УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

ХоптиС.Ф., Закропивного О.В., Штелик С.П.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до Державного навчального закладу «Хмельницький центр професійно-технічної освіти сфери послуг» про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за касаційною скаргою Державного навчального закладу «Хмельницький центр професійно-технічної освіти сфери послуг» на рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 26 січня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Хмельницької області від 30 березня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2015 року ОСОБА_4 звернулась до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що вона працювала на посаді касира і по сумісництву викладачем у Державному навчальному закладі «Хмельницький центр професійно-технічної освіти сфери послуг» (далі - ДНЗ «Хмельницький центр професійно-технічної освіти сфери послуг»). 26 червня 2015 року Міністерством освіти і науки України видано наказ № 679 про передачу територіально відокремленого спеціалізованого відділення ДНЗ «Хмельницький центр професійно-технічної освіти сфери послуг», у якому знаходилося її місце роботи у підпорядкування до ДНЗ «Подільський центр професійно-технічної освіти». Наказом № 318-к ДНЗ «Хмельницький центр професійно-технічної освіти сфери послуг» від 1 вересня 2015 року її було звільнено з роботи за п. 1 ст. 40 КЗпП України у зв'язку зі скороченням штату. Вважала своє звільнення з роботи незаконним, оскільки воно проведене з порушенням ст. ст. 37, 40, 184 КЗпП України; також їй не було запропоновано іншої роботи та при звільненні не враховано, що вона має дитину віком шість років і є одинокою матір'ю. Всупереч ст. 47 КЗпП України їй не було надано копію наказу про звільнення та не ознайомлено з ним.

Позивач просила, з урахуванням уточнених вимог, поновити її на роботі касиром та викладачем у ДНЗ «Хмельницький центр професійно-технічної освіти сфери послуг», та стягнути з відповідача заробітну плату за час вимушеного прогулу з 1 вересня 2015 року по день поновленні на роботі.

Рішенням Кам'янець-Подільського міськрайонного суду від 26 січня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Хмельницької області від 30 березня 2016 року, позов ОСОБА_4 задоволено частково.

Поновлено ОСОБА_4 на 0,5 посади касира ДНЗ «Хмельницький центр професійно-технічної освіти сфери послуг».

Стягнуто з ДНЗ «Хмельницький центр професійно-технічної освіти сфери послуг» на користь ОСОБА_4 6674 грн 22 коп. середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 22 вересня 2015 року по 26 січня 2016 року з яких підлягають до стягнення податок на доходи фізичних осіб та обов'язкові платежі.

Рішення в частині поновлення на роботі та стягнення середньомісячної заробітної плати в сумі 1401,5408 грн, з яких підлягають до стягнення податок на доходи фізичних осіб та обов'язкові платежі, допущено до негайного виконання.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ДНЗ «Хмельницький центр професійно-технічної освіти сфери послуг», посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати вказані судові рішення, ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовити.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції в межах касаційної скарги перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду, чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню.

Задовольняючи позовні вимоги, суди на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України), дійшли правильного висновку про те, що звільнення позивача відбулось з порушенням вимог трудового законодавства, оскільки їй при звільненні не було запропоновано іншу роботу, а така пропозиція надійшла від відповідача після її звернення до суду з даним позовом. Крім того, позивач є одинокою матір'ю, має малолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, тому відповідно до вимог ч. 3 ст. 184 КЗпП України її звільнення з ініціативи власника не допускається.

Доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують, на законність рішення суду не впливають.

Оскільки з матеріалів справи та змісту касаційної скарги не вбачається неправильне застосування судами норм матеріального чи порушення норм процесуального права, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу відхилити.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Державного навчального закладу «Хмельницький центр професійно-технічної освіти сфери послуг» відхилити.

Рішення Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 26 січня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Хмельницької області від 30 березня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: С.Ф. Хопта

О.В.Закропивний

С.П.Штелик