АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 547/804/15-ц Номер провадження 22-ц/786/1261/16Головуючий у 1-й інстанції Любицький В.О. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2016 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого : Обідіної О.І.

Суддів : Бутенко С.Б., Панченка О.О.

При секретарі : Кальник А.М.

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» на заочне рішення Семенівського районного суду Полтавської області від 15 березня 2016 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_2, як правонаступника ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И Л А :

Заочним рішенням Семенівського районного суду Полтавської області від 15 березня 2016 року відмовлено в позові Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_2, як правонаступника ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором №б/н від 22 липня 2010 року в загальному розмірі 6905 грн. 39 коп.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ «Приватбанк», посилаючись на неповне зясування обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати та ухвалити нове про задоволення позовних вимог. Вважає, що суд не зясував наявність та вартість у відповідача майна, отриманого у спадщину.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, учасників процесу, що зявились в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходить до висновку, що остання підлягає частковому задоволенню за таких обставин.

Згідно п.3 ч.1 ст. 307 ЦПК України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право змінити рішення.

Відповідно до п.4 ч.1 ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом, на підставі анкети-заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг у Приватбанку, 22 липня 2010 між ПАТ «Приватбанк» та ОСОБА_3 укладено кредитний договір №б/н, згідно умов якого позичальник отримала 2000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

В звязку з неналежним виконанням умов кредитного договору у позичальника перед банком виникла заборгованість, яка станом на 30 квітня 2015 року становить 6905 грн. 39 коп., яка складається: з заборгованості за кредитом 921,48 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом 3078,89 грн., заборгованості за пенею та комісією 2100 грн., штраф - 500грн. (фіксована частина), штраф 305.02 грн. (процентна складова).

Згідно актового запису про смерть №20 від 25 лютого 2013 року ОСОБА_3 померла 24 лютого 2013 року.

Приватним нотаріусом Семенівського районного нотаріального округу ОСОБА_4 на запит суду було надано копію спадкової справи після померлої ОСОБА_3, з якої вбачається, що з заявою про прийняття спадщини звернувся її син ОСОБА_2

Під час розгляду справи, ухвалою Семенівського районного суду від 20 листопада 2015 року спадкоємець ОСОБА_2 був залучений до участі у справі в якості відповідача в порядку ст. 37 ЦПК України.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції встановив факт невиконання позичальником зобовязань за кредитним договором, що призвело до утворення заборгованості в розмірі 6905,39 грн. та прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позову внаслідок не встановлення наявності у власності померлої ОСОБА_3 будь-якого майна, яке могло бути успадковане її сином і на яке можна було б звернути стягнення за даним позовом.

Колегія суддів не може в повній мірі погодитись з такими висновками, яких суд дійшов з порушенням норм матеріального права, що є безумовною підставою для зміни рішення в частині зазначення підстав відмови в задоволенні позову.

Так, звертаючись до суду з позовом ПАТ КБ «Приватбанк» просив стягнути заборгованість в звязку з невиконанням ОСОБА_3 умов кредитного договору, тобто обґрунтовував свої вимоги порушенням відповідачем своїх договірних зобовязань, які відповідно до ст. 526 ЦК України мають виконуватись належним чином.

Між тим, у відповідності до положень ст. 608 ЦК України однією з підстав припинення зобов'язання є смерть боржника, якщо таке зобовязання нерозривно пов'язане з його особою і у зв'язку з цим не може бути виконане іншою особою.

З наданих банком документів не вбачається, що сторони при укладанні кредитного договору погодили виконання іншою особою обовязків позичальника в разі його смерті, а отже підстав вважати, що такі зобовязання мають виконуватись будь-якою іншою, крім боржника, особою немає.

Зобовязання за кредитним договором припинились 24 лютого 2013 року, тобто в день смерті ОСОБА_3

Незважаючи на те, що син померлої ОСОБА_2 звернувся до державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, на підставі чого нотаріусом було заведено спадкову справу, він не є стороною кредитного договору, між ним та позивачем не існує жодних зобовязальних правовідносин, порушенням яких обґрунтовані вимоги банку.

В свою чергу, банк, як кредитор спадкодавця, до нотаріальної контори з заявою (претензією) до спадкоємців, не звертався.

Враховуючи той факт, що ОСОБА_2 як особа, що прийняла спадщину, не є стороною кредитного договору, а відтак не може нести відповідальність в межах заявлених банком вимог, стягнення з нього кредитної заборгованості на користь банку в межах даного позову не ґрунтується на законі.

Між тим, предявлення кредитором спадкодавця вимог до його спадкоємців законодавчо визначено зовсім інший порядок, яким наразі банк не скористався, а відтак відсутні правові підстави для задоволення вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором з спадкодавця по справі за позовом, предявленим до позичальника як сторони зобовязання.

За вказаних обставин, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність підстав для стягнення кредитної заборгованості з процесуального правонаступника ОСОБА_2, проте помилково визнав підставами такої відмови відсутність у власності померлої майна, що в даному випадку не має жодного правового значення.

З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку про необхідність змінити рішення суду першої інстанції в частині підстав відмови в задоволенні позову, відмовивши в стягненні кредитної заборгованості з спадкоємця померлого позичальника не з підстав відсутності майна, на яке може бути звернуто стягнення, а з підстав необґрунтованості вимог про стягнення заборгованості з спадкоємця ОСОБА_2

Апеляційна скарга не містить посилань на нові факти чи докази, які-б спростували висновки суду першої інстанції та свідчили про наявність підстав для задоволення позову.

Фактично доводи апеляційної скарги умотивовані положеннями ст. 1282 ЦК України, яка в даному випадку не поширюються на спірні правовідносини, оскільки останні є договірними відносинами і випливають з умов кредитного договору .

Враховуючи, що правовідносини між кредиторами спадкодавця та спадкоємцями врегульовані положеннями книги шостої ЦК України, зокрема положеннями ст.ст 1281-1282 даного Кодексу, проте банк не скористався наданими йому положеннями ст.1281 ЦК України правами, колегія суддів не вбачає підстав вважати, що позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.303, 304, п.3 ч.1 ст.307, п.3, 4 ч.1 ст. 309, 314, 316, 319 ЦПК України колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» задовольнити частково.

Заочне рішення Семенівського районного суду Полтавської області від 15 березня 2016 року в частині підстав відмови в задоволенні позову змінити, відмовивши в задоволенні позову Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_2, як правонаступника ОСОБА_3, про стягнення заборгованості за кредитним договором за необґрунтованістю.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів шляхом подачі касаційної скарги.

Судді:

З оригіналом згідно.