справа № 631/1615/16-ц
провадження № 2/631/803/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2016 року смт. Нова Водолага

Нововодолазький районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді Трояновської Т.М.

за участі секретаря судового засідання Великородної Л.Ф.

розглянув у відкритому судовому засіданні у залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1, звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2, в якому просить стягнути аліменти на утримання їх спільної неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини всіх видів доходів та заробітку щомісячно, але не менше 30 % від прожиткового мінімуму встановленого на дитину відповідного віку, починаючи із дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 17.05.2008 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем по справі. Згідно рішення Нововодолазького районного суду Харківської області від 25.09.2015 року їх шлюб було розірвано.

Від даного шлюбу народилась дитина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який на даний час проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач мешкає окремо та добровільно матеріальну допомогу на утримання їх сина не надає.

Позивач у судове засідання не з?явилась, але надіслала заяву відповідно до якої позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити, справу розглянути за її відсутності.

Відповідач у судове засідання не з?явився, але надіслав заяву відповідно до якої проти задоволення позовних вимог та стягнення з нього аліментів на утримання сина у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно не заперечував, пояснив, що не відмовляється від надання допомоги, справу просив розглянути за його відсутності.

Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України у звязку із неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Вивчивши заяви учасників процесу, перевіривши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 25.09.215 року, підтверджується копією рішення Нововодолазького районного суду Харківської області (а.с.4).

Від цього шлюбу сторони мають неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Згідно копії свідоцтва про народження серії 1-ВЛ № 138910, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Нововодолазького районного управління юстиції Харківської області 10.10.2008 року батьком дитини зазначено ОСОБА_2 (а.с.5).

Як встановлено з матеріалів справи, дитина ОСОБА_3, проживає разом із матірю ОСОБА_1, та знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою Караванської сільської ради Нововодолазького району Харківської області від 30.08.2016 № 379 (а.с. 9).

Частиною 2 ст. 51 Конституції України та ст. 180 СК України чітко визначений обовязок батьків утримувати дітей до їх повноліття.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.

При цьому суд зауважує, що згідно з положеннями ст. 27 Конвенції про захист прав дитини, батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 18 зазначеної вище Конвенції передбачено, що суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про те, що при вирішенні даного спору доцільно застосовувати положення ч. 8 ст. 7 СК України, відповідно до якої регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, кошти на утримання дітей (аліменти) можуть присуджуватися за рішенням суду у частці від доходу їх батька, матері і (або) у твердій грошовій сумі.

На підставі ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність у нього інших дітей, непрацездатних батьків та інші обставини, що мають істотне значення. При цьому мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 Сімейного Кодексу.

Згідно зі ст. ст. 10, 11 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється виключно на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, користуються рівними правами щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст.ст. 59, 60 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши до суду належні та допустимі докази на їх підтвердження, крім випадків встановлених ст. 61 цього Кодексу. Тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.

Обставини, які мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною 1 ст. 179 ЦПК України визначено, що предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідач на адресу суду не надав належних та допустимих доказів стосовно наявності у нього на утримання інших дітей або непрацездатних батьків, а також інформацію щодо свого стану здоровя та матеріального становища, які можуть вплинути на визначення розміру аліментів. Натомість відповідачем надана заява, відповідно до якої він визнає позовні вимоги ОСОБА_1 та не заперечує проти їх задоволення.

Частинами 1 та 4 ст.174 ЦПК України встановлено, що відповідач може визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

З огляду на вище викладене, повно та всебічно зясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, враховуючи те, що спільна дитина сторін проживає разом із позивачем, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити в повному обсязі та стягнути з ОСОБА_2, аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття.

Враховуючи положення ч. 1 ст. 191 СК України суд вважає, що аліменти з відповідача необхідно стягувати з дня звернення позивача до суду, тобто починаючи з 05.09.2016 року.

Крім того, відповідно до п.3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору, а тому судові витрати слід покласти на відповідача в порядку ст. 88 ЦПК України.

Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах суми виплати за один місяць.

З огляду на вище викладене, керуючись ст. 51 Конституції України, ст.ст. 7, 180,181 183, 191 СК України, ст.ст.3, 10, 11, 15, 57-61, 88, 208, 209, 213-215, 218, 367 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 (однієї четвертої) частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 05.09.2016 року до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 551,20 грн. (пятсот пятдесят одна гривня 20 двадцять коп.) у дохід держави.

В частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць рішення суду підлягає негайному виконанню.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Харківської області в 10-денний строк з дня його проголошення через Нововодолазький районний суд Харківської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Трояновська Т.М.