Справа № 495/5383/16-ц
Ухвала

про забезпечення позову

12 вересня 2016 року м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого одноособово - судді Боярського О.О.

при секретарі Рачицькій І.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Білгород-Дністровському Одеської області заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3, ПАТ "Українська пожежно-страхова компанія" про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної джерелом підвищенної небезпеки,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної джерелом підвищенної небезпеки та після уточнення своїх позовних вимог просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заподіяну у зв'язку із дорожньо-транспортною пригодою матеріальну шкоду в розмірі 17 863,61 грн; моральну шкоду в розмірі 10 000 грн.; судові витрати в розмірі 3551,20 грн.

В обгрунтування вимог позову ОСОБА_1 вказує, що 30 грудня 2015 року о 14.30 год. в м. Білгород-Дністровському по вул. Сонячній, 6, ОСОБА_2, керуючи автомобілем марки Opel Calibra, держномер ВН 21-89 ЕР, не обравши безпечний інтервал руху, не врахувавши дорожню обстановку, не впоравшись з керування, виїхав на зустрічну смугу дороги, в зв'язку з чим скоїв зіткнення з автомобілем марки Nissan Almera, держномер ВН 19-23 ЕЕ, який належить позивачу, ОСОБА_1, на праві приватної власності, який рухався в зустрічному напрямку під керуванням ОСОБА_3, внаслідок чого обидва автомобілі отримали механічні пошкодження. Своїми діями ОСОБА_4 порушив вимоги п. 12.1 Правил дорожнього руху, вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП України.

Внаслідок порушення ОСОБА_2 правил дорожнього руху була скоєна дорожньо-транспортна пригода в результаті якої відповідачем позивачу заподіяно матеріальна та моральна шкода. Розмір шкоди, повязаної з пошкодженням транспортного засобу складає, згідно висновку № 1 експертного авто товарознавчого дослідження від 12 січня 2016 року, 30 217,26 гривень. За проведення вищевказаного експертного дослідження позивачем було сплачено 500 грн.

Страхова компанія «ГРУ ПРАТ Українська Пожежна Страхова Компанія» частково відшкодувала заподіяну позивачу шкоду, у звязку з пошкодженням автомобіля, на суму 12 853,65 грн. Таким чином, після часткового відшкодування страховою компанією заподіяної позивачу матеріальної шкоди, невідшкодованою залишається матеріальна шкода в сумі 17 363,61 грн., крім того позивач вважає, що йому була завдана моральна шкода, яку він оцінює у 10 000 грн. Таким чином загальнна ціна позову становить 27 863,61 грн.

В добровільному порядку відшкодувати завдану позивачу шкоду відповідач відмовляється, що і стало піставою для звернення позивача із вказаним позовом до суду.

Разом із уточненим позовом, позивач заявив клопотання про забезпечення позову, а саме просить накласти арешт на майно, що належить на праві власності відповідачу ОСОБА_2

Адвокат позивача у судовому засіданні зазначив, що невжиття вказаних заходів забезпечення позову може утруднити виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог, оскільки наявна ймовірність перереєстрації права власності на належне відповідачу нерухоме та рухоме майно з метою ухилення відшкодування шкоди.

У судовому засіданні позивач, його адвокат підтримали клопотання про забезпечення позову, просили його задовольнити.

Відповідач, його адвокат у судовому засіданні заперечували проти задоволення заяви про забезпечення позову з підстав її необгрунтованості.

Розглянувши надану заяву, заслухавши думку присутніх учасників судового процесу, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст.151 ЦПК України забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускається на будь - якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду .

Ст. 152 ЦПК України закріплені види забезпечення позову.

Згідно ст. 152 ЦПК України позов забезпечується шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

В пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» зазначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Цивільний процесуальний закон не зобов'язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки у відповідно до заявлених позовних вимог. Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Проаналізувавши зміст позовних вимог, розглянувши подану позивачем заяву про вжиття заходів забезпечення позову, виходячи із повязаності заходів забезпечення позову з його предметом, з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову, суд вважає, що заява про забезпечення позову підлягає частковому задоволенню.

У суду є всі підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення позову у вигляді арешту належного відповідачу рухомого та нерухомого майна може призвести до відчуження спірного майна відповідачем та переходу права власності до третіх осіб, що в свою чергу призведе до утруднення або зробить неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог. Суд вважає, що арешт майна відповідача дійсно є заходом забезпечення позову, спроможним забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову.

Однак, враховуючи принцип співмірності забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, суд вважає за доцільне накласти арешт на рухоме та нерухоме майно, яке належить відповідачу на праві власності в межах суми заявленої в позовних вимог, а саме 27 863,61 грн.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про часткову обгрунтованість клопотання про забезпечення позову та, керуючись ст.ст.151-153 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Задовольнити заяву ОСОБА_1 (Одеська область, м. Білгород-Дністровський, вул. Сонячна, 25-в, РНОКПП НОМЕР_1) про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_1 (Одеська область, м. Білгород-Дністровський, вул. Сонячна, 25-в, РНОКПП НОМЕР_1) до ОСОБА_2 (АДРЕСА_1), треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3, ПАТ "Українська пожежно-страхова компанія" про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної джерелом підвищенної небезпеки - частково.

Накласти арешт на рухоме та нерухоме майно, яке належить ОСОБА_2 на праві приватної власності в межах ціни позову, а саме 27 863,61 грн.

В задоволенні інших вимог заяви - відмовити.

Виконання ухвал з питань забезпечення позову здійснюється негайно в порядку, встановленому законом для виконання судових рішень.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Строк предявлення даної ухвали до виконання один рік з наступного дня після ухвалення.

Особа, щодо якої вжито заходи забезпечення позову без її повідомлення, протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали може подати до суду заяву про їх скасування.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 5 денний строк з дня проголошення ухвали заяви про апеляційне оскарження. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: