справа №176/2355/16-ц
провадження №2/176/1411/16
РІШЕННЯ

Іменем України

21 грудня 2016 р. Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області

у складі: головуючої судді Павловської І.А.,

за участі секретаря Ніколенко М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Жовті Води цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу нерухомості дійсним,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області із позовною заявою, де просить визнати дійсним договір купівлі-продажу нерухомості від 02 квітня 2001 року, а саме будинку №8 по провулку Козацькому в місті Жовті Води Дніпропетровської області, укладений між нею та ОСОБА_2 та посвідчений товарною біржею «Українська».

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач зазначає, що 02.04.2001 року вона уклала з відповідачем ОСОБА_2 договір купівлі продажу нерухомого майна, згідно якого придбала будинок №8 по провулку Козацький в місті Жовті Води Дніпропетровської області, що посвідчений Жовтоводським представництвом товарної біржі «Українська» за №140775. Зазначений договір купівлі-продажу квартири 11 квітня 2001 року було зареєстровано в КП «Жовтоводське БТІ». Нотаріально договір не посвідчено, оскільки працівники біржі запевнили, що угоди зареєстровані на біржі не підлягають нотаріальному посвідченню. Посилаючись на те, що на час укладання вказаної угоди сторони досягли згоди з усіх істотних умов притаманних цьому роду угод, просить позов задовольнити.

Позивач у судовому засіданні участі не приймала про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. При цьому надала заяву про підтримання своїх позовних вимог та розгляд справи за її відсутності.

Відповідач про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, однак у судове засідання не зявився про причини неявки суд не повідомив, заперечення щодо позову не надав.

Суд, повно, всебічно та об'єктивно дослідивши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню за таких підстав.

У відповідності до ч.1,2 ст. 4 Закону України «Про власність», що діяв на час виникнення спірних правовідносин, власник на свій розсуд, користується і розпоряджається належним йому майном. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону. Він може використовувати майно для здійснення господарської та іншої, не забороненої законом діяльності, зокрема передавати його безоплатно або за плату у володіння і користування іншим особам.

Згідно ч. 1 ст.13 Закону України «Про власність» обєктами права приватної власності є жилі будинки, квартири, предмети особистого користування, дачі, садові будинки, предмети домашнього господарства, продуктивна і робоча худоба, земельні ділянки ,насадження на земельній ділянці, засоби виробництва, вироблена продукція, транспортні засоби, грошові кошти, акції, інші цінні папери, а також інше майно споживчого і виробничого призначення.

02 квітня 2001 року між ОСОБА_1, як покупцем, та ОСОБА_2,як продавцем, укладено договір купівлі продажу житлового будинку №8 по провулку Козацький в місті Жовті Води Дніпропетровської області, продаж вчинено за 2200 грн., які отримані покупцем до підписання договору(а.с.8).

Даний договір зареєстрований 02 квітня 2001 року Жовтоводським представництвом товарної біржі «Українська» за №140775 (а.с.11).

11 квітня 2001 року договір купівлі-продажу зареєстрований КП «Жовтоводське МБТІ». (а.с.8-9).

Нотаріально договір не посвідчений, оскільки на час його укладення ст.15 Закону України «Про товарну біржу» передбачала, що договір укладений на торговій біржі не потребує свого подальшого нотаріального посвідчення.

Сторони виконали передбачені договором умови угоди. Фактично ОСОБА_1 вступили у володіння і користування вказаним нерухомим майном з 02 квітня 2001 року.

На теперішній час позивач не має можливості розпоряджатися придбаним нерухомим майном та вчиняти щодо нього будь-які цивільно-правові угоди, оскільки договір купівлі-продажу не пройшов нотаріального посвідчення.

Статтями 391, 392 ЦК України (в редакції 2003 року) встановлено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Власник може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

На підставі викладеного, суд вважає, що сторони виконали усі умови договору купівлі-продажу житлового приміщення, які не порушують інтереси держави чи третіх осіб, у зв'язку із чим суд приходить до висновку про можливість визнання договору купівлі продажу від 02 квітня 2001 року укладений між сторонами та зареєстрований представництвом товарної біржи "Українська" - дійсним.

Враховуючи наведене, керуючись ст. 15 Закону України «Про товарну біржу», ст.ст. 4,13,48 Закону України «Про власність», ст.ст. 391, 392, 1216, 1218, 1223 ЦК України та у відповідності до ст.ст. 10,11,60,212-215 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу нерухомості дійсним задовольнити повністю.

Визнати дійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна укладений 02 квітня 2001 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 і зареєстрований товарною біржею «Українська» за №140775.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області у десятиденний строк з дня проголошення, через Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення суду, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Жовтоводського міського суду І.А. Павловська