Справа № 523/8897/16-ц
Провадження №4-с/523/89/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" грудня 2016 р.Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Аліна С.С.

при секретарі - Максименко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 до Першого Суворовського відділу ДВС Одеського міського управління юстиції, третя особа: ОСОБА_2 про визнання бездіяльності неправомірною, про зобовязання вчинити певні дії,-

Встановив:

ОСОБА_1 звернулася до Суворовського районного суду міста ОСОБА_3 зі скаргою до Першого Суворовського відділу ДВС Одеського міського управління юстиції, третя особа: ОСОБА_2 про визнання бездіяльності неправомірною, про зобовязання вчинити певні дії.

Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що в 2001 році ОСОБА_3 звернувся з позовом до ОСОБА_1 (дівоче прізвище ОСОБА_4) про стягнення заборгованості за договором купівлі-продажу у сумі 1 082 гривень.

Ухвалою Суворовського райсуду н. ОСОБА_3 від 19.09.2001р. по цивільній справі №2-4158 з метою забезпечення позову ОСОБА_3 накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1, яка належить мені на праві власності.

Рішенням Суворовського районного суду м.Одеси від 10.12.2001 року, позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_1 (дівоче прізвище ОСОБА_4) про стягнення заборгованості за договором купівлі-продажу у сумі 1 082 гривень задоволено.

Постановою державного виконавця Державної виконавчої служби від 15.09.2002р. відкрите виконавче провадження про примусове виконання виконавчого листа №2-4158/01.

На підставі постанови державного виконавця Першого відділу Державної служби Суворовського районного управління юстиції від 17.05.2004р. також накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1.

В 2005 році ОСОБА_1 повністю сплатила борг стягувачу ОСОБА_3, у зв'язку з чим постановою державного виконавця від 07.11.2005 року за №В-12/5 виконавче провадження закрито та виконавчий лист повернуто стягувачу.

ОСОБА_5 помер, його дружина ОСОБА_2 правонаступник, після смерті чоловіка ОСОБА_3 не має до ОСОБА_1 жодних претензій.

Відповідно до постанови державного виконавця від 01.11.2006р., постанова про накладення арешту від 17.05.2004р. та зняття арешту з квартири АДРЕСА_1 скасовано, інформації кому доручено виконання ухвали в частині зняття арешту не міститься, відповідно до цього часу у Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна станом на цей час квартира АДРЕСА_1 знаходиться під арештом.

ОСОБА_1 вказує про те, що її заяву до Суворовського відділу Державної служби Одеського міського управління юстиції від 14.03.2016р. про зняття арешту із належної її квартири та вилучення із Єдиного реєстру інформації про обтяження залишено без задоволення у зв'язку з тим, що виконавче провадження, на підставі якого було накладено арешт, було завершено згідно постанови про повернення виконавчого документу №В-12/5 на підставі ст.40 п.1 Закону України «Про виконавче провадження» та знищено.

ОСОБА_1 повністю сплатила борг, однак належна її квартира до цього часу знаходиться під арештом.

Арешт, накладений ухвалою Суворовського районного суду м.Одеси на квартиру АДРЕСА_1, скасовано ухвалою Суворовського райсуду м.Одеси від 09 червня 2016р. по справі №523/3119/16-ц.

Вимоги про зняття арешту та заборон його відчуження з квартири АДРЕСА_2, який було накладено постановою державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Суворовського районного управління юстиції від 17.05.2004 року серії АН 376460 та АА 294600 Суворовський районний суд м.Одеси, ухвалою від 09 червня 2016 року по справі №523/3119/16-ц залишив без задоволення у зв'язку з тим, що такі вимоги розглядаються у позовному провадженні відповідно до ст.60 ЗУ "Про виконавче провадження".

Квартира на, яку було накладено арешт належить ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого державним нотаріусом Першої Одеської державної нотаріальної контори ОСОБА_6 11.04.2001 року, реєстраційний №6-903, та зареєстровано в КП «ОМБТІ та РОН» 11.05.2005року, реєстраційний №265-стр.152-кн.401пр.

В судове засідання заявник не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлена судом належним чином, звернулася до суду з письмовою заявою про розгляд справи у її відсутність.

Представник Першого Суворовського відділу ДВС Одеського міського управління юстиції та третя особа: ОСОБА_2 в судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлені судом належним чином, про причини неявки суду не повідомили.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, про те, що скарга є обґрунтованою, є доказаною, тому підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено про те, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_3, на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого державним нотаріусом Першої Одеської державної нотаріальної контори ОСОБА_6 11.04.2001 року, реєстраційний №6-903, та зареєстровано в КП «ОМБТІ та РОН» 11.05.2005року, реєстраційний №265-стр.152-кн.401пр. (а.с.8);

Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії І-ЖД №318467 від 14.12.2001 року, ОСОБА_1 зареєструвала шлюб з ОСОБА_7, її прізвище змінено з ОСОБА_4 на ОСОБА_7 (а.с.11);

Рішенням Суворовського районного суду м.Одеси від 10.12.2001 року, позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_1 (дівоче прізвище ОСОБА_4) про стягнення заборгованості за договором купівлі-продажу у сумі 1 082 гривень задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 (дівоче прізвище ОСОБА_4) на користь ОСОБА_3 1 722 гривень (а.с.12);

11.01.2002 р. Суворовським районним судом м.Одеси видано виконавчий лист №2-458 про стягнення з ОСОБА_1 (дівоче прізвище ОСОБА_4) на користь ОСОБА_3 1 722 гривень (а.с.16);

Постановою державного виконавця Першого відділу ДВС Суворовського районного управління юстиції м.Одеси від 04.03.2004 р. було відкрите виконавче провадження № В-12/343 з виконання виконавчого листа №2-458, виданого 11.01.2002 р. Суворовським районним судом м.Одеси (а.с.13);

Постановою державного виконавця відділу ДВС Суворовського районного управління юстиції м.Одеси від 07.11.2005 р. виконавчий лист №2-458, виданого 11.01.2002 р. Суворовським районним судом м.Одеси повернуто стягувачеві відповідно до п.1 ст.40 Закону України «Про виконавче провадження» (а.с.15);

Відповідно до письмової заяви від 20.09.2006 року, ОСОБА_3 отримав від ОСОБА_1 (дівоче прізвище ОСОБА_4) заборгованість у повному обсязі, претензій не має, просить скасувати арешт з належного її майна (а.с.17);

Відповідно до архівної довідки №323/01-18 від 11.03.2016 року, яка видана Одеським державним нотаріальним архівом, за інформацією, яка міститься в матеріалах архівного фонду № 48 Восьмої державної нотаріальної контори, 17.05.2004 року дійсно було накладено арешт на майно ОСОБА_4, а саме, на квартиру №44, в будинку під № 155 по проспекту Добровольського в місті Одесі, на підставі Постанови відділу державної виконавчої служби Суворовського районного управління юстиції м.Одеси б/н від 17.05.2004 року про накладення арешту на майно. Відомості про зняття заборон в матеріалах справ відсутні (а.с.18);

Постановою відділу державної виконавчої служби Суворовського районного управління юстиції м.Одеси б/н від 17.05.2004 року, серія АА №294600, по виконанню виконавчого листа №2-458, виданого 11.01.2002 р. Суворовським районним судом м.Одеси, накладено арешт на квартиру №44, в будинку під № 155 по проспекту Добровольського в місті Одесі (а.с.19);

Постановою Першого відділу державної виконавчої служби Суворовського районного управління юстиції м.Одеси б/н від 01.11.2006 року, по виконанню виконавчого листа №2-458, виданого 11.01.2002 р. Суворовським районним судом м.Одеси, скасовано постанову про накладення арешту та оголошення заборони його відчуження АН 376460, АА 294600 від 17.05.2004 року. Знято арешт з квартири №44, в будинку під № 155 по проспекту Добровольського в місті Одесі (а.с.20);

Відповідно до відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна від 17.06.2016 року, на підставі Постанови відділу державної виконавчої служби Суворовського районного управління юстиції м.Одеси б/н від 17.05.2004 року накладено арешт на квартиру №44, в будинку під № 155 по проспекту Добровольського в місті Одесі, яка належить ОСОБА_4 (а.с.21);

Відповідно до нотаріально посвідченої заяви від 07.05.2016 року, ОСОБА_2, як правонаступник, після смерті чоловіка ОСОБА_3 не має до ОСОБА_1 жодних претензій (а.с.22);

Відповідно до листа Суворовського відділу державної виконавчої Одеського міського управління юстиції №6799 від 03.03.2016 року, згідно відомості з Єдиного реєстру заборон відчужені обєктів нерухомого майна, арешт накладений на підставі ували б/н, 19.09.2001 року Суворовський районним судом. Арешт накладений постановою АН 376460, АА №294600 від 17.05.2004 скасований на підставі постанови про зняття арешту з майна боржника (а.с.23);

Відповідно до листа Суворовського відділу державної виконавчої Одеського міського управління юстиції №12027 від 05.04.2016 року, №14335 від 20.04.2016 року, виконавче провадження на підставі якого було накладено арешт боржника було завершено 07.11.2005 року та знищено (а.с.24,25);

Ухвалою Суворовського районного суду м.Одеси від 09.06.2016 року скасовані заходи забезпечення позову, накладені Ухвалою Суворовського районного суду м.Одеси від 19.09.2001 року по справі №2-4158/01 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості по договору купівлі-продажу, матеріальної та моральної шкоди та знято арешт з квартири №44, в будинку під № 155 по проспекту Добровольського в місті Одесі (а.с.28)

Відносини, повязані із виконанням рішення суду, регулюються Цивільним процесуальним кодексом України, а також Законом України «Про виконавче провадження» (далі Закон).

Відповідно до ст. 1 Закону виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.19 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону за заявою стягувана або його представника про примусове виконання рішення.

Відповідно до статті 50 Закону України «Про виконавче провадження», у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкротом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до ч.5 ст.60 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у всіх інших випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду.

Відповідно до ч.2 ст.60 Закону України «Про виконавче провадження», у разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.

Судом встановлено про те, що на теперішній час, відсутня заборгованість ОСОБА_1 по виконавчому листу№2-458, виданого 11.01.2002 р. Суворовським районним судом м.Одеси. Виконавчий лист №2-458, виданого 11.01.2002 р. Суворовським районним судом м.Одеси повернутий стягувачеві по його заяві, тому накладений арешт на належне ОСОБА_1 майно порушує її права.

Відповідно до ч. 1 ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно з ч. 2 ст. 387 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

При таких обставинах, скарга ОСОБА_1 до Першого Суворовського відділу ДВС Одеського міського управління юстиції, третя особа: ОСОБА_2 про визнання бездіяльності неправомірною, про зобовязання вчинити певні дії підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, та керуючись ст.ст.10, 11, 60, 64, 209,210,385,387 ЦПК України, ст.33 Конституції України, ст.ст. 17, 19, 22, 25,50,60 Закону України «Про виконавче провадження», суд

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 до Першого Суворовського відділу ДВС Одеського міського управління юстиції, третя особа: ОСОБА_2 про визнання бездіяльності неправомірною, про зобовязання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Першого Суворовського відділу Державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, що полягає у не знятті арешту з квартири АДРЕСА_4, яка належить на праві приватної власності ОСОБА_1.

Зобов'язати державного виконавця Першого Суворовського відділу Державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції зняти арешт з квартири АДРЕСА_1 та вилучити з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження запис про обтяження щодо квартири АДРЕСА_1, яка належить на праві приватної власності ОСОБА_1.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку через Суворовський районний суд м. Одеси шляхом подачі апеляційної скарги в 5-ти денний строк з дня отримання ухвали.

Суддя Аліна С.С.