УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Кузнєцова В.О., Євтушенко О.І., Кадєтової О.В.,
розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» про стягнення коштів,за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу судді судової палати у цивільних справах апеляційного суду Рівненської області від 02 березня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У січні 2016 року ОСОБА_4 звернулась до суду з позовною заявою до Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» (далі - ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит») про стягнення пені в сумі 12,23 євро та 577,93 долари США за невиконання переказів.

Ухвалою Кузнецовського міського суду Рівненської області від 08 лютого 2016 року позовну заяву ОСОБА_4 визнано неподаною та повернуто позивачеві ОСОБА_4

Ухвалою судді судової палати у цивільних справа апеляційного суду Рівненської області від 19 лютого 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Кузнецовського міського суду Рівненської області від 08 лютого 2016 року визнано неподаною та повернуто особі, яка її подала.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить ухвалу судді апеляційної інстанцій скасувати, як таку, що перешкоджає розгляду справи по суті, а справу направити до апеляційного суду для подальшого розгляду, посилаючись на порушення норм процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Ухвалою судді судової палати у цивільних справа апеляційного суду Рівненської області від 19 лютого 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Кузнецовського міського суду Рівненської області від 08 лютого 2016 року залишено без руху та надано п'ятиденний строк для усунення недоліків. Зі змісту даної ухвали вбачається, що при зверненні до апеляційного суду з апеляційною скаргою заявник не надала доказів оплати судового збору, натомість просила звільнити її від сплати судового збору на підставі ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів».

З огляду на те, що заявником ОСОБА_4 не було виконано вимоги ухвали судді судової палати у цивільних справа апеляційного суду Рівненської області від 19 лютого 2016 року про залишення апеляційної скарги без руху в частині сплати судового збору, оскарженою ухвалою судді апеляційну скаргу було повернуто заявникові.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Оскільки першорядним нормативно-правовим актом національного законодавства, який регулює порядок справляння судового збору, є Закон України «Про судовий збір», то саме правові приписи, закріплені в наведеному законі, застосовуються при обчисленні судового збору, його сплаті, а також звільненні осіб від його сплати у випадках, визначених у статті 5 цього Закону.

За змістом змін до статті 5 Закону України «Про судовий збір», які прийняті пізніше, ніж Закон України «Про захист прав споживачів», убачається, що з 01 вересня 2015 року споживачі - за позовами, що пов'язані з порушенням їхніх прав, не відносяться до суб'єктів, які звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх інстанціях, тому посилання заявника на положення Закону України «Про захист прав споживачів» не були взяті до уваги.

Таким чином, вимога заявника про застосування до цивільно-процесуальних правовідносин щодо справляння судового збору саме правових приписів, закріплених у частині третій статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» не зумовлює звільнення її від сплати судового збору за подання апеляційної скарги у даній справі.

Встановлено і це вбачається з матеріалів справи, що оскаржувана ухвала судді судової палати у цивільних справах апеляційного суду Рівненської області від 02 березня 2016 року постановлена з дотриманням норм процесуального права.

Відсутні й передбачені ст. 338 ЦПК України підстави для обов'язкового скасування судового рішення.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4відхилити.

Ухвалу судді судової палати у цивільних справах апеляційного суду Рівненської області від 02 березня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.О. Кузнєцов
О.І. Євтушенко
О.В. Кадєтова