ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 636/2294/16-ц
Провадження № 2/636/1379/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

19 вересня 2016 року Чугуївський міський суд Харківської області

в складі: головуючого судді Гуменного З.І.,

за участю секретаря судового засідання Караулової О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чугуєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів щомісяця до досягнення дитиною повноліття, оскільки відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини не надає.

Позивач в судове засідання не зявилася, надала суду заяву, в якій підтримала позовні вимоги і просила розглядати справу за її відсутності (а.с. 26).

Відповідач в судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, про дату та час розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, шляхом направлення судових повісток, про що свідчать зворотні повідомлення про вручення поштового відправлення, які містяться в матеріалах справи, оскільки, згідно з ч. 5 ст. 76 ЦПК України, у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за адресою їх місця проживання, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином, та через СМС повідомлення, про що свідчить довідка про доставку СМС, письмові заперечення проти позову з посиланням на докази, якими вони обґрунтовуються, не надав, хоча мав таку можливість, оскільки позовну заяву з доданими до неї документами отримав (а.с. 16, 19, 23, 25).

Суд вважає за можливе розглядати справу у відсутність сторін за доказами, що містяться в матеріалах справи.

Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до положень ст. 224 ЦПК України.

Перевіривши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають повному задоволенню як такі, що знайшли своє повне підтвердження з наступних підстав.

ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебувають у шлюбі, про що свідчить свідоцтво про одруження серії 1-ВЛ № 142079 (а.с. 6).

Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ВЛ № 205597, яка згідно довідки виконавчого комітету Чугуївської міської ради Харківської області № 03-10-32/373-2 від 22.06.2016р. проживає з позивачем (а.с. 6, 7).

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції ООН «Про права дитини», в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 27 цієї ж Конвенції, батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

В ст. 51 Конституції України закріплений обовязок батьків утримувати дітей до їх повноліття.

У відповідності до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України.

Відповідно до вимог ст.ст.: 180 СК України - батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття; 181 ч. 3 СК України - кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі; 191 СК України - аліменти на дитину за рішенням суду присуджуються з дня предявлення позову.

Ураховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. ч. 7, 8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей.

При винесенні рішення суд враховує наступні обставини: дитина проживає з матірю та знаходиться на її утриманні, відповідач не є пенсіонером чи інвалідом, працює лікарем-стоматологом КЗОЗ «Чугуївська центральна районна лікарня ім. М.І.Кононенка», відомостей щодо перебування інших осіб на його утриманні не надано.

Отже, виходячи з встановлених дійсних обставин справи та враховуючи матеріальне становище платника аліментів, який на даний час працює та отримує постійний дохід, не є пенсіонером чи інвалідом, відсутність інформації про наявність у нього інших осіб, які знаходяться на його утриманні, матеріальне становище позивача і дитини, та з урахуванням ч. 2 ст. 182 СК України, згідно якої мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» прожитковий мінімум для дітей віком від 6 років до 18 років становить: з 1 травня 2016р. - 1531 грн., з 1 грудня 2016р. - 1637 грн., однак прожитковий мінімум, згідно з визначенням, наведеним в ст. 1 Закону України «Про прожитковий мінімум», це вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості, тому обмежувати розмір аліментів лише розміром прожиткового мінімуму доходів суд вважає не прийнятним, і тому можливим стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів щомісяця до досягнення дитиною повноліття.

З урахуванням встановлених обставин справи, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог позивача.

В порядку ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 10, 11, 88, 130, 174, 209, 212, 214, 215, 217, 218, 224-226, 367 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІПН НОМЕР_1, який народився 23 березня 1977 року у м. Чугуїв, Харківської області, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, працюючого лікарем-стоматологом КЗОЗ «Чугуївська центральна районна лікарня ім. М.І.Кононенка», на користь ОСОБА_1, яка народилася 13 лютого 1978 року у м. Чугуїв, Харківської області, зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, аліменти на утримання неповнолітньої дитини доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів щомісяця, починаючи з 06 липня 2016 року до повноліття дитини, але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Стягнути з ОСОБА_2, ІПН НОМЕР_1, який народився 23 березня 1977 року у м. Чугуїв, Харківської області, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, працюючого лікарем-стоматологом КЗОЗ «Чугуївська центральна районна лікарня ім. М.І.Кононенка», судовий збір в дохід держави у сумі 551 (пятсот пятдесят одна) грн. 20 коп.

Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає виконанню негайно.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя