Справа № 510/2090/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.12.2016р. Ренійський районний суд Одеської області

у складі: - головуючого судді Дудник В.І.;

за участю секретаря Фурсовой А.А.

розглянувши в попередньому судовому засіданні в м. Рені цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги визнала, щодо їх задоволення не заперечувала, просила розглянути справу без її участі.

Позивач на задоволенні позову наполягав, просив про розгляд справи у його відсутності.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання.

Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази: копія заяви ОСОБА_1 про прийняття спадщини; копія заяви ОСОБА_2 про відмову від спадщини; копія свідоцтва про народження ОСОБА_3; копія свідоцтва про одруження між ОСОБА_4 та ОСОБА_3; копія свідоцтва про смерть ОСОБА_5, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1.; копія заповіту ОСОБА_5 від 14.01.2002р. на ім'я сторін; копія державного акту НОМЕР_1 від 24.12.2004р. на право власності на земельну ділянку площею 1,62 га, оформленого на ім'я ОСОБА_5; копія витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 15.11.2016р.; копія довідки відділу Держгеокадастру у Ренійському районі про вартість земельної ділянки; копія свідоцтва про право власності на майновий пай НОМЕР_2; копія постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 17.11.2016р.

Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що позивач у справі є сином нині померлої ОСОБА_5 За життя їй на підставі державного акту НОМЕР_1 про право власності на земельну ділянку належала земельна ділянка розміром 1,62 га, розташована на території Нагірненської сільської ради Ренійського району, виділена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та майновий пай члена КСП «Ренійський» на підставі свідоцтва НОМЕР_2.

На випадок смерті ОСОБА_5 розпорядилась належним їй майном, 14.01.2002р. залишила заповіт на ім'я сторін, яким заповідала їм в рівних частках вищезазначене майно. Після смерті ОСОБА_5 відкрилась спадщина на вищезазначене майно. У встановлений законодавством строк для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 позивач (як спадкоємиця за заповітом) звернувся до Ренійської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, а відповідач звернулась із заявою про відмову від спадщини. Так, за зверненням позивача нотаріусом було заведено спадкову справу. Пізніше, при зверненні позивача до нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину, йому в цьому було відмовлено з причин відсутності правовстановлюючих документів (відсутності витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки) на вищевказану земельну ділянку, про що 17.11.2016р. нотаріусом було винесено відповідну постанову. Після смерті ОСОБА_5 це питання вже неможливо вирішити, за визнанням права власності на земельну ділянку та майновий пай, як на об'єктиспадщини, може звернутися тільки спадкоємець.

Таким чином, позивач прийняв спадщину в порядку ч. 1 ст. 1269 ЦК України, що залишилася після померлої ОСОБА_5 і вважає, що має всі законні підстави для визнання за ним права власності на неї, оскільки до держави вона не перейшла, відумерлою не визнана, інші спадкоємці на неї не претендують.

Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки його доводи знайшли своє належне підтвердження в судовому засіданні.

Оскільки щодо позовних вимог, обставин справи сторони не заперечують, визнають їх, суд вважає, що факти, які обґрунтовують заявлені вимоги і мають значення для справи встановлені, у зв'язку із чим немає необхідності у підтвердженні їх доказами засобом дослідження показань свідків.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 ЦК України (ст. 1223 ЦК України).

Згідно із ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Як було встановлено судом, позивач у справі є спадкоємицем за заповітом (ст. 1235 ЦК України). Він у передбачений законом строк подав нотаріусу заяву про прийняття спадщини, отже вважається таким, що її прийняв. Прийняття спадщини є фактом, який відображає волю спадкоємця придбати майно після смерті спадкодавця. В даному випадку позивач прийняв спадщину в порядку ч. 1 ст. 1269 ЦК України, оскільки його воля, як спадкоємця за заповітом, була виражена у його діях щодо подачі відповідної заяви до нотаріуса.

Таким чином, позивач прийняв спадщину в порядку ч. 1 ст. 1269 ЦК України, однак, він не може оформити прийняття спадщини та отримати відповідне свідоцтво, оскільки за життя ОСОБА_5 не було отримано витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, у зв'язку із чим в даний час позивач вимушений звернутися до суду із позовом.

Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Таким чином, суд вважає, що позивач є суб'єктом набуття права власності на земельну ділянку та майновий пай з підстав прийняття спадщини за заповітом в порядку ч. 1 ст. 1269 ЦК України.

З урахуванням викладених позивачем та досліджених у судовому засіданні обставин, суд вважає можливим задовольнити його вимоги щодо визнання за ним права власності на спадкове майно.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 130, 174, 212, 213 ЦПК України, ст. ст. 15, 328, 1216, 1217, 1218, 1225, 1235, 1268, 1269, 1270 ЦК України, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом право власності на:

- земельну ділянку площею 1,62 га із кадастровим номером НОМЕР_3, розташовану на території Нагірненської сільської ради Ренійського району Одеської області, виділену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва згідно державного акту НОМЕР_1 від 24.12.2004р. на право власності на земельну ділянку;

- майновий пай члена КСП «Ренійський» с. Нагірне Ренійського району на підставі свідоцтва про право власності на майновий пай НОМЕР_2,

- що належало ОСОБА_5, померлій ІНФОРМАЦІЯ_1.

Строк оскарження рішення в Апеляційний суд Одеської області через Ренійський районний суд Одеської області: 10 днів - з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: В.І. Дудник