Справа № 367/8069/16-ц
ІРПІНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2016 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:

головуючої судді Саранюк Л. П.,

при секретарі Кузнецовій К.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Ірпінського міського суду при судовому розгляді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Бучанської міської ради Київської області, третя особа: Бучанська міська державна нотаріальна контора Київської області про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом, -

в с т а н о в и в:

Позивачка звернулась до суду із даним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 21 березня 2015 року померла її мати, ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про смерть ОСОБА_3 І-ОК № 339358, виданий Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Бучанського МУЮ у Київській області 24.03.2015 року.

Факт наявності між ними родинних відносин підтверджується Свідоцтвом про її народження Серії IV- БК №361794 від 30.06.1982 року та Свідоцтвом про одруження Серії І-БК №196235 від 15.06.2002 року.

Після смерті ОСОБА_2, яка померла 21 березня 2015 року відкрилась спадщина на житловий будинок №104 по вул. Яблунській (раніше вул. Кірова) у м. Буча Київської області: 1/2 частина якого належала спадкодавцю на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 22 травня 1985 року державним нотаріусом Ірпінської державної нотаріальної контори ОСОБА_4, зареєстрованому у реєстрі за №2-42. Інша 1/2 частина даного житлового будинку належала спадкодавцю на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 01 вересня 2006 року державним нотаріусом Ірпінської міської державної нотаріальної контори Київської області ОСОБА_5, зареєстрованим у реєстрі за № 3-2317.

Заповіту на своє майно мати не залишила. Вона являється єдиним спадкоємцем першої черги за законом, як донька померлої.

Інші спадкоємці першої черги за законом : дочка ОСОБА_6 - померла 07.10.1973 року; син ОСОБА_7 помер 20.05.2013 року; чоловік ОСОБА_8 помер 23.02.1985 року.

У встановлений законом шестимісячний строк вона звернулась до Бучанської міської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_2 , померлої 21 березня 2015 року, де було заведено спадкову справу №118/2015.

04 жовтня 2016 року вона звернулась до Бучанської міської державної нотаріальної контори із заявою про видачу на її імя Свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно.

Постановою державного нотаріуса Бучанської міської державної нотаріальної контори ОСОБА_9 від 04.10.2016 року їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок : м. Буча, вул. Яблунська, 104.

Підставою такої відмови стало те, що під час реєстрації права власності на 1/2 частину житлового будинку на підставі дублікату свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 14.02.2006 року Київським обласним державним нотаріальним архівом замість втраченого оригіналу свідоцтва, виданого 22.05.1985 року Ірпінською державною нотаріальною конторою р.№1251, у електронному реєстрі реєстратор помилково вказав номер 2-44, тоді, як даний дублікат зареєстровано реєстрі з №2-42.

Враховуючи той факт, що на момент смерті спадкодавця, ОСОБА_2, їй на праві власності належав житловий будинок за адресою: Київська область, м. Буча, вул. Кірова, 104, право власності на який було зареєстровано за нею у встановленому законом порядку то згідно положень ст. 1218 ЦК України дане право увійшло до складу спадщини і в порядку спадкування має перейти до неї, як спадкоємця за законом.

Однак, оформити свої спадкові права у нотаріальній конторі вона не має можливості з причини помилки у написанні номеру реєстру під час реєстрації права власності на вказану 1/2 частину вказаного будинку за спадкодавцем. Внести відповідні виправлення у такий запис після її смерті неможливо.

У звязку з вищевикладеним просить суд, визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою : Київська область, м. Буча, вул. Яблунська (раніше Кірова), 104 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2, яка померла 21 березня 2015 року.

Представник позивачки в судове засідання не зявилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує та просить задоволити.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується розпискою в матеріалах справи.

Представник третьої особи Бучанської міської державної нотаріальної контори в судове засідання не зявився про час, дату та місце слухання справи повідомлений належним чином, подав до суду заяву з проханням слухати справу без його участі.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає позов таким, що підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що 21 березня 2015 року померла мати позивачки, ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про смерть ОСОБА_3 І-ОК № 339358, виданий Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Бучанського МУЮ у Київській області 24.03.2015 року.

Факт наявності між ними родинних відносин підтверджується Свідоцтвом про її народження Серії IV- БК №361794 від 30.06.1982 року та Свідоцтвом про одруження Серії І-БК №196235 від 15.06.2002 року.

Після смерті ОСОБА_2, яка померла 21 березня 2015 року відкрилась спадщина на житловий будинок №104 по вул. Яблунській (раніше вул. Кірова) у м. Буча Київської області: 1/2 частина якого належала спадкодавцю на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 22 травня 1985 року державним нотаріусом Ірпінської державної нотаріальної контори ОСОБА_4, зареєстрованому у реєстрі за №2-42. Інша 1/2 частина даного житлового будинку належала спадкодавцю на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 01 вересня 2006 року державним нотаріусом Ірпінської міської державної нотаріальної контори Київської області ОСОБА_5, зареєстрованим у реєстрі за № 3-2317.

Заповіту на своє майно мати не залишила. Позивачка являється єдиним спадкоємцем першої черги за законом, як донька померлої.

Інші спадкоємці першої черги за законом : дочка ОСОБА_6 - померла 07.10.1973 року; син ОСОБА_7 помер 20.05.2013 року; чоловік ОСОБА_8 помер 23.02.1985 року.

У встановлений законом шестимісячний строк вона звернулась до Бучанської міської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_2, померлої 21 березня 2015 року, де було заведено спадкову справу №118/2015.

04 жовтня 2016 року позивачка звернулась до Бучанської міської державної нотаріальної контори із заявою про видачу на її імя Свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно.

Постановою державного нотаріуса Бучанської міської державної нотаріальної контори ОСОБА_9 від 04.10.2016 року їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок : м. Буча, вул. Яблунська, 104.

Підставою такої відмови стало те, що під час реєстрації права власності на 1/2 частину житлового будинку на підставі дублікату свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 14.02.2006 року Київським обласним державним нотаріальним архівом замість втраченого оригіналу свідоцтва, виданого 22.05.1985 року Ірпінською державною нотаріальною конторою р.№1251, у електронному реєстрі реєстратор помилково вказав номер 2-44, тоді, як даний дублікат зареєстровано реєстрі з №2-42.

Враховуючи той факт, що на момент смерті спадкодавця, ОСОБА_2, позивачці на праві власності належав житловий будинок за адресою: Київська область, м. Буча, вул. Кірова, 104, право власності на який було зареєстровано за нею у встановленому законом порядку то згідно положень ст. 1218 ЦК України дане право увійшло до складу спадщини і в порядку спадкування має перейти до позивачки, як спадкоємця за законом.

Однак, оформити свої спадкові права у нотаріальній конторі вона не має можливості з причини помилки у написанні номеру реєстру під час реєстрації права власності на вказану 1/2 частину вказаного будинку за спадкодавцем. Внести відповідні виправлення у такий запис після її смерті неможливо.

Згідно до ч. 1 с. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Згідно ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті.

Відповідно до ч. 3 ст. 1223 Цивільного кодексу України право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Згідно ч. 5 ст. 1268 Цивільного кодексу України спадщина належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст.15, 16, 202, 219, 392, 1216, 1223, 1268, 1296 ЦК України, ст. ст. 15, 57, 62, 212-215 ЦПК України, -

в и р і ш и в:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: Київська область, м. Буча, вул. Яблунська (раніше Кірова) 104 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2, яка померла 21 березня 2015 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Київської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня виготовлення повного тексту рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: ОСОБА_10