Справа №628/296/16-ц
Провадження №2/628/326/16
16 грудня 2016 року Купянський міськрайонний суд Харківської області в складі:
головуючого - судді Волчек О.О.,
секретаря - Разєнкової Т.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Купянську цивільну справу за позовом представника публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 «ПриватБанк», ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, зустрічний позов ОСОБА_4 в інтересах недієздатного ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 «ПриватБанк» про визнання недійсним договору кредиту,-
Відповідно до укладеного договору №б/н від 19.03.2010 року, ОСОБА_3 отримав кредит у розмірі 4400,00 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.
Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою», затверждженими наказом № СП-2010-256 від 6.03.2010 року та «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті, складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві.
При укладанні договору сторони керувалися ч. 1 ст. 634 ЦК України., згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
ПАТ «Приватбанк» свої зобовязання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором.
При порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобовязань, передбаченим цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову.
Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору.
В судове засідання представник ПАТ КБ «ПриватБанк» не зявився, надав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, вказавши, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, у разі виникнення обставин, викладених в ч.1 ст.224 ЦПК України, не заперечував проти винесення судом заочного рішення.
Належним чином повідомлений ОСОБА_3 та його опікун - ОСОБА_4, у судове засідання не зявились. В судові засідання призначені на 15.03.2016р., 4.04.2016р., 27.04.2016р., 19.05.2016р., 04.07.2016р., 04.08.2016р., 31.08.2016р., 04.10.2016р., 27.10.2016р., 25.11.2016р., належним чином повідомлені, ОСОБА_3 та його опікун - ОСОБА_4, також не зявлялися.
Судові повістки надсилалися відповідачу відповідно до вимог ч.5 ст. 74 ЦПК України за адресою його місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому
законом порядку та були отримані матірю ОСОБА_3, ОСОБА_4.
Як зазначено у ч.3 ст.27 ЦПК України, особи, які беруть участь у справі, зобовязані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати свої процесуальні обовязки. Таким чином, явка до суду є процесуальним обовязком сторін.
Згідно ч.3 ст.39 ЦПК України, права, свободи та інтереси осіб, цивільна дієздатність яких обмежена, можуть захищати у суді відповідно їхні батьки, піклувальники чи інші особи, визначені законом.
Як вказано у ч.3 ст. 42 ЦПК України, повноваження представника сторони, яка бере участь у справі, мають бути посвідчені рішенням про призначення опікуном.
Відповідно до рішення Купянського міскьрайнного суду від 30.01.2014 року, опікуном відповідача є його мати, ОСОБА_4.
Суд вважає, що ОСОБА_4, яка є опікуном ОСОБА_3, була повідомлена належним чином про час і місце розгляду справи що в суді розглядається цивільна справа, де ОСОБА_3 є відповідачем, і не зявлялась до суду з метою уникнення цивільно-правової відповідальності у кредитних відносинах.
При таких обставинах суд вважає необхідним розглядати справу заочно, оскільки неодноразове відкладення розгляду справи може потягнути за собою порушення прав особи, яка звернулася до суду за захистом своїх прав.
Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України.
Дослідив матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини.
Як вказано у анкеті-заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, відповідач погодився з тим, що підписана анкета-заява разом з Памяткою клієнта, Умовами і Правилами надання банківських послуг, Відповідач також підтвердив, що ознайомився та згоден з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді, зобовязується виконувати вимоги Умов та Правил надання банківських послуг, а також регулярно ознайомлюватися з їх змінами на сайті ПриватБанку, не планує укладати угод про доручення третіх осіб та в інтересах третіх осіб. У разі появи такої особи(контролера), зобовязується повідомити про це банк(а.с.6).
На а.с.9-32 міститься (мовою оригіналу) «Извлечение из Условий и правил предоставления банковских услуг, утверждённых приказом от 6.03.2010 г. № СП-2010-
Позивач має всі правовстановлюючі документи - довідку з ЄДРПОУ, банківську ліцензію, свідоцтво про державну реєстрацію юридичної особи, та Статут (а.с.35-37).
На а.с.69 міститься рішення Купянського міськрайонного суду від 30.01.2014 року, відповідно до якого ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, інвалід дитинства ІІ групи внаслідок психічного розладу, визнаний недієздатним, а ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 призначена опікуном над ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Дата набрання рішенням законної сили - 11.02.2014 року.
На а.с. 82-88 містяться (мовою оригіналу) «виписки по лицевому счету» ОСОБА_3, з яких вбачається, що з карткового рахунку здійснювались транзакції по видачі готівки, покупки товарів, та оплати житлово-комунальних послуг. Крім того, регулярно вносились кошти на погашення заборгованості за кредитом, останнє внесення коштів було здійснено 25.01.2014р. поповненням суми через термінал.
Відповідно до ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.
Оскільки при вирішенні питання про визнання ОСОБА_3, недієздатним вже була проведена судово-психіатрична експертиза, про що зазначено в рішенні Купянського міськрайонного суду від 30.01.2014 року, суд не вважає доцільним проводити вищевказану експертизу повторно.
Відповідно до ст. ст. 526,530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та закону.
Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти. Розмір процентів може встановлюватися договором. Порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням, як це передбачено ст. 610 ЦК України.
Як зазначено в ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання.
Згідно ст. 599 ЦК України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ст.215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).
Відповідно до частин 1 та 3ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.
Згідно ч.1ст.225 ЦК України,правочин, який дієздатна фізична особа вчинила в момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними,
може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи, а в разі її смерті - за позовом інших осіб, чиї цивільні права або інтереси порушені.
При таких обставинах суд доходить до висновку, що відповідач на час укладення договору вважався дієздатним та отримав від позивача кредит у розмірі 4400,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, його банківська картка була активною, з неї проводилися транзакції, в тому числі, для погашення заборгованості за кредитом до 30.01.2014 року, а саме, до ухвалення рішення про визнання
його недієздатним. Після цього відповідач не виконував свої зобовязання за договором, внаслідок чого виникла заборгованість з урахуванням заборгованості за кредитом, заборгованості по процентах за користування кредитом, заборгованості по комісії за
Таким чином, суд вважає позовні вимоги позивача обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.
Разом з цим, суд вважає необґрунтованими доводи зустрічного позову щодо недійсності кредитного договору з підстав, передбачених ч.1ст.225 ЦК України, виходячи із наявних і досліджених у справі вищевказаних доказів.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, до яких належить судовий збір.
Сума сплаченого позивачем судового збору складає 1378,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №PROM2B2Z07 від 12.01.2016 р. (а.с.1).
Керуючись ст. 10,11, ч. 1 ст. 88, ст. 209, 212, 214, 215, 218 ЦПК України, ч.1 ст. 526, 527, 530, 1054 ЦК України,-
Позов представника Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 «ПриватБанк» ОСОБА_2, до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, задовольнити.
- судові витрати у розмірі 1378,00 грн.
Зустрічний позов ОСОБА_4 в інтересах недієздатного ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 «ПриватБанк» про визнання недійсним договору кредиту - залишити без задоволення.
На рішення може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Повний текст виготовлений 26.12.2016р.
Головуючий О.О. Волчек