Справа № 653/2735/16-ц
Провадження № 2/653/853/16
РІШЕННЯ

іменем України

"28" листопада 2016 р. Генічеський районний суд Херсонської області в складі:

головуючого - судді Венглєвської Н.Б.,

секретаря Мустафаєва Ф.А.,

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Генічеськ справу за заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа на стороні відповідача ОСОБА_4 акціонерне товариство «Херсонгаз» про припинення постачання природного газу споживачу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 в якому просить суд припинити постачання ПАТ «Херсонгаз» природного газу на обєкт та газові прилади і пристрої ОСОБА_3 в належній йому частці домоволодіння по вул.. Відродження, буд 207, м. Генічеськ Херсонської області, шляхом перекриття та пломбування запірних пристроїв перед газовими приладами і пристроями.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що рішенням Генічеського районного суду від 14.10.2014 р. задоволено її позов до відповідача про поділ 23/50 частини домоволодіння в натурі та визначення порядку користування земельною ділянкою по вул.. Петровського, буд. 207 м. Генічеськ. Тобто право сумісної власності між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 припинено і вони набули права власності на виділені частки нерухомості. 09.08.2007 р. позивачкою з ПАТ «Херсонгаз» укладено договір про надання населенню послуг з газопостачання № 17981, на підставі якого вона сплачує кошти за спожитий газ. Але в результаті вищевказаного поділу нерухомості, зявився новий споживач газу ОСОБА_3, у якого договірні відносини з ПАТ «Херсонгаз» не оформлені, у звязку з чим, на думку позивачки, він безоплатно споживає газ, за який платить вона так як газовий лічильник встановлено в її частині будинку, при цьому відповідач не бажає звертатися з відповідною заявою до ПАТ «Херсонгаз» про укладення договору на газопостачання та здійснення реконструкції існуючої системи газопостачання.

У судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги викладені у позові з тих же підстав, що вказані у позові. Просить суд позов задовольнити та припинити газопостачання частини домоволодіння належної відповідачу.

Представник позивача за довіреністю ОСОБА_1 вимоги викладені у позові ОСОБА_2 підтримав повністю з тих же підстав, просить суд позов задовольнити.

Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, заперечує проти їх задоволення, пояснив, що газове обладнання будинку здійснювалася в той час, коли вони з позивачкою були у шлюбі і тому є їх спільною сумісною власністю, а при поділі житлового будинку, позивачка не ставила питання про встановлення порядку користування газовим обладнанням.

Представник третьої особи на стороні відповідача ОСОБА_4 акціонерне товариство «Херсонгаз» в судове засідання не з'явився, подавши заперечення до позовної заяви, в якій пояснив, що ПАТ «Херсонгаз» не погоджується з твердженнями позивача, оскільки ОСОБА_2 не вчинила всіх необхідних дій щодо виділення своєї частини будинку в цілу частину і право спільної сумісної власності на даний час не припинено, крім того рішенням суду не було визначено порядку поділу або користування газовою мережею, у звязку з чим газопровід знаходиться у спільній сумісній власності сторін, тому вимоги позивача не правомірні. Просить розглянути справи у відсутність представника та відмовити ОСОБА_2 у задоволенні позову.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши учасників судового процесу, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст., ст. 10, 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених вимог та на підставі наданих доказів. В статті 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 68 СК України, розпоряджання майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності, після розірвання шлюбу здійснюється співвласниками виключно за взаємною згодою, відповідно до Цивільного кодексу України.

Рішенням Генічеського районного суду від 14.10.2014 р., задоволено позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ 23/50 частини домоволодіння в натурі та визначено порядок користування земельною ділянкою по вул.. Петровського буд. 207 в м. Генічеськ Херсонської області, за яким позивачці виділено в натурі у власність частину зазначеного житлового будинку площею 33, 5 кв.м. з господарчими будовами та спорудами та виділено в користування земельну ділянку площею 183,5 кв.м., а ОСОБА_3 виділено в натурі у власність частину житлового будинку площею 32,6 кв.м. з господарчими будовами та спорудами та в користування земельну ділянку площею 183,5 кв.м.

В подальшому на підставі Листа Державної реєстраційної служби України від 23.06.2014 №11942/05-15-14, яким передбачено що, якщо у разі поділу об'єкта нерухомості утворюються два (або більше) самостійних об'єктів, то з метою реалізації правомочностей власника законодавством у сфері державної реєстрації прав передбачено проведення такої реєстрації на новостворені об'єкти, позивачем було здійснено реєстрацію права власності на виокремлений обєкт нерухомості.

Згідно копії свідоцтва про право власності від 26.02.2015 р., ОСОБА_2 є власником 1/1 частки житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, загальною площею 33,5 кв.м., що знаходиться за адресою: вул.. Петровського буд. 207, м. Генічеськ Херсонської області.

Разом з тим, чуд вважає, що позивач, набувши право на частку домоволодіння згідно рішення суду, не вичинила всіх необхідних дій щодо виділення своєї частини будинку в цілу частину та відповідно право спільної сумісної власності сторін на домоволодіння по вул.. Петровського, 207 в м. Генічеськ на даний час не припинено, оскільки таке питання в судовому порядку про поділ майна не вирішувалося та також підтверджується і технічним паспортом на будинок де зазначається адреса належних часток як позивача так і відповідача: м. Генічеськ, вул. Петровського, 207, Херсонської області.

Відповідно до рішення Генічеського районного суду Херсонської області від 14.10.2014 р., позивачем не ставилося питання та судом відповідно і не було вирішено порядок поділу або користування газовою мережею, яка прокладена до житлового будинку 2007 року в цілому, хоча інші комунікації, зокрема водопровід згідно рішення розділено між Позивачем та Відповідачем. Тобто, судом не було визначено порядок користування газовою мережею, у зв'язку з чим газопровід на даний час знаходиться у спільній сумісній власності.

З копії висновку судового будівельно-технічного експерта від 23.06.2014 р. також вбачається, що при розділі будинку сторін, не ставилось питання про розділ комунікацій співвласників, що свідчить про те що газопровід по вул. Петровського, 207 в м. Генічеськ, лишився у спільній власності.

Факт перебування газопроводу у спільній сумісній власності підтверджується ст. 368 Цивільного кодексу України, яка визначає, що спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Також, факт знаходження газопроводу у спільній сумісній власності підтверджується копією договору № 17981 від 09.08.2007 р. про надання населенню послуг з газопостачання за адресою: м. Генічеськ вул.. Петровського, 207, який був підписаний з ОСОБА_2, в той час коли вона перебувала у шлюбі з ОСОБА_3.

Також, ст. 369 Цивільного кодексу України визначено, що співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників, якщо інше не встановлено законом.

Згідно ст. 60 СК України майно набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя.

Таким чином, суд вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази у їх сукупності, приходить до висновку, що оскільки при виділі позивачеві її частки житлового будинку сторони не вирішували питання з приводу розподілу комунікацій, зокрема газопостачання, на даний час газопостачання будинку розташованого по вул.. Петровського, 207 в м. Генічеськ Херсонської області перебуває у спільній сумісності власності подружжя, то позивачем обрано неналежний спосіб захисту своїх прав, оскільки припинення газопостачання частини будинку належного відповідачеві порушуватиме права останнього.

Наведене свідчить про те, що правові підстави для задоволення вимог ОСОБА_2 відсутні.

Керуючись ст.ст. 7, 10, 15, 16, 60, 61, 209, 212, 214-215, 217, 218 ЦПК України ст. 364, 369, 368 ЦПК України, ст. 60, 68 СК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа на стороні відповідача ОСОБА_4 акціонерне товариство «Херсонгаз» про припинення постачання природного газу на обєкт та газові прилади споживачу ОСОБА_3 за адресою: м. Генічеськ вул.. Відродження (Петровського), буд 207 Херсонської області шляхом перекриття та пломбування запірних пристроїв перед газовими приладами і пристроями відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Херсонської області через Генічеський районний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя : Н.Б. Венглєвська