Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/612/16 Головуючий у суді І-ї інстанції Регеша В. О.
Категорія - спори, що виникають із сімейних правовідносин про позбавлення батьківських прав
Доповідач Сукач Т. О.
РІШЕННЯ

Іменем України

13.04.2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді - Сукач Т.О.

суддів - Бубличенко В.П.

Кривохижі В.І.

при секретарі - Савченко Н.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Кіровограді в режимі відеоконференції цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа - орган опіки та піклування виконавчого комітету Світловодської міської ради Кіровоградської області, про позбавлення батьківських прав, за апеляційною скаргою адвоката Петрової Інни Вікторівни, яка діє в інтересах ОСОБА_4, на рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 11 січня 2016 року і

в с т а н о в и л а :

В грудні 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 про позбавлення її батьківських прав стосовно дочки ОСОБА_6, 2013 року народження. Як третю особу вказував - орган опіки та піклування виконавчого комітету Світловодської міської ради Кіровоградської області.

В обґрунтуванні позову зазначав, що ОСОБА_4 є матір'ю ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2. З 27 травня 2015 року дочка знаходиться на його утриманні, він сам займається її вихованням. Відповідач самоусунулася від виховання та матеріального забезпечення дитини, її життям не цікавиться, не спілкується з нею, не піклується про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, що свідчить про свідоме ухилення відповідачки від виконання своїх батьківських обов'язків.

Посилаючись на зазначені обставини, позивач просив задовольнити його вимоги.

Рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 11 січня 2016 року позов задоволено. ОСОБА_4 позбавлено батьківських прав відносно неповнолітньої дочки ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2.

В апеляційній скарзі, поданій адвокатом Петровою І.В. в інтересах ОСОБА_4, ставиться питання про скасування рішення суду як такого, що ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права. Зокрема, зазначається, що позбавляючи відповідача батьківських прав, суд в рішенні не зазначив, які безспірні докази свідчать про свідоме, винне ухилення відповідача від виконання своїх обов'язків щодо виховання дитини, в чому полягає її винна поведінка. Визнання відповідачем позову обумовлене погрозами позивача щодо фізичної розправи над нею та психологічним тиском. Рішення суду суперечить практиці Європейського суду з прав людини.

Сторони та представник органу опіки та піклування виконавчого комітету Світловодської міської ради до Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області для участі у судовому засіданні в режимі відеоконференції та до Апеляційного суду Кіровоградської області не з'явилися, про час і місце розгляду справи повідомлені в порядку, визначеному ст.76 ЦПК України, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень з судовими повістками і копією апеляційної скарги, причини неявки не повідомили. Ураховуючи положення ч.2 ст.305 ЦПК України, згідно з якою неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи, колегія суддів вирішила розглядати справу у відсутності сторін та представника органу опіки та піклування виконавчого комітету Світловодської міської ради.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення адвоката Петрової І.В., яка підтримувала доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду та обґрунтованість доводів апеляційної скарги у встановлених статтю 303 ЦПК України межах, колегія суддів вважає, що скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи позив, суд виходив з обґрунтованості та доведеності позивачем позовних вимог щодо свідомого ухилення відповідача від виконання батьківських обов'язків та визнання нею позову.

Проте з таким висновком суду погодитися не можна, оскільки суд дійшов його з порушенням норм матеріального і процесуального права.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_3 і ОСОБА_4 є батьками малолітньої ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.8).

Підстави позбавлення батьківських прав наведені у ст.164 СК України.

Зокрема, п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України визначено, що мати, батько, можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

За змістом роз'яснень, викладених у п.п.15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками.

Отже, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом і може мати місце при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Згідно із ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст. ст. 57- 60 ЦПК України.

Тому, пред'являючи позов про позбавлення батьківських прав з підстав, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, позивач повинен довести, що відповідач (мати дитини) свідомо ухиляються від виконання своїх обов'язків по її вихованню.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

В порушення наведених вимог закону, ст. cт.212-214 ЦПК України та роз'яснень Пленуму Верховного Суду в рішенні суд не зазначив, які безспірні докази свідчать про свідоме, винне ухилення відповідача від виконання своїх обов'язків щодо виховання дитини, у чому полягає його винна поведінка.

Так, суд як на підставу для позбавлення відповідача батьківських прав послався на висновок органу опіки та піклування виконавчого комітету Світловодської міської ради Кіровоградської області від 11.01.2016 року (а.с.25).

Проте зазначений висновок є недостатньо обґрунтованим, оскільки орган опіки і піклування дійшов його без урахування думки відповідача з цього питання, обстеження умов її проживання та умов проживання позивача. Пославшись у висновку на те, що відповідач притягувалася до адміністративної відповідальності за ст.184 Кодексу України про адміністративні правопорушення, до матеріалів справи не додано відповідних постанов, як і доказів на підтвердження проведення профілактичної роботи з відповідачем щодо недопущення зловживання спиртними напоями, необхідності виконання батьківських обов'язків (а.с.25).

Інших доказів на підтвердження доводів про ухилення відповідача від виконання батьківських обов'язків позивачем не надано і судом вони не встановлені.

Відповідно до ч.1ст.17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці. Факт оскарження відповідачем заяви про позбавлення батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (рішення від 07 грудня 2006 року у справі «Хант проти України»).

В матеріалах справи немає доказів того, що відповідач негативно характеризується, жорстоко поводиться з дитиною, є алкоголіком чи наркоманом, або своєю поведінкою негативно впливає на виховання дочки.

Суд розглянув справу за відсутності сторін та представника органу опіки і піклування,що,на думку колегії судів,при розгляді даної категорії справ є неприпустимим.

Відповідно до положень ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Матеріали справи свідчать про те, що передбачених законом підстав для задоволення позову у зв'язку із визнанням його відповідачем у суду не було.

Ураховуючи наведене позов ОСОБА_3 про позбавлення ОСОБА_4 батьківських прав відносно дочки ОСОБА_6, 2013 року народження, не можна визнати доведеним, а рішення суду таким, що ухвалене з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Зазначене відповідно до п.4 ч.1 ст.309 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку і ухвалення нового рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні позову про позбавлення відповідача батьківських прав.

При вирішенні питання про прийняття апеляційної скарги було задоволено заяву представника відповідача, адвоката Петрової І.В., про відстрочення відповідачу сплати судового збору в розмірі 535 грн.92 коп. за подання апеляційної скарги, обрахованого відповідно до підпункту 6 п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» в редакції, чинній на час подання апеляційної скарги. Оскільки апеляційна скарга відповідача задоволена, то згідно положень ст.88 ЦПК України з позивача у дохід держави підлягає стягненню зазначена сума судового збору.

Керуючись ст.ст.209,307,309,313,314,316 ЦПК України колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу адвоката Петрової Інни Вікторівни, яка діє в інтересах ОСОБА_4, задовольнити.

Рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 11 січня 2016 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа - орган опіки та піклування виконавчого комітету Світловодської міської ради Кіровоградської області, про позбавлення батьківських прав відмовити .

Стягнути з ОСОБА_3 у доход держави 535 грн.92 коп. судового збору.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя Т.О.Сукач

Судді В.П.Бубличенко

В.І.Кривохижа