Ухвала

іменем україни

07 вересня 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Журавель В.І., Хопти С.Ф.,

Черненко В.А., Штелик С.П.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 07 жовтня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Черкаської області від 10 лютого 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У червні 2015 року публічне акціонерне товариство«Універсал Банк» (далі - ПАТ «Універсал Банк») звернулося до суду з указаним вище позовом, у якому просило стягнути з відповідача інфляційні втрати в розмірі 3 884 256 грн 46 коп. та 3% річних в сумі 301 923 грн 34 коп., всього 4 146 179 грн 80 коп.

Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що 21 грудня 2007 року між відкритим акціонерним товариством «Універсал Банк» (далі - ВАТ «Універсал Банк»), правонаступником якого є ПАТ «Універсал Банк», та ОСОБА_3 був укладений кредитний договір, згідно із яким останній отримав кредит на суму 763 342 доларів США з терміном повернення до 10 грудня 2017 року та сплатою 13,45% річних.

Унаслідок невиконання позичальником умов договору утворилась заборгованість за кредитом.

01 липня 2013 року Соснівським районним судом м. Черкаси ухвалено рішення, яким задоволено позов ПАТ «Універсал Банк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості у розмірі 668 249,30 доларів США, що еквівалентно 5 339 245 грн 09 коп., однак на даний час судове рішення не виконано.

Посилаючись на наведені вище обставини, позивач просив стягнути з боржника, який прострочив виконання грошового зобов'язання, інфляційні втрати та 3 % річних відповідно до ст. 625 ЦК України.

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 07 жовтня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 10 лютого 2016 року, в задоволенні позову ПАТ «Універсал Банк» відмовлено.

У касаційній скарзі ПАТ «Універсал Банк», посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення, ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати.

Судове рішення апеляційного суду не повністю відповідає зазначеним вимогам закону.

Судом установлено, що 21 грудня 2007 року між ВАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_3 був укладений кредитний договір, згідно із яким останній отримав кредит на суму 763 342 доларів США з терміном повернення до 10 грудня 2017 року та сплатою 13,45 % річних.

Згідно з п 1.1.1 кредитного договору сторони передбачили нарахування процентної ставки у розмірі 40,35 % річних за користування коштами понад встановлений строк, а також до всієї простроченої суми основного боргу позичальника.

У зв'язку із порушенням відповідачем порядку виконання умов кредитного договору рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 01 липня 2013 року з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Універсал Банк» стягнуто заборгованість в розмірі 668 249,30 доларів США, що еквівалентно 5 339 245 грн 09 коп., однак зазначене судове рішення не виконане.

Крім того, рішенням Трускавецького міського суду Львівської області від 16 січня 2015 року задоволено позов ПАТ «Універсал Банк» про звернення стягнення на предмет іпотеки - чотири земельні ділянки, що розташовані у м. Трускавець Львівської області та належать ОСОБА_3, шляхом реалізації предмета іпотеки на електронних торгах у межах процедури виконавчого провадження. Торги не проведені, тому сума боргу не зменшилася.

Відмовляючи у задоволенні позову ПАТ «Універсал Банк», суд першої інстанції виходив із відсутності підстав для задоволення позовних вимог у частині стягнення з відповідача 3 % річних та інфляційних втрат, оскільки за змістом ч. 2 ст. 625 ЦК України нарахування вказаних витрат є грошовим зобов'язанням і вважається особливим засобом відповідальності боржника за прострочення грошового зобов'язання та способом захисту майнового права й інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) за користування грошовими коштами. Зокрема, суд зазначив, що індексації внаслідок знецінення підлягає лише грошова одиниця України - гривня, а іноземна валюта, яка є предметом кредитного договору, індексації не підлягає.

Не підлягає задоволенню також вимога позивача про стягнення 3 % річних, оскільки приписи ст. 625 ЦК України про розмір процентів, що підлягають стягненню за порушення грошового зобов'язання, є диспозитивними та застосовуються, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Кредитним договором фактично встановлено збільшення розміру процентів у зв'язку з простроченням сплати боргу з 13,45 % до 40,35 % річних, на яку збільшена плата за користування кредитом, яка у розумінні частини другої ст. 625 ЦК України є іншим розміром процентів, встановленим договором.

Суд апеляційної інстанції погодився з рішенням суду першої інстанції, залишив його без змін і зазначив, що висновки суду відповідають встановленим обставинам справи.

Проте з висновком апеляційного суду в частині вирішення позовних вимог про стягнення 3 % річних повністю погодитися не можна.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно із ч. 2 ст. 625 ЦК України в разі порушення грошового зобов'язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов'язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов'язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Зазначена правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду України від 01 жовтня 2014 року у справі № 6-113цс14, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів.

Звертаючись із позовом, ПАТ «Універсал Банк» просило стягнути з відповідача 3 % річних у розмірі 301 923 грн 34 коп. відповідно до ст. 625 ЦК України.

Суд, відмовляючи у задоволенні позову, зазначив, що така вимога позивача як стягнення 3% річних згідно зі ст. 625 ЦК України є диспозитивною нормою та застосовується, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом, та послався на те, що кредитним договором встановлено збільшення розміру процентної ставки.

Згідно із ч. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

З матеріалів справи, зокрема укладеного кредитного договору, вбачається, що сторонами не було передбачено розмір відсотків за порушення грошового зобов'язання, як міру відповідальності.

Так, п.1.1 договору сторонами погоджено відсоткову ставку 13,45 річних за користування грошима на період дії договору, а п. 1.1.1 передбачено нарахування збільшеної процентної ставки у розмірі 40,35 % річних за користування коштами понад встановлений строк (або термін погашення).

Апеляційний суд на порушення ст. ст. 303, 315 ЦПК України зазначене не врахував, належним чином не перевірив як доводів апеляційної скарги, так і законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, у зв'язку з чим дійшов передчасного висновку про відмову у задоволенні позовних вимог в частині стягнення 3 % річних.

За таких обставин судове рішення суду апеляційної інстанції в частині вирішення позовних вимог щодо стягнення 3 % річних підлягає скасуванню із направленням справи в цій частині на новий розгляд до суду апеляційної інстанції відповідно до ст. 338 ЦПК України.

У решті рішення апеляційного суду ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, висновки узгоджуються з правовою позицією, висловленою в постанові Верховного Суду України від 27 січня 2016 року у справі № 6-771цс15, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів, а доводи скарги цих висновків не спростовують.

Керуючись ст. ст. 336, 338, 344, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» задовольнити частково.

Ухвалу апеляційного суду Черкаської області від 10 лютого 2016 року в частині позовних вимог публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_3 про стягнення 3 % річних скасувати, справу в цій частині направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

У решті рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 07 жовтня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Черкаської області від 10 лютого 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.Д. Луспеник

Судді: В.І. Журавель

С.Ф. Хопта

В.А. Черненко

С.П. Штелик