Дата документу 16.08.2016
Справа № 501/901/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2016 р м. Чорноморськ.

Іллічівський міській суд Одеської області в складі: головуючого судді Смирнова В.В., при секретарі Пращук А.М., у відкритому судовому засіданні, у залі суду м. Чорноморськ, розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа відділ державної виконавчої служби Овідіопольського районного управління юстиції Одеської області, про зміну розміру аліментів, про стягнення заборгованості по сплаті аліментів, про стягнення неустойки (пені),

В С Т А Н О В И В :

В квітні 2016 року до суду звернулася ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини, стягнення заборгованості по виплаті аліментів на утримання неповнолітніх дітей та на утримання дружини під час догляду за дитиною у віці до трьох років, стягнення пені за прострочку їх виплати.

Свої вимоги позивачка мотивує тим, що згідно виконавчого листа Іллічівського міського суду Одеської області від 04 вересня 2013 року з ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, стягнуто аліменти у розмірі ? частини від усіх видів доходів щомісячно, починаючи з 03 липня 2013 року і до повноліття ОСОБА_3, тобто до 11 листопада 2029 року. А також згідно виконавчому листу Іллічівського міського суду Одеської області від 06 серпня 2013 року № 501/2999/13-ц з ОСОБА_2 на утримання дружини ОСОБА_4, стягнуто аліменти на її утримання на час догляду за дитиною, яка не досягла трирічного віку у розмірі ? частини від усіх видів доходів щомісячно, починаючи з 03 липня 2013 року і до повноліття ОСОБА_3, тобто до 11 листопада 2014 року.

Позивачка вказує в позові, що незважаючи на рішення суду, відповідач аліменти на утримання сина сплачував не регулярно та не в повному обсязі, а на її утримання взагалі не почав виплачувати, що підтверджується розрахунками заборгованості по аліментах за 2013, 2014, 2015, 2016 роки. Про наявність заборгованості відповідачу відомо, але він нехтує своїми обовязками, звільнився та працює неофіційно, приховуючи свої фактичні доходи.

У зв'язку з цим позивачка звернулася до суду з даним позовом та в подальшому уточнила свої розрахунки (а.с. 14, 112-113) по стягненню заборгованості на пені (неустойки) просить суд: змінити розмір аліментів на утримання неповнолітньої дитини на тверду грошову суму; стягнути заборгованість по виплаті аліментів на утримання сина та на її утримання; стягнути з відповідача пеню (неустойку) за несвоєчасну виплату аліментів та стягнути витрати про надання правової допомоги.

Позивачка та її представник підтримали позовні вимоги, просили їх задовольнити в повному обсязі.

Відповідач заявлений позов не визнав та вважає, що у звязку з тим, що він інвалід 3 групи, то за станом здоровя не він не зобовязан утримувати свою дружини та сплачувати заборгованість та пеню по аліментам. Заборгованість з аліментів частково погасив.

Третя особа - відділ державної виконавчої служби Овідіопольського районного управління юстиції Одеської області був належним чином сповіщений про день і час судового розгляду справи, надав всі документи по розрахунку заборгованості по аліментам, однак представник відділу до суду не з'явився, суд приймає рішення про розгляд справи без представника третьої особи.

Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали цивільної справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно копії рішення суду про розірвання шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 17 червня 2011 року до 17 березня 2014 року перебували у зареєстрованому шлюбі (а.с.13).

За час шлюбу у сторін по справі 11 листопада 2011 року народився син ОСОБА_3 (а.с.8).

Рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 06 березня 2014 року по справі № 509/3020/13-ц шлюб між сторонами розірвано, та повернено ОСОБА_4 її дошлюбне прізвище - ОСОБА_1 (а.с.13).

Рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 06.08.2013 року по справі № 5601/2999/13-ц стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 аліменти на її утримання у розмірі ? частки з усіх доходу щомісячно, починаючи з 16 липня 2013 року і до досягнення дитиною трирічного віку до 11 листопада 2014 року. На підставі цього рішення відкрито виконавче провадження. (а.с. 11-12).

Рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 03.09.2013 року по справі № 5601/2789/13-ц стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ? частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 03 липня 2013 року і до досягнення дитиною повноліття до 11 листопада 2029 року. На підставі цього рішення відкрито виконавче провадження (а.с.9-10).

Відповідно до ч.1 ст.17 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закону) примусове виконання рішення здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених Законом. Згідно ч.2 ст.17 Закону виконавчі листи, які видані судом, підлягають виконанню державною виконавчою службою.

Відповідно до ч.ч.2.3.4 ст.74 Закону у разі наявності заборгованості із сплати аліментів понад три місяці стягнення може бути звернено на майно боржника. Звернення стягнення на заробітну плату не перешкоджає зверненню стягнення на майно боржника. Розмір заборгованості із сплати аліментів визначається державним виконавцем за місцем виконання рішення у порядку, встановленому Сімейним кодексом України. У разі визначення суми заборгованості у частці від заробітку (доходу), розмір аліментів не може бути менше встановленого Сімейним кодексом України. Державний виконавець обчислює розмір заборгованості із сплати аліментів, складає відповідний розрахунок та повідомляє про нього стягувача і боржника.

Частиною 9 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження визначено, що спір щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішується судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

За положеннями ст.194 СК України аліменти можуть бути стягнуті за виконавчим листом за минулий час, але не більш як за три роки, що передували пред'явленню виконавчого листа до виконання. Якщо за виконавчим листом, пред'явленим до виконання, аліменти не стягувалися у зв'язку з розшуком платника аліментів або у зв'язку з його перебуванням за кордоном, вони мають бути сплачені за весь минулий час.

Відповідно до ч.4 ст.195 СК України розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, а у разі спору судом.

Аналіз зазначених норм, які регулюють виниклі правовідносини, вказує на те, що при стягненні аліментів за виконавчим листом, саме державний виконавець визначає розмір заборгованості аліментів. Такий розрахунок є обов'язковим для його виконання сторонами виконавчого провадження, якщо вони його не оспорюють. Отже, ключовим питанням у відповідному провадженні є заборгованість по аліментам, яку має сплатити заявниці її колишній чоловік.

Згідно із копією остаточного розрахунку заборгованості по аліментах, складеного державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Овідіопольського районного управління юстиції Одеської області від 07.06.2016 року, встановлено заборгованість по сплаті аліментів ОСОБА_2 станом на 07.06.2016 року на користь неповнолітнього сина у розмірі 4 948,45 грн., на користь дружини у розмірі 8025,28 грн. (а.с.90-91, 110).

Суд зазначає, що даний розрахунок, має статус остаточного документа, що не оскаржувався сторонами, оскільки позивачкою не надано суду доказів оскарження нею згаданого розрахунку та позивачка не вимагала зупинення провадження, доки цей розрахунок не стане остаточним. Отже, вказаний доказ має істотну важливість для результатів розгляду даної справи. Аргументи заявниці щодо прийняття у якості доказу невигідного для неї розрахунку та її намір довести свої розрахунки, є вочевидь не чітко висловленими у позовній заяві.

Таким чином, позивачкою не використано належний засіб юридичного захисту у зв'язку з незгодою з розрахунком заборгованості по сплаті аліментів (не доведено подачі нею скарги щодо цього розрахунку та визнання його недійсним, тощо).

Відтак, суд приймає до уваги розрахунок заборгованості по аліментах, складеного державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Овідіопольського районного управління юстиції Одеської області від 07.06.2016 року, який є чинним на час розгляду справи та не вбачає правових підстав для стягнення заборгованості по аліментам за рішенням суду. Наявність у державного виконавця на виконанні виконавчого листа та проведеного ним розрахунку, є підставою для проведення примусового стягнення наявної заборгованості у відповідності до вимог Закону.

Таким чином, порядок стягнення аліментів на виконання рішення суду передбачений ст.74 Закону України «Про виконавче провадження» і відповідно до ч.7 цієї статті суд вирішує питання заборгованості лише у разі спору про її розмір.

Отже, при відсутності такого спору заборгованість стягується державним виконавцем відповідно до положень Закону, а не на підставі рішення суду про стягнення заборгованості. Повторне стягнення із боржника суми, яка має бути ним виплачена в порядку виконання рішення суду про стягнення аліментів недопустиме.

Отже, вимога позивачки про стягнення з ОСОБА_2 на її користь заборгованості по аліментах на утримання сина ОСОБА_3, 11 листопада 2011 року, в розмірі 21269,67 грн., та вимога на її утримання у розмірі 8025,28 грн. є необґрунтованою, тому в їх задоволенні слід відмовити.

Крім того, суд приходить до висновку про часткове задоволення вимог позивача щодо стягнення з ОСОБА_2 на її користь пені (неустойки) за несвоєчасно сплачені аліменти на утримання сина у розмірі в розмірі 20374,83 грн., виходячи з наступного.

Статтею 196 СК України передбачено, що при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від несплачених аліментів за кожен день прострочення. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.

Відповідальність за несвоєчасне виконання аліментного зобов'язання спрямовано на стимулювання боржника - платника аліментів своєчасно сплачувати аліменти, та компенсувати одержувачеві аліментів ті втрати, які він поніс у зв'язку із затримкою їх сплати.

Відповідно до п.22 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року №3 передбачена ст.196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів.

Матеріалами справи не встановлено обставин, які б свідчили про те, що заборгованість утворилася з незалежних від відповідача причин.

Отже, суд вважає, що заборгованість по аліментам виникла з вини відповідача і він повинен сплачувати пеню на підставі ч.1 ст.196 СК України.

У Постанові Верховного Суду України від 11.09.2013 року, по справі №6-81цс13, міститься правовій висновок про те, що зобов'язання по сплаті аліментів носять періодичний характер і повинні виконуватися щомісячно, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі ч.1 ст.196 СК України пені від суми несплачених аліментів, суд повинен з'ясувати розмір несплачених аліментів по кожному з цих періодичних платежів, встановити строк на протязі якого кожне з цих зобов'язань повинні бути виконані, і з урахуванням встановленого обчислити розмір пені, виходячи із суми несплачених аліментів за кожний місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов'язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розмір нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму.

Розрахунок пені по заборгованості по сплаті аліментів на утримання неповнолітньої дитини, відповідно до законів України «Про Державний бюджет на 2013 рік», «Про Державний бюджет на 2014 рік», «Про Державний бюджет на 2015 рік», «Про Державний бюджет на 2016 рік» складає:

2014 рік заборгованість складає 2 289, 57 грн.

Розрахунок заборгованості по аліментам проводився наступним чином: обовязкова сплата аліментів за 12 місяців із розрахунку 671,00 грн. в місяць 8052,00 грн.

Сплачено (лютий 1010,00 грн.; квітень 505,05 грн.; травень 505,00 + 505,50 грн.; жовтень 480,00 + 505,00 + 500,00 грн.; грудень 500,00 + 300,00 грн.) на загальну суму 4810,55 грн. А також у травні 2016 року частково погашено заборгованість у сумі 951, 88 грн.

Фактично заборгованість складає 2 289, 57 грн.

Пеня за цей термін (на 01 червня 2016 року) складає за 912 днів із розрахунку 1% від суми заборгованості за кожен прострочений день виплати 2 289, 57 х 1% х 912 днів = 20 880, 88 грн.

2015 рік заборгованість складає 3004,7 грн.

Розрахунок заборгованості по аліментам проводився наступним чином: обовязкова сплата аліментів за 12 місяців із розрахунку 858,5 х 5 місяців = 4 292,50 грн. та 309,6 грн. х 7 місяців = 2 167, 20 грн. Загальна сума аліментів до виплати у 2015 році складає 6 459, 70 грн.

Сплачено (лютий 500,00 грн.; квітень 505,00 грн.; серпень 100,00 грн.; вересень 700,00 + 150,00 грн.; жовтень 500, 00 грн.; листопад 500,00 грн.; грудень 500,00 грн.) на загальну суму 3455,00 грн.

Фактична заборгованість складає 3004,70 грн.

Пеня за цей строк (на 01 червня 2016 року) складає за 547 днів із розрахунку 1% від суми заборгованості за кожен прострочений день виплати 3004,70 х 1% х 547 днів = 16 435, 71 грн.

Таким чином, на день ухвалення рішення суду:

заборгованість по аліментам на утримання неповнолітньої дитини складає 5 291, 64 грн.

пеня за несвоєчасну виплату аліментів складає 37 316,69 грн.

Відповідно до заборгованості ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1, на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку.

2013 рік заборгованість складала 346,32 коп.

Для погашення заборгованості нічого не сплачено.

Пеня за цей строк (на 01 червня 2016 року) складає за 1277 днів із розрахунку 1% від суми заборгованості за кожен прострочений день виплати 346,32 х 1% х 1277 днів = 4 422. 51 грн.

2014 рік заборгованість складає 6 956,04 грн.

Розрахунок заборгованості по аліментам проводився наступним чином: обовязкова сплата аліментів за 10 місяців із розрахунку 671,00 грн. в місяць 6710,00 грн. та за 11 днів листопада 2014 року (671,00 грн. : 30 днів Х 11 днів) 246, 04 грн.

Пеня за цей строк (на 01 червня 2016 року) складає за 912 днів із розрахунку 1% від суми заборгованості за кожен прострочений день виплати 6 956, 04 грн. х 1% х 912 днів = 63 439,09 грн.

Таким чином, на день постановлення рішення суду:

заборгованість по аліментам на утримання дружини складає 7 302,36 грн.

пеня за несвоєчасну виплату аліментів складає 67 861, 60 грн.

Суд бере до уваги розрахунок пені за прострочку виплати аліментів, наданий позивачкою (а.а.111-112), однак, звертає увагу, що нарахована позивачем пеня значно перевищує розмір заборгованості відповідача по сплаті аліментів.

Отже, суд відповідно до вимог п.6 ч.1 ст.3 ЦК України, виходячи з засад справедливості, добросовісності та розумності, вважає, що розмір неустойки, який повинен бути сплачений відповідачем на користь позивача, може бути зменшений, з урахуванням матеріального стану останнього та його стану здоровя.

Оскільки розмір пені (неустойки) по аліментам на утримання неповнолітнього сина на час звернення до суду з позовом становив 37316,69 грн., то розмір неустойки повинен бути зменшений до 20000,00 грн., а розмір пені (неустойки) по сплаті аліментів на користь позивачки складає 67861,60 грн., то і розмір неустойки повинен бути зменшений до 50000,00 грн..

Не підлягає задоволенню вимога позивачки про зміну розміру аліментів на утримання неповнолітнього сина, так як позивачка не довела суду обґрунтованість своїх вимог, а навпаки, суд в якості доказів має повідомлення про те, що відповідач є інвалідом 3 групи та отримує пенсію за інвалідністю, що відповідно до вимог закону та загальних правил, є постійним доходом. Наявність інших доходів відповідача позивачка не довела.

Відповідно до ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. До судових витрат належать витрати в тому й числі на правову допомогу.

Так, із матеріалів справи вбачається, що позивачем сплачені витрати на правову допомогу в розмірі 600,00 грн., що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру, витягом з договору про надання правової допомоги, ордером адвоката та актом виконаних робіт (а.с.16-19).

Керуючись ст.ст.194-195 СК України, ст.551 ЦК України, ст.ст.17, 74 Закону України «Про виконавче провадження», п.22 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів від 15.05.2006 року №3, Постановою Верховного Суду України від 11.09.2013 року по справі №6-81цс13, ст.ст.10, 11, 60, 79, 84, 88, 213-215 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів, стягнення заборгованості по аліментам, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів - задовольнити частково..

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на утримання неповнолітнього сина в розмірі 20000,00 гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на її утримання неповнолітнього сина в розмірі 50000,00 гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 судові витрати на правову допомогу в сумі 600,00 (шістсот)гривень

В задоволенні решти вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 551,20 (пятсот пятдесят одну)гривну 20 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

На рішення може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, якщо суд можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня його отримання копії цього рішення в апеляційний суд Одеської області через Іллічівський міській суд Одеської області.

Суддя: В.В. Смирнов.