Справа № 715/2147/16-ц
Провадження № 2/715/997/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2016 року смт. Глибока

Глибоцький районний суд Чернівецької області в складі:

Судді Цуркана В.В.

за участю секретаря судового засідання Майщук С.В.

розглянувши у відкритому судовому засiданнi цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення боргу. Своїй вимоги обґрунтовує тим, що 20.06.2008 року між ним та відповідачем було укладено договір позики грошових коштів, згідно умов якого відповідач отримав грошові кошти в розмірі 6000 доларів США, і зобов'язався повернути кошти до 20.08.2014 року, про що свідчить написана ним особисто письмова розписка. Однак на момент звернення з даним позовом до суду відповідач порушив взяті на себе зобов'язання і гроші не повернув. Згідно офіційного курсу валют Національного банку України 100 доларів США станом на момент звернення до суду становлять - 2555,8676 грн. Таким чином, загальна сума боргу становить 6000 доларів США, що дорівнює 153352,06 гривень. Позивач також бажає застосувати три відсотки річних від простроченої суми, тому розмір процентів від простроченої суми станом на 03.11.2016 року становить 10927,91. На підставі викладеного, позивач просить стягнути з відповідача борг у розмірі 164 279,97 гривень та судові витрати по справі.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився,однак від його представника ОСОБА_3 до суду надійшла заява, згідно якої позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити, а справу розглядати у його відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, однак від нього до суду надійшла заява, згідно якої він позов визнає та справу просить розглянути у його відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Судом встановлено, що 20.06.2008 року між позивачем ОСОБА_1 та ОСОБА_2 виникли правовідносини на підставі договору позики.

Від імені ОСОБА_2, 20 червня 2008 року було написано документ (розписку), згідно з яким останній взяв у борг у ОСОБА_1 6000 доларів США і зобов'язався повернути кошти до 20.08.2014 року.

Позичальник свої зобов'язання не виконав і борг не повернув.

Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно із частиною другою статті 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Отже, письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику, про що також зазначив Верховний Суд України у своїй правовій позиції справа №6-63цс13 від 18.09.2013 року.

Статтею 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Правочини можуть бути односторонніми та багатосторонніми (договори).

Відповідно до частин першої та другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов'язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права.

За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей.

Згідно статті 192 ЦК України законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору.

Враховуючи наведені вище обставини суд вважає, що позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики підлягає задоволенню.

У відповідності до ст.88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1642,79 грн.

На підставі викладеного, ст.ст. 525, 526, 530, 1046, 1049 ЦК України, керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 60, 79, 88, 169, 212 -215 ЦПК України, суд, -

В И Р I Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, 1955 року народження, ІПН:НОМЕР_1 зареєстрованого в с. Карапчів Глибоцького району Чернівецької області, проживаючого в с. Йорданешти, Глибоцького району, Чернівецької області на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4 заборгованість за договором позики в розмірі 164 279 ( сто шістдесят чотири тисячі двісті сімдесят дев'ять) гривень 97 копійок та судові витрати по справі у розмірі 1642 (одна тисяча шістсот сорок дві гривні) 79 копійок.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Чернівецької області через Глибоцький районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення, а у разі проголошення вступної та резолютивної частини в такий самий строк з моменту отримання повного рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ: