АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 607/4106/16-цГоловуючий у 1-й інстанції Грицак Р.М.
Провадження № 22-ц/789/972/16 Доповідач - Ткач З.Є.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 вересня 2016 р. колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Ткача З.Є.

суддів - Міщій О. Я., Шевчук Г. М.,

при секретарі - Шмигельська І.З.

з участю сторін - представника ОСОБА_1 -

ОСОБА_2, ОСОБА_3, представника

Теребовлянської ЦРЛ -ОСОБА_4,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за апеляційними скаргами Комунальної установи Теребовлянської районної ради Теребовлянська центральна районна лікарня та ОСОБА_1 на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15 червня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Комунальної установи Теребовлянської районної ради "Теребовлянська центральна районна лікарня", третьої особи ОСОБА_3, Товариства з додатковою відповідальністю Страхове товариство Домінанта про відшкодування шкоди,-

В С Т А Н О В И Л А :

У квітні 2016 року ОСОБА_1 пред'явила позов до Комунальної установи Теребовлянської районної ради Теребовлянська центральна районна лікарня (далі Теребовлянської ЦРЛ) про відшкодування шкоди, заподіяної в дорожньо-транспортній пригоді.

Вказала, що 05 серпня 2105 року з вини водія ОСОБА_3, який керував автомобілем марки УA3, державний номерний знак ВО 1653 AT, що належить Теребовлянській ЦРЛ, сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок чого був пошкоджений її автомобіль марки Fiat Ducato, державний номерний знак НОМЕР_1, та заподіяна матеріальна шкода у розмірі 20 221 грн 15 коп.

Відповідач відмовився відшкодувати заподіяну матеріальну шкоду в добровільному порядку.

Крім того, внаслідок пошкодження автомобіля та бездіяльності відповідача по відшкодуванню матеріальної шкоди, їй завдано моральної шкоди на відшкодування якої просила стягнути з Теребовлянської ЦРЛ 5000 грн.

В наступному позивачка позовні вимоги про відшкодування матеріальної шкоди уточнила і просила стягнути з відповідача 4 370 грн. 20 коп., мотивуючи тим, що у ході розгляду судом справи ТДВ Страхове товариство Домінанта частково відшкодувало їй матеріальну шкоду в сумі 15 850 грн. 95 коп.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 15 червня 2016 року вирішено:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Комунальної установи Теребовлянської районної ради Теребовлянська центральна районна лікарня в користь ОСОБА_1 1000 грн. матеріальної шкоди, 1000 грн. моральної шкоди, 1000 грн. витрат на правову допомогу та 551 грн. 20 коп. судового збору.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

В апеляційній скарзі Комунальна установа Теребовлянської районної ради Теребовлянська центральна районна лікарня просить скасувати рішення суду в частині стягнення моральної шкоди та постановити в цій частині нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог про відшкодування моральної шкоди, посилаючись на те, що позивачка не була учасником дорожньо-транспортної пригоди та не надала доказів на підтвердження доводів щодо моральних страждань чи втрат немайнового характеру.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду в частині стягнення витрат на правову допомогу, посилаючись на те, що суд в порушення вимог Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність, Закону України Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах не врахував умов Договору про надання правової допомоги від 02 листопада 2015 року, всіх процесуальних дій виконаних її представником та його участі в судових засіданнях і безпідставно зменшив розмір компенсації до 1000 грн. Просила ухвалити нове рішення, яким стягнути з відповідача на її користь 2400,00 грн. витрат на правову допомогу.

В суді апеляційної інстанції представник Комунальна установа Теребовлянської районної ради Теребовлянська центральна районна лікарня апеляційну скаргу підтримав, посилаючись на викладені у ній мотиви.

В суді апеляційної інстанції представник ОСОБА_2 апеляційну скаргу підтримав та просив вийти за межі її вимог і скасувати рішення суду першої інстанції в частині стягнення матеріальної шкоди, стягнути з відповідача на користь позивачки 5858 грн., мотивуючи тим, що після ухвалення рішення судом першої інстанції позивачка понесла витрати на ремонт автомобіля, які перевищують розмір, що був зазначений в позовній заяві.

Апеляційний суд вважає, що вимоги представника позивачки ОСОБА_2 щодо скасування рішення суду в частині відшкодування матеріальної шкоди розгляду в апеляційному порядку не підлягають, оскільки обставини, на які посилався представник позивачки, виникли після ухвалення рішення суду, не були предметом розгляду цивільної справи в суді першої інстанції та не могли бути предметом оскарження в апеляційному порядку.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційних скарг та межах позовних вимог, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду, суд апеляційної інстанції прийшов до висновку, що апеляційні скарги до задоволення не підлягають.

Суд вірно встановив наступні обставини справи.

05 серпня 2015 року близько 17 год. 10 хв. в м. Тернополі на транспортній розв'язці вул. Микулинецька-об'їзна ОСОБА_3, керуючи транспортним засобом УАЗ 3962 державний номерний знак НОМЕР_2, порушив вимоги п.п. 2.3 «б», 10.1 ПДР України, допустив зіткнення із автомобілем марки Fiat Ducato, державний номерний знак НОМЕР_1, в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження.

Також встановлено, що в момент вказаної дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_3, виконував свої трудові обов'язки, а саме: транспортував автомобілем НОМЕР_3 хвору дитину в Тернопільську міську комунальну лікарню №2.

Вищевказані обставини стверджуються постановою апеляційного суду Тернопільської області від 08 грудня 2015 року, якою ОСОБА_3 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 щодо відшкодування моральної шкоди суд першої інстанції взяв до уваги її доводи викладені в позовній заяві та її представником в судовому засіданні про те, що в наслідок дорожньо-транспортної пригоди їй була заподіяна моральна шкода у зв'язку з пошкодження майна автомобіля марки Fiat Ducato, державний номерний знак

ВО 0902 АЕ, що належить їй на праві власності, що спричинило пригнічення, переживання, хвилювання, вплинуло на спосіб життя, оскільки змушена була затрачати час для відновлення порушених прав.

Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Згідно ч. 3 ст. 23 ЦК України, моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в Постанові від 31 березня 1995 року №4 Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.

Суд першої інстанції, правильно встановивши фактичні обставини справи та давши правильну оцінку всім зібраним у справі доказам, дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для відшкодування позивачці моральної шкоди у розмірі 1000,00 грн.

Доводи Комунальної установи Теребовлянської районної ради Теребовлянська центральна районна лікарня про те, що позивачка в момент дорожньо-транспортної пригоди не керувала автомобілем не спростовують факту заподіяння їй моральної шкоди, яка наступила внаслідок пошкодження її майна та спричинених цим переживань, хвилювання, змін способу життя викликаних необхідністю відновлення порушених майнових прав.

Також не має підстав для задоволення вимог апеляційної скарги ОСОБА_2 про збільшення розміру стягнення судових витрат.

Частинами першою та другою ст. 84 ЦПК України встановлено, що витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом.

Відповідно до ст. 1 Закону України Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах, розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

Згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

При визначенні розміру компенсації витрат, пов'язаних з розглядом даної справи, суд першої інстанції взяв до уваги умови Договору про надання правової допомоги від 02 листопада 2015 року, квитанцію до прибуткового касового ордера №26 від 11 квітня 2016 року про оплату 2400,00 грн. згідно Договору про надання правової допомоги, врахував написання представником позовної заяви та заяви про уточнення позовних вимог, час судових засідань проведених по даній цивільній справі з його участю, і з урахуванням часткового задоволення позову вірно визначив розмір компенсації витрат на правову допомогу у сумі 1000 грн.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд не врахував обсягу виконаних послуг за договором обставин надання правової допомоги та вимог Закону є безпідставними.

Таким чином рішення суду в цій частині також є обґрунтованим і вимоги апеляційної скарги про збільшення стягнення витрат на оплату правової допомоги задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 314 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційні скарги Комунальної установи Теребовлянської районної ради Теребовлянська центральна районна лікарня та ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15 червня 2016 року залишити без змін.

Ухвала колегії може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 20 днів, шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді: