Справа № 724/722/16-ц
Провадження № 2/724/516/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня 2016 року Хотинський районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді: Руснака А.І.

секретаря: Трофа М.В.

за участю сторін:

позивача: ОСОБА_1

представника позивача: ОСОБА_2

відповідача: ОСОБА_3

представника відповідача: ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Хотині Чернівецької області справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання договору довічного утримання, -

В С Т А Н О В И В:

18 травня 2016 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Хотинського районного суду Чернівецької області із позовною заявою до ОСОБА_3 про розірвання договору довічного утримання, в якій посилається на те, що він проживає один в житловому будинку по вул. Чужбинського, 7 м. Хотин Чернівецької області, часто хворіє та потребує стороннього догляду.

Зазначає, що 26 листопада 2014 року між ним та відповідачем ОСОБА_3 було укладено договір довічного утримання, який засвідчено у приватного нотаріуса Хотинського районного нотаріального округу ОСОБА_5 Договір зареєстрований в реєстрі за № 670. Відповідно до умов договору відповідач ОСОБА_3 зобовязався довічно утримувати позивача, забезпечувати харчуванням та одягом, доглядати за ним та надавати необхідну допомогу і зберегти в довічному користуванні будинок.

Також зазначає, що вартість матеріального забезпечення визначена сторонами у розмірі 200 грн. на місяць, проте натомість позивач передав відповідачу у власність житловий будинок з належними до нього будівлями та спорудами по вул. Чужбинського, 7 м. Хотин Чернівецької області.

Вказує, що відповідач ОСОБА_3 спочатку сумлінно виконував свої зобовязання, але в цьому році взагалі перестав надавати йому будь-яку допомогу та здійснювати догляд.

Тому підтримуючи вищевикладене, просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі та розірвати договір довічного утримання.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, суду пояснив, що він хоче розірвати договір довічного утримання в звязку з тим, що ОСОБА_3 не виконує умови договору належним чином, а саме не здійснює за ним догляд, не купує йому продукти харчування та ліки, продукти приносив один раз у дві неділі, купує хліб, сіль, кусочок ковбаси. Зазначив, що він проживає сам в будинку, а ОСОБА_3 його не провідує, оскільки весь час знаходиться на чергуванні на роботі та поратися по хозяйству йому зовсім не допомагає. Вказав, що йому допомагають із центру соціального захисту перуть одяг, підтримують порядок в домі, оформляють субсидію. Також вказав, що він вживає вино Кагор, яке купує в магазині, а ОСОБА_3 купив йому лише дві бутилки вина. Крім того, вказав, що що ОСОБА_3 третій із людей який за ним здійснює догляд. Зазначив, що він за укладення договору довічного утримання сплатив у нотаріуса 9700 гривень, а ОСОБА_3 говорить, що він все сам сплатив.

Представник позивача ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги позивача підтримав в повному обсязі та просив задовольнити їх. Також суду пояснив, що йому зі слів позивача відомо, що ОСОБА_3 не виконуються умови договору довічного утримання, він не здійснює за позивачем догляд, не купує йому ліки та продукти харчування.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив відмовити в їх задоволенні в повному обсязі. Суду пояснив, що він привозив ОСОБА_1 продукти харчування, що підтверджується відповідними чеками. Вказав, що в минулому році він обробляв город, а в цьому році ОСОБА_1 заперечував проти того, щоб він обробляв город. Також зазначив, що його цивільна дружина ходила до ОСОБА_1 два рази на день доїла козу, також вона заготовляла для ОСОБА_1 консервацію. Також вказав, що він із дружиною прибирали в господарстві ОСОБА_1, збирали сіно з городу, прали його речі. Зазначив, що на придбання продуктів харчування він витрачав по 600-700 гривень.

Представник відповідача - ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав думку відповідача, просив відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що він являється сусідом ОСОБА_3 та ОСОБА_1, а тому йому відомо, що ОСОБА_3 десь на протязі півроку, а то може і більше приїжджав до ОСОБА_1 один раз в неділю та привозив йому продукти харчування масло, хліб, магазинне вино.

Свідок ОСОБА_7 суду пояснив, що він проживає біля ОСОБА_3, та йому відомо що ОСОБА_8 купував продукти харчування для дідуся якого він обходить. Також вказав, що пару раз він підвозив ОСОБА_8 до цього чоловіка, щоб той заніс йому продукти.

Свідок ОСОБА_9 суду пояснив, що до нього підходив ОСОБА_1 та просив його підписати акт, на що він не погодився, посилаючись на те, що він не був присутнім при його складанні.

Свідки ОСОБА_8, ОСОБА_10, ОСОБА_11 надали суду аналогічні покази з приводу того, що бачили як ОСОБА_3 на протязі цього року приїжджав до ОСОБА_1 та привозив йому продукти харчування.

Вислухавши пояснення сторін, їх представників, свідків, вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст.744 ЦК України за договором довічного утримання (догляду) одна сторона (відчужувач) передає другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок, взамін чого набувач зобовязується забезпечувати відчужувача утриманням та (або) доглядом довічно.

Відповідно до ст.745 ЦК України договір довічного утримання (догляду) укладається у письмовій формі та підлягає нотаріальному посвідченню.

Так, судом встановлено, що 26.11.2014 року укладений договір довічного утримання між ОСОБА_1 та ОСОБА_3. який посвідчений приватним нотаріусом Хотинського районного нотаріального округу ОСОБА_5А.(а.с.7-8).

Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов від 22 березня 2016 року за адресою: м. Хотин, вул. Чужбинського, 7, Чернівецької області вбачається, що позивач в справі ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, оформив договір довічного утримання на ОСОБА_3

Також із цього ж акту вбачається, що позивач є людиною похилого віку, пенсіонер, майновий стан останнього малозабезпечений, розмір одержуваної пенсії складає 1500 грн., являється дитиною війни, та не може самостійно здійснювати за собою догляд.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно умов вищевказаного договору вбачається, що набувач майна зобовязався довічно повністю утримувати відчужувача майна, забезпечивши його харчуванням, одягом, доглядом та необхідною допомогою та зберегти в безоплатному довічному користуванні його житловий будинок.

Однак, як підтверджено актом обстеження матеріально побутових умов позивача, відповідач в справі ОСОБА_3 належним чином не виконує свої обовязки, та не здійснює належний догляд за ОСОБА_1, а отже не виконує всі умови вищевказаного договору, що і підтверджено в судовому засіданні поясненнями самого ж позивача та його представника (а.с.13).

Крім того, судом встановлено, що згідно відповіді Хотинського територіального центру соціального обслуговування № 666 від 15.08.2016 року вбачається, що громадянин ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, житель ІНФОРМАЦІЯ_2 перебуває на обліку у відділенні соціальної допомоги вдома та є отримувачем соціальної послуги по догляду за ним вдома (а.с.32).

Відповідно до ст.755 ЦК України договір довічного утримання може бути розірваний за рішенням суду на вимогу відчужувача, у випадку невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов'язків, незалежно від його вини.

При цьому згідно ч.1 ст.756 ЦК України, у випадку розірвання договору довічного утримання у зв'язку з невиконанням або неналежним виконанням набувачем обов'язків за договором, відчужувач набуває право власності на майно, що було ним передане, і має право вимагати його повернення. У цьому разі витрати, зроблені набувачем на утримання та (або) догляд відчужувача, не підлягають поверненню.

Правовим наслідком розірвання договору довічного утримання у зв'язку з невиконанням або неналежним виконанням набувачем обов'язків за договором є повернення до відчужувача права власності на майно, яке було ним передане.

Відповідно до ч. 2 ст.653 ЦК України у разі розірвання договору довічного утримання зобов'язання сторін припиняються.

За таких обставин суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 знайшли своє підтвердження при розгляді справи, оскільки вони підтверджені в судовому засіданні належними та допустимими доказами, а підставою для розірвання договору довічного утримання є факт неналежного виконання набувачем обов'язків за договором довічного утримання.

Крім того, суд не приймає до уваги пояснення вищевказаних свідків, оскільки останні підтвердили частково факт догляду відповідача згідно договору довічного утримання за позивачем в основному тільки за 2016 рік.

Також суд ставиться критично до наданих суду доказів, а саме чеків на придбання позивачу продуктів харчування, оскільки вони також в основному за поточний рік, та сума яка виходить в сукупності є значно меншою від тієї на яку посилався відповідач у своїх поясненнях.

Отже, як встановлено судом, відповідач не в повній мірі виконував взяті на себе обов'язки за договором довічного утримання, а тому суд вважає, що між сторонами в подальшому існування договірних зобов'язань за вищевказаним договором є недоцільним.

Відповідно до статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього кодексу.

Таким чином, підсумовуючи вищевикладене, суд вважає, що відповідачем та його представником не доведено в судовому засіданні належних доказів догляду за позивачем відповідно до умов вищевказаного договору, а тому, суд вважає, що позов слід задовольнити, а спірний житловий будинок слід повернути в користування позивачу ОСОБА_1

Крім того, рішення про розірвання договору довічного утримання є підставою для скасування державної реєстрації права власності на житловий будинок з належними до нього будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: вул. Чужбинського, 7, м. Хотин, Чернівецької області проведену на ім'я ОСОБА_3 та визнання за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з належними до нього будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: вул. Чужбинського, 7, м. Хотин, Чернівецької області.

Також, у відповідност до ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 990,79 гривень.

На підставі викладеного, та керуючись ст. 526, ч. 2 ст. 653, ст.ст. 744-746,755, ч. 1 ст. 756 ЦК України, та керуючись ст.ст. 3-11, 57-61, 209, 212 -215, 218 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання договору довічного утримання - задовольнити.

Розірвати договір довічного утримання від 26 листопада 2014 року укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_3, який посвідчений приватним нотаріусом Хотинського районного нотаріального округу ОСОБА_5 та зареєтрований в реєстрі за № 673.

Скасувати державну реєстрацію права власності на житловий будинок з належними до нього будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: вул. Чужбинського, 7, м. Хотин, Чернівецької області проведену на ім'я ОСОБА_3 згідно договору довічного утримання від 26 листопада 2014 року за р. № 673.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з належними до нього будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: вул. Чужбинського, 7, м. Хотин, Чернівецької області.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, жителя ІНФОРМАЦІЯ_4 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, (ІПН НОМЕР_1), жителя ІНФОРМАЦІЯ_6 судовий збір в розмірі 990,79 гривень.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Чернівецької області через Хотинський районний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня його проголошення.

Суддя: А.І. Руснак