Справа № 2-5835/09 Головуючий у 1 інстанції: Олексюк А.В.
Провадження № 22-ц/773/1783/16 Категорія: 27 Доповідач: Шевчук Л. Я.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 грудня 2016 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого судді Шевчук Л. Я.,

суддів Киці С. І., Подолюка В. А.,

секретар с/з ОСОБА_1,

з участю:

представника заявника ОСОБА_2 «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» ОСОБА_3,

представника боржника ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку справу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» про заміну сторони виконавчого провадження в цивільній справі за позовом Відкритого акціонерного товариства «ОСОБА_5 Аваль» в особі Волинської обласної дирекції до ОСОБА_6, ОСОБА_7 про стягнення боргу, за апеляційною скаргою боржника ОСОБА_6 на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 07 вересня 2016 року,

ВСТАНОВИЛА:

Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» (скорочено ОСОБА_2 «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія») звернулось в суд із заявою про заміну стягувача у справі (а.с. 65-66).

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 07 вересня 2016 року заяву ОСОБА_2 «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» задоволено та замінено стягувача Публічне акціонерне товариство «ОСОБА_5 Аваль» на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» у справі № 2-5835/09 (а.с. 104-105).

Задовольняючи заяву ОСОБА_2 «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» про заміну стягувача, суд першої інстанції виходив з того, що заміна сторони виконавчого провадження її правонаступником має відбуватися не лише у відкритому виконавчому провадженні, так як процесуальне правонаступництво у виконавчому провадженні - це заміна на будь-якій стадії виконавчого провадження стягувача або боржника іншою особою у зв'язку з вибуттям правопопередника після постановлення щодо нього судового рішення i заміни його правонаступником, тобто підставою заміни кредитора внаслідок правонаступництва, в тому числі й у виконавчому провадженні, є настання певних обставин, які мають юридичне значення і в результаті яких виникають цивільні права та обов'язки, або пряма вказівка акта цивільного законодавства, що не залежить від умов та порядку здійснення виконавчого провадження органами і посадовими особами.

Не погодившись з ухвалою суду, боржник ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду першої інстанції скасувати.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначила, що суд першої інстанції неповністю зясував обставини справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, а також зазначила, що судом допущено порушення норм матеріального та процесуального права. Так, боржник ОСОБА_6 вказує, що, на її думку, стягувач не просив замінити сторону виконавчого провадження, а просив замінити сторону у справі після постановлення судового рішення, також вказує, що ТОВ «ФК Позика» та ОСОБА_2 «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» не є фінансовими установами, судом не зясовано, чи вони мають ліцензії на право здійснення фінансової діяльності, а також не зясовано, чи заявника наділено правом бути стороною виконавчого провадження.

В судовому засіданні представник боржник ОСОБА_6 - ОСОБА_4 апеляційну скаргу підтримав, представник ОСОБА_2 «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» ОСОБА_3 апеляційну скаргу заперечив та просив її відхилити, представник ПАТ «ОСОБА_5 Аваль» подала заяву про розгляд справи без участі представника банку, а також в заяві вказала, що апеляційну скаргу не визнає та просить ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 07 вересня 2016 року залишити без змін.

Інші особи в судове засідання не зявились, хоча були належним чином повідомлені про час та місце судового розгляду, а тому суд вважає за можливе розглядати справу без їхньої участі.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а ухвала суду першої інстанції залишенню без змін з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено наступне.

26 серпня 2009 року рішенням Луцького міськрайонного суду в справі № 2-5835/2009 за позовом Відкритого акціонерного товариства «ОСОБА_5 Аваль» в особі Волинської обласної дирекції до ОСОБА_6, ОСОБА_7 про стягнення боргу за кредитним договором постановлено стягнути з ОСОБА_6, ОСОБА_7 солідарно в користь ВАТ «ОСОБА_5 Аваль» 62915,98 грн. заборгованості, що виникла по кредитному договору № 014/0811/43906 від 02.10.2008 року, а також по 440,58 грн. з кожного судових витрат (а.с. 53-54).

07 травня 2010 Луцьким міськрайонним судом Волинської області 07 травня 2010 року видано виконавчий лист (а.с. 78).

26 липня 2013 року головним державним виконавцем першого відділу Державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції ОСОБА_8 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження (а.с. 80).

Постановою заступника начальника першого відділу Державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції від 27 червня 2014 року виконавчий лист повернуто стягувачеві з підстав, передбачених ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року з наступними змінами і доповненнями, який діяв на той час у звязку з відсутністю у боржника майна, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними (а.с.58).

19 листопада 2015 року між ПАТ «ОСОБА_5 Аваль» (по договору первісний кредитор) та ПАТ «Комерційний ОСОБА_9» (по договору новий кредитор) був укладений договір про відступлення права вимоги № 114/13 від 19.11.2015 року, відповідно до умов якого відбулося відступлення права вимоги за кредитними договорами, в тому числі і за кредитним договором № 014/0811/43906 від 02.10.2008 року, який був укладений між ВАТ «ОСОБА_5 Аваль» та позичальником ОСОБА_6, від первісного до нового кредитора (а.с.67-70).

19 листопада 2015 року між ПАТ «Комерційний ОСОБА_9» (по договору первісний кредитор) та ТОВ «ФК «Позика» (по договору новий кредитор) був укладений договір відступлення права вимоги № 19 К-П від 19.11.2015 року. Відповідно до умов даного договору відбулося відступлення права вимоги за кредитними договорами, в тому числі і за кредитним договором № 014/0811/43906 від 02.10.2008 року, який був укладений між ВАТ «ОСОБА_5 Аваль» та позичальником ОСОБА_6, від первісного до нового кредитора (а.с.71-74).

Також із матеріалів справи убачається, що 19 листопада 2015 року між ТОВ «ФК «Позика» (по договору первісний кредитор) та ОСОБА_2 «ФК «Довіра та Гарантія» (по договору новий кредитор) був укладений договір відступлення права вимоги № 222/ФК-15 від 19.11.2015 року. Відповідно до умов даного договору відбулося відступлення права вимоги за кредитними договорами, в тому числі і за кредитним договором № 014/0811/43906 від 02.10.2008 року, який був укладений між ВАТ «ОСОБА_5 Аваль» та позичальником ОСОБА_6, від первісного до нового кредитора (а.с.75-77).

Посилання боржника ОСОБА_6 в свої апеляційні скарзі на те, що ОСОБА_2 «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» в своїй заяві не просила замінити сторону виконавчого провадження, а просила замінити стягувача у справі після постановлення рішення, не заслуговують на увагу колегії суддів з огляду на таке.

Обов'язковість рішень суду є однією з основних засад судочинства в Україні (п. 9 ч. 3 ст. 129 Конституції України).

Після набрання законної сили відповідним судовим рішенням воно підлягає обов'язковому виконанню сторонами по справі, які, виходячи із суті такого рішення, зазвичай набувають процесуального статусу стягувача та боржника, а у разі відсутності добровільного виконання судового рішення боржником - вчиняються дії щодо його примусового виконання у спосіб та в порядку, що визначені, зокрема, Законом України «Про виконавче провадження», тощо.

При цьому, виконання судового рішення - це заключний етап юрисдикційної діяльності. Без належної реалізації цієї стадії юрисдикційної діяльності втрачається сенс попередньої діяльності суду та інших органів, які уповноважені на здійснення захисту прав, свобод та законних інтересів фізичних, юридичних осіб, територіальних громад та держави.

Підставами виникнення цивільних прав і обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини (п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні (крім випадків, передбачених ст. 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов'язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (ч. 1 ст. 1077 ЦК України).

За змістом ст. 512 ЦК України, ст. 378 ЦПК України та ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження», який був чинний на час виникнення спірних правовідносин та на час постановлення оскаржуваної ухвали в даній справі, у разі вибуття кредитора в зобов'язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи із цих норм, зокрема, пунктів 1, 2 ч. 1 ст. 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

У випадку такої заміни кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв'язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до ч. 5 ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження», який був чинний на час виникнення спірних правовідносин та на час постановлення оскаржуваної ухвали в даній справі, а також згідно ст. 378 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов'язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов'язки в зобов'язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

За таких обставин звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу сторони стягувача в виконавчому провадженні, що мало місце в даному випадку, відповідає змісту вказаних вище норм закону.

Відповідно до п. 2.1. договору відступлення права вимоги № 19 К-П від 19.11.2015 року, договору відступлення права вимоги № 19 К-П від 19.11.2015 року, договору відступлення права вимоги № 222/ФК-15 від 19.11.2015 року на умовах, встановлених цим договором, та згідно статей 512-519 ЦК України первісний кредитор передає (відступає) новому кредиторові за плату, а новий кредитор приймає належні первісному кредитору права вимоги до боржників, вказані у реєстрі боржників (портфель заборгованості). Перелік кредитних договорів, боржників, розрахунок суми заборгованості боржника на дату підписання договору, зазначені в додатку 1 до договору, що є його невідємною частиною.

Пункт 2.2. вказаних договорів визначає, що відступлення новому кредитору зазначених в попередньому реєстрі боржників прав вимоги відбувається за умови виконання новим кредитором п. 3.2. договору та з моменту підписання сторонами реєстру боржників.

Розділ 1 договорів передбачає, що дата відступлення права вимоги це дата підписання сторонами відповідного реєстру(ів) боржників, з якої до нового кредитора переходять права вимоги за відповідними кредитними договорами. Зазначена дата не може передувати даті повного виконання новим кредитором обовязку сплатити первісному кредитору вартості прав щодо відповідного реєстру боржників.

Пункт 3.2. договорів передбачає сплату новим кредитором загальної вартості (ціни договору) шляхом безготівкового переказу на рахунок первісного кредитора протягом 5 робочих днів з моменту укладення договору.

Договори відступлення права вимоги № 19 К-П від 19.11.2015 року, № 19 К-П від 19.11.2015 року, № 222/ФК-15 від 19.11.2015 року не оспорені і не визнані недійсними, а тому вони зберігають правові наслідки, передбачені ними.

Представником ОСОБА_2 «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» надано в суд апеляційної інстанції копію акту приймання-передачі за договором відступлення права вимоги № 222/ФК-15 від 19.11.2015 року, а також копію платіжного доручення № 3140 від 19.11.2015 року, що підтверджує виконання пункту 3.2. договору № 222/ФК-15 від 19.11.2015 року та копію витягу з реєстру боржників. Вказні документи містяться в матеріалах справи.

Доводи апеляційної скарги боржника про те, що ТОВ «ФК Позика» та ОСОБА_2 «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» не є фінансовими установами, а тому не мали права укладати вказані договори є безпідставними, оскільки відповідно до Свідоцтва про реєстрацію фінансової установи, виданого 19 листопада 2013 року Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері фінансових послуг, копію якого надано в суд апеляційної інстанції, ОСОБА_2 «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» є фінансовою установою та має право здійснювати фінансові послуги без отримання ліцензії та/або дозволів відповідно до законодавства, зокрема, факторинг (а.с.148-149). В даному випадку між первісним кредитором та новим кредитором були укладені договори відступлення права вимоги, а саме: щодо визначеної заборгованості за кредитним договором.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду та не містять підстав для скасування оскаржуваної ухвали, яка постановлена з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для скасування ухвали суду першої інстанції колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 312, 315, 317, 319, 378 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу боржника ОСОБА_6 відхилити.

Ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 07 вересня 2016 року в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді