Справа №431/5182/16-ц
Провадження №2/431/1631/16
15 грудня 2016 року Старобільський районний суд Луганської області у складі:
головуючого судді Кудрявцева І.В.
при секретарі Арабаджи Ю.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Старобільського районного суду Луганської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання дозволу на тимчасовий виїзд за кордон малолітньої дитини без згоди батька,
Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про надання дозволу на тимчасовий виїзд за кордон малолітньої дитини без згоди батька. В обґрунтування свого позову посилається на те, що з 27.07.2005р. по 19.06.2008р. вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_2, від шлюбу мають неповнолітню дитину - доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3. Дитина проживає разом з позивачкою, знаходиться на її утриманні. Вона бажає повезти дитину за кордон на відпочинок з метою розширення її кругозору, але не може отримати згоду на це відповідача. У зв'язку з чим просила надати дозвіл ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3., на тимчасові неодноразові поїздки за межі держави Україна разом з матір'ю ОСОБА_1, без згоди та супроводу батька ОСОБА_2, строком на 3 роки з дня набуття рішенням чинності і до грудня 2019р.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся через оголошення у пресі відповідно до ч.9 ст.74 ЦПК України, про причини неявки суд не повідомив, клопотань про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило.
У судове засідання позивачка ОСОБА_1 не з'явилась, до початку судового засідання надала заяву, у якій у повному обсязі підтримувала позовні вимоги, просила розглянути справу за її відсутності, не заперечувала проти заочного розгляду справи, у зв'язку з чим відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути дану справу за відсутності позивачки.
15 грудня 2016 року постановлено ухвалу про заочний розгляд справи.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного:
Згідно копії свідоцтва про народження (а.с.13) ОСОБА_3 народилась ІНФОРМАЦІЯ_4 року та її батьком є ОСОБА_2, а матір'ю - ОСОБА_1.
Згідно копії довідки від 28.10.2014р. про взяття на облік особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України (а.с.9) ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5., яка раніше проживала у м.Луганськ, перемістилась разом з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6 у м.Старобільськ Луганської області.
На підставі п. 2 ст. 4 Постанови КМУ «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України», № 57 від 27 січня 1995 року, виїзд з України громадян, які не досягли 16- річного віку, в супроводі одного з батьків без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків здійснюється у разі пред'явлення документів або їх нотаріально засвідчених копій: рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку без згоди та супроводу другого з батьків.
Згідно із п.п. 2-4 п. 2 ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду із України та в'їзду в Україну громадян України» за відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду.
Проїзний документ дитині видається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері громадянства. Проїзний документ на дитину оформляється терміном на три роки, або до досягнення нею 18-річного віку. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці, а тому на підставі ч.ч. 1, 2 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини.
Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.
Крім того, згідно із ч. 1 ст. 3 Конвенції ООН «Про права дитини», яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27.02.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Враховуючи викладене, з метою повного захисту прав і інтересів малолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3., суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.
При постановленні цього рішення суд також враховує, що відповідачем не було надано жодних заперечень проти позову, а так само і доказів, які б унеможливлювали надання малолітній ОСОБА_3 дозволу на виїзд за кордон.
Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки слід стягнути судові витрати у вигляді сплаченого позивачкою при поданні позову судового збору у розмірі 551,20грн., а також у вигляді сплачених позивачкою витрат на опублікування у пресі оголошення про судовий виклик відповідача у розмірі 420грн., а всього у розмірі 971,20грн.
Керуючись п.п. 2-4 п. 2 ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду із України та в'їзду в Україну громадян України», ч. 1, 2 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», ч. 1 ст. 3 Конвенції ООН «Про права дитини», п. 2 ст. 4 Постанови КМУ «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України», ст.ст.11,10,88, 209, 212, 214-215,224-226 ЦПК України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання дозволу на тимчасовий виїзд за кордон малолітньої дитини без згоди батька - задовольнити у повному обсязі.
Надати дозвіл дитині - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, на тимчасові неодноразові поїздки за межі держави Україна разом з матір'ю - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженкою м.Старобільськ Луганської області, громадянкою України, ідентифікаційний код НОМЕР_1, яка буде забезпечувати проїзд, перебування за кордоном та повернення в Україну дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3., без згоди та супроводу батька - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_7., уродженця м.Луганськ, громадянина України, ідентифікаційний код НОМЕР_2, строком на 3 (три) роки з дня набуття рішенням законної сили і до грудня 2019 року.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 951 гривня 20 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, відповідач може оскаржити заочне рішення в апеляційному порядку до апеляційного суду Луганської області через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги на рішення в 10-денний строк з дня постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач може оскаржити заочне рішення в апеляційному порядку до апеляційного суду Луганської області через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.
Суддя І.В. Кудрявцев