Провадження № 2/761/7181/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2016 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого: судді - Притули Н.Г.

при секретарі: Лук'янчук А.О., Краснянській С.В.

за участю представника позивача: ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення коштів за договором позики, -

В С Т А Н О В И В:

16 серпня 2016 року до суду надійшла вказана позовна заява.

В позовній заяві позивач просить: стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість в сумі 104 889,77 грн.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що на підставі розписки від 27.08.2015 року позивач надала відповідачугрошові кошти в сумі 7 673,74 грн., строком до 30.10.2015 року. Як зазначає позивач, відповідач не виконав належним чином умов розписки та повернув лише частину коштів в сумі 3 594,08 доларів США, а тому позивач звернувся до суду із позовом про стягнення заборгованості, яка станом на 16.08.2016 року становить 4 079,66 доларів США, що в еквіваленті становить 102 461,23 грн. та 2 428,54 грн. - 3% річних.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи, про поважні причини неявки в судове засідання суд не повідомив.

Відповідно до ст.224 ЦПК України суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних матеріалів за згодою представника позивача. Представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи, тому суд ухвалив про заочний розгляд справи.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов'язок доказування покладений на сторони.

Вислухавши думку представника позивача, дослідивши та оцінивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 27.08.2015 року між ОСОБА_2 (далі - Позикодавець) та ОСОБА_3 (далі - Позичальник) було укладено договір позики, що підтверджений розпискою. За даною розпискою Позикодавець надав Позичальнику гроші в сумі 7 673,74 доларів США, що за середньо зваженим комерційним курсом АТ «ОТП Банк» на дату укладення цього договору складає 181 484,10 грн.. Повертати Позичальник зобов'язувався кошти наступним чином: до 15.09.2015 року в розмірі 3 594,08 доларів США, до 30.10.2015 року в розмірі 4 079,66 доларів США.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Відповідно до ч.2 ст.625 ЦКУ боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений законом або договором.

В судовому засіданні представник позивача пояснив, що відповідач частину коштів в розмірі 3 594,08 доларів США повернув, друга частина коштів в сумі 4 079,66 доларів США у строки, визначені розпискою повернута не була.

Відповідач в судове засідання не з'явився та не надав доказів, що сума заборгованості є меншою чи відсутня.

Таким чином, встановлено, що позивачем виконані умови договору в повному обсязі та кошти надані в користування, однак відповідач свої зобов'язання по зазначеній розписці належним чином не виконав, що призвело до утворення заборгованості по позиці в загальній сумі 4 079,66 доларів США, що за офіційним курсом на момент звернення до суду з позовом становить 104 689,46 грн., що є доведеною та такою, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Крім того, так як відповідач не виконав зобов'язання у строки, визначені розпискою суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача три відсотки річних в сумі 2 228,23 грн. (4 079,66 доларів США /100 х 2 299,3727 грн. станом на 02.11.2015 року = 93 806,59 грн. х 3 х 289 днів прострочки : 365 : 100).

У відповідності до ст.88 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача понесені останнім судові витрати.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.525,526,549 ЦК України, ст.ст.10, 11, 60, 88, 159, 212,214,215,224 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення коштів за договором позики - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_1) на користь ОСОБА_2 заборгованість за договором позики від 27.08.2015 року в сумі 102 461 (сто дві тисячі чотириста шістдесят одна) гривна 23 копійки, три відсотки річних в сумі 2 228 (дві тисячі двісті двадцять вісім) гривень 23 копійки та 1 046 гривень 89 копійок судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку. У цьому разі строк, протягом якого розглядалася заява, не включається до строку на апеляційне оскарження рішення.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Н.Г.Притула