справа № 165/1776/16-ц
провадження №2/165/702/16
НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2016 року м. Нововолинськ

Нововолинський міський суд Волинської області в складі:

головуючого судді Ференс-Піжук О.Р.,

за участю секретаря Харук Ю.І.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

представника органу опіки та піклування ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Нововолинську справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5, третя особа без самостійних вимог на стороні позивача орган опіки та піклування виконавчого комітету Нововолинської міської ради, про встановлення місця проживання дитини, -

встановив:

16 вересня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_5, третя особа без самостійних вимог на стороні позивача орган опіки та піклування виконавчого комітету Нововолинської міської ради, про встановлення місця проживання дитини.

Вимоги обґрунтовує тим, що з відповідачем у них є син ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1. Шлюб між сторонами розірвано. Після розірвання шлюбу сторони проживають окремо і ведуть порізно свої господарства. Відповідач вийшла заміж вдруге. Син ОСОБА_7 проживає з позивачем за адресою м. Нововолинськ, вул. Ковпака, 6/1, де є зареєстроване місце його постійного проживання. Для дитини створені всі необхідні умови для проживання, розвитку, навчання, лікування й відпочинку сина. Вказує, що оскільки між ним та відповідачем виникали конфліктні ситуації щодо участі у вихованні дитини, він звернувся до виконкому Нововолинської міської ради як органу опіки та піклування з заявою про визначення місця проживання сина ОСОБА_7. Комісією з питань захисту прав дитини було проведено обстеження умов проживання обох батьків. Встановлено, що малолітній ОСОБА_6 зареєстрований разом з батьком та бабою і дідом у приватизованій трикімнатній квартирі за адресою: вул. Ковпака, 6/1 в місті Нововолинську. В квартири створені усі необхідні умови для проживання та виховання дитини. Відповідач ОСОБА_5 проживає в однокімнатній квартирі за адресою 15 мікрорайон, 28/9 в місті Нововолинську Волинської області за місцем проживання чоловіка. Після проведеного практичним психологом дослідження взаємин між батьками і дитиною, встановлено, що ОСОБА_6 більш прихильний до батька. Висновком виконавчого комітету Нововолинської міської ради, затвердженого рішенням виконавчого комітету Нововолинської міської ради від 18 лютого 2016 року №94 визначено місце проживання малолітнього ОСОБА_6 з батьком ОСОБА_1. Вказує, що всупереч зазначеного рішення, відповідач, після того, як він звернувся в суд з позовом до неї про стягнення аліментів на утримання дитини, забрала дитину і утримувала за місцем свого проживання з 11 травня по 20 травня 2016 року та не погоджувались назад віддати дитину. Позивач змушений був залучати представника служби у справах дітей та дільничного інспектора поліції. Стверджує, що відповідач порушила рішення органу опіки та піклування щодо місця постійного проживання ОСОБА_6 з батьком. Оскільки рішення органу опіки та піклування про доцільність визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_6 з батьком відповідачем порушується, то позивач змушений звернутися до суду за захистом своїх прав.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали з підстав наведених у позові. Просять визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, з батьком ОСОБА_1.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_3 позовні вимоги не визнала та зазначила, що немає жодних підстав для розгляду даного позову в суді, оскільки спір вирішений в досудовому порядку. Ствердила, що відповідач ОСОБА_5 з чоловіком та маленькою дитиною, власного житла немає, тому не заперечувала, щодо проживання малолітнього ОСОБА_6 з батьком, де створені кращі умови для проживання її сина. Ствердила, що ніяких конфліктних ситуацій щодо місця проживання дитини між сторонами не було, що свідчить про відсутність предмету спору, тому просить в позові відмовити за безпідставністю.

Заслухавши пояснення позивача ОСОБА_1, його представника ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3, показання свідка ОСОБА_8, думку представника органу опіки та піклування ОСОБА_4, яка зазначила, що в інтересах дитини слід визначити місце проживання дитини з батьком, дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення в звязку з наступним.

Сторони від спільного проживання мають малолітню дитину: сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.4).

Рішенням Нововолинського міського суду Волинської області від 20.09.2013 року (а.с.5) шлюб між сторонами розірваний.

Як вбачається з довідки про склад сімї (а.с.9) ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований за адресою ІНФОРМАЦІЯ_4, де також зареєстровані позивач ОСОБА_1 та інші члени сімї бабуся ОСОБА_8 та дідусь ОСОБА_9

В квартирі за вищевказаною адресою створені усі необхідні умови для виховання та розвитку дитини, що підтверджується актом обстеження умов проживання від 07.12.2015 року

Як вбачається з довідки Нововолинської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №4 від 02.06.2016 року (а.с.14) ОСОБА_6 навчається у другому класі, забезпечений необхідним шкільним приладдям та формою. ОСОБА_1В цікавиться навчанням і розвитком дитини, відвідує батьківські збори. Протягом І семестру хлопчик проживав у новій сімї матері, яка опікувалася дитиною, контролювала навчання, тримала звязок з вчителями. Останній раз мати ОСОБА_7 була в школі на Новорічному святі.

Рішенням виконавчого комітету Нововолинської міської ради Волинської області від № 94 від 18.02.2016 року (а.с.11) було затверджено висновок про доцільність визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, з батьком ОСОБА_1. Після проведеного практичним психологом дослідження взаємин між членами сімї та дитиною, встановлено, що ОСОБА_6 більш прихильний до батька.

Позивач ОСОБА_1 працює на ТзОВ «Ренопласт» складальником виробів з пластмас з 01 вересня 2016 року, що підтверджується довідкою від 14.09.2016 року (а.с.15,16), позитивно характеризується, на обліку в лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває (а.с.19-21).

Згідно ч.2 ст.141 СК України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Згідно ч.2 ст.157 СК України той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею.

Згідно ч.2 ст.155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обовязків, особиста прихильність дитини до кожного з них , вік дитини, стан її здоровя та інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно пункту 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 1998 року № 16 «Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім?ю України» роз'яснено, що суди, вирішуючи спори між батьками, які проживають окремо (в тому числі в одній квартирі), про те, з ким із них і хто саме з дітей залишається, мають виходити із рівності прав та обов?язків батька й матері щодо своїх дітей, повинні постановити рішення, яке відповідало б інтересам дітей. При цьому суд враховує, хто з батьків виявляє більшу увагу до дітей і турботу про них, їхній вік і прихильність до кожного з батьків, особисті якості батьків, можливість створення належних умов для виховання, маючи на увазі, що перевага в матеріально-побутовому стані одного з батьків сама по собі не є вирішальною умовою для передачі йому дітей.

Таким чином, враховуючи встановлені обставини і перевірені судом доводи та заперечення сторін, враховуючи до уваги стать малолітньої дитини, що є хлопчиком, суд приходить до висновку, що проживання дитини з батьком забезпечить йому більш повний, гармонійний, нормальний фізичний і духовний розвиток, тому визначає місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, з батьком ОСОБА_1

Приймаючи таке рішення, суд не вбачає підстав взяти до уваги твердження представника відповідача про відсутність між сторонами на даний час спору про місце проживання дитини, оскільки як встановлено судом доказами позивача, в травні 2016 року після вирішення питання органом опіки і піклування відповідач не дотрималася рішення органу опіки та піклування, що свідчить про наявність спору між сторонами про місце проживання малолітнього сина, який підлягає розвязанню судом.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача 551,20 грн. сплаченого судового збору, що підтверджується документально (а.с.1).

Керуючись ст.ст. 10, 11, 88, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, на підставі ст. ст.161Сімейного кодексу України, - суд,

вирішив:

Позов задовольнити.

Визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, з батьком ОСОБА_1.

Стягнути з ОСОБА_5 в користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в сумі 551 (пятсот пятдесят одна) грн. 20 коп.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Волинської області через Нововолинський міський суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий підпис

Згідно з оригіналом

Суддя О.Р. Ференс-Піжук