Дата документу 31.08.2016
Справа № 501/1016/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2016 року Іллічівський міський суд Одеської області у складі:

головуючого судді Смирнова В.В.,

при секретарі Пращук А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чорноморську Одеської області цивільну справу за позовами:

- ОСОБА_1 до виконавчого комітету Іллічівської міської ради, треті особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання права власності в порядку спадкування;

- ОСОБА_7 до виконавчого комітету Іллічівської міської ради, ОСОБА_2, треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_1, ОСОБА_6 про визнання права власності на спадкове майно;

- ОСОБА_8 до виконавчого комітету Чорноморської міської ради, третя особа; ОСОБА_7 про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В:

В квітні 2014 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом про виселення ОСОБА_6 та його дружини ОСОБА_9 з квартири №101 по вул. Героїв Сталінграду в м.Іллічівську Одеської області, посилаючись на те, що на підставі ордеру від 28.03.2014 року є наймачем вказаної квартири, в яку самоправно вселились відповідачі після смерті померлої 14.01.2014 року наймача ОСОБА_10 ( за матеріалами цивільної справи №501/1833/14-ц, з якої в подальшому виділені позовні вимоги, що розглядаються))

За зустрічним позовом ОСОБА_6 вимагав визнання недійсним виданого на імя ОСОБА_2 ордеру та скасування рішення виконавчого комітету Іллічівської міської ради від 27.03.2014 року за №86 «Про переведення в розряд службових квартири АДРЕСА_1 та надання її ОСОБА_2О.», посилаючись на те, що на час видачі ордеру житло не було вільним, він проживав в ньому як член сімї ОСОБА_10 та її спадкоємець, оскільки його дід ОСОБА_4 був рідним братом померлої ОСОБА_10 Вказував також на те, що ОСОБА_10 та її чоловік ОСОБА_11стали власниками вказаної квартири, оскільки приватизаційними платіжними дорученнями від 11.11.1993 року переказали Фонду державного майна України належні їм суми майнових сертифікатів по 1050000 карбованців за обєкт приватизації організація орендаторів Чорноморського рибо виробничого орендного обєднання «Антарктика» (за матеріалами цивільної справи №501/1833/14-ц).

Третя особа з самостійними вимогами ОСОБА_1, посилаючись на те, що є спадкоємницею ОСОБА_10, яка приватизаційним платіжним дорученням від 11.11.1994 року перерахувала суму майнового сертифікату обєднанню «Антарктика», але не завершила оформлення прав на квартиру АДРЕСА_2, у позові від 25.06.2014 року (за матеріалами цивільної справи №501/1833/14-ц, т.1 а.с.2 просила визнати за нею право власності на вказану квартиру в порядку спадкування за законом та з цих підстав визнати недійсними і скасувати рішення виконкому Іллічівської міської ради №86 від 27.03.2014 року та виданий на його підставі ордер на імя ОСОБА_2О від 28.03.2014 року .

Третя особа з самостійними вимогами ОСОБА_7, за первісним позовом по іншій справі (т1, а.с.79посилаючись на те, що є спадкоємницею померлого 29.11.2002 року брата ОСОБА_11, що не встиг за життя зареєструвати право власності на ? частину належної йому квартири АДРЕСА_3, просила визнати за нею право власності на ? частину вказаної квартири та з цих підстав визнати недійсними і скасувати рішення виконкому Іллічівської міської ради №86 від 27.03.2014 року та виданий на його підставі ордер на імя ОСОБА_2О від 28.03.2014 року .

Ухвалою Іллічівського міського суду від 20 лютого 2015 року вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_7 в частині визнання прав власності на спадкове майно виділені в окреме провадження (т.1 а.с.20).

Рішенням Іллічівського міського суду від 20 лютого 2015 року (т.2 а.с.37), залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 08 вересня 2015 року (т.2 а.с.45), в задоволені позову ОСОБА_2 відмовлено. За позовом ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_1 визнано недійсним виданий на імя ОСОБА_2 ордер від 28.03.2014 року та скасовано рішення виконавчого комітету від 27.03.2014 року №86, ні підставі якого видано ордер.

В подальшому ОСОБА_7 заявою від), уточненому заявою від 17.06.2015 року ( т. 1 а.с.153), уточнила свої вимоги та просила визнати за нею право власності на ? частину квартири АДРЕСА_4 як спадкоємцем другої черги після смерті померлого 29.11.2002 року ОСОБА_11

17.06.2015 року ОСОБА_1 заявою ( т. 1 а.с.160), також уточнила свої вимоги та просила визнати за нею право власності на квартиру АДРЕСА_4 як спадкоємцем другої черги за правом представлення після смерті померлої 11.01.2014 року ОСОБА_10

До суду також звернулись з самостійними вимогами на предмет спору ОСОБА_3 13.04.2016 року (т.2 а.с.183), ОСОБА_5 - 25.04.2016 року (т.2 а.с.209), ОСОБА_12- 10.06.2016 року (т.2 а.с.235) про визнання зам кожним з них права власності пло ? частині на квартиру АДРЕСА_5 в порядку спадкування по закону після смерті ОСОБА_10

Всі зазначені позивачі в позові посилаються на те, що право власності ОСОБА_11 та ОСОБА_10 на спірну квартиру виникло з перерахуванням ними сум приватизаційних майнових сертифікатів 11.11.1994 року на рахунок ФДМ України в порядку викупу майна організації орендаторів Чорноморського рибо виробничого орендного обєднання «Антарктика» , одночасно вказуючи на те, що вказані особи мали намір приватизувати спірну квартиру та подали про це 14.11.1994 року до органу приватизації відповідну заяву, але померли до прийняття рішення, у звязку з чим до них, як спадкоємців, перейшло право вимагати за ними визнання прав власності на вказану квартиру.

Не зважаючи на взаємовиключність зазначених в позові обставин щодо визнання прав власності на спірну квартиру, позивачі не уточнили підстав свого позову, не усунули суперечності в них та наполягали на задоволені вимог з мотивів, що вказані в позовних заявах.

У звязку зі смертю 11.08.2016 року ОСОБА_3 його позовні вимоги виділені в окреме провадження.

Представник виконавчого комітету Іллічіської міської ради та представник ОСОБА_2 надали до суду письмові заперечення , та посилаючись на те, що ОСОБА_11 та ОСОБА_10 не звертались до органу приватизації з відповідною заявою про приватизацію спірної квартири, про що свідчать наявний в позивачів оригінал заяви про приватизацію квартири від імені ОСОБА_11 та ОСОБА_10 та відсутність звернень останніх щодо захисту своїх на протязі більше десяти років, в задоволені позовів просили відмовити (т.2 а.с.34,71).

ОСОБА_7 надала письмові пояснення, в яких не заперечуючи ,що оригінал заяви до органу приватизації знаходився в квартирі померлої ОСОБА_10 та саме оригінал заяви надавався для огляду в суді по цивільній справі № 501/1833/14-ц (т.1, а.с.86) з якої виділені позовні вимоги, вказує на те, що така заява виконувалась в трьох екземплярах згідно з п.23 Положення про порядок пердачі квартир (будинків) у власність громадян, затвердженого наказом Жержавного комітету України по житлово-комунальному господарству від 15.09.1992 року №56, один з яких мав залишатись у заявника (т.2 а.с.91).

Справа призначалась до розгляду неодноразово та перебувала в провадженні суду тривалий час. Позивачі ОСОБА_7, ОСОБА_12Т, ОСОБА_3, ОСОБА_5,а також треті особи ОСОБА_6, ОСОБА_4 до суду жодного разу не зявились. На призначене на 31 серпня 2016 року судове засідання сторони були повідомлені належним чином (т.3, а.с.116-122). Позивачі ОСОБА_7 (т.3 а.с.55), ОСОБА_12 (т.3 а.с.87), ОСОБА_5 (т.3 а.с.94) надали письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, позов просили задовольнити з викладених в ньому підстав. Представник ОСОБА_1 ОСОБА_13 31.08.2016 року подала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності та просила провадження по справі зупинити у звязку зі смертю ОСОБА_3 Представник виконавчого комітету Іллічівської міської ради ОСОБА_14 та представник ОСОБА_2 - ОСОБА_15 31.08.2016 року подали до суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності.

Дослідивши матеріали справи, втому числі витребуваної із канцелярії Іллічівського міського суду цивільної справи № 501/1833/14-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_6 та ОСОБА_9 про виселення (т.2 а.с.137), суд дійшов висновку що позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_7, ОСОБА_12, ОСОБА_5 задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_10, яка померла 14.01.2014 року (т.1, а.с.10)

30.12.1996 року відомчий житловий будинок №7 по вул. Героїв Сталінграду в м. Іллічівську підприємство «Антарктика» було передано до комунальної власності . При передачі будинку спірна квартира приватизованою не була (матеріали справи №501/1833/14-ц). Згідно листа КП «БТІ» м. Іллічівська, що здійснювало діяльність з приватизації житлового фонду комунальної власності м. Іллічівська, ОСОБА_11 та ОСОБА_10 не звертались з заявою про приватизацію спірної квартири (матеріали справи №501/1833/14-ц)) (т.2 а.с.143).

Згідно приватизаційних платіжних доручень №№440194, 140194 від 11.11.1994 року ОСОБА_11 та ОСОБА_10 переказали належні їм суми майнових приватизаційних сертифікатів в розмірі по 1050000 крб. організації орендаторів орендного підприємства «Антарктика» в порядку приватизації державного майна Чорноморського рибо виробничого орендного обєднання «Антарктика» загальною вартістю 0 крб. Вказані документи підтверджують лише участь вказаних осіб в приватизації державного майна, а не спірної квартири. Тому посилання позивачів на вказані документи як підставу виникнення прав власності у наймачів квартири є безпідставними.

Позивачі вказують на те, що ОСОБА_11 та ОСОБА_10, 14 листопада 2014 року звертались до керівника органу приватизації, яким на той час було Чорноморське виробниче обєднання рибної промисловості «Антарктика», з заявою

про приватизацію спірної квартири, але померли до прийняття рішення про приватизацію, тому до них у порядку спадкування переходить право вимоги визнання за ними права власності на квартиру. На підтвердження своїх доводів надавали суду по справі №501/1833/14-ц оригінал заяви від 14.11.2014 року від імені ОСОБА_11 та ОСОБА_10, та оригінал довідки про склад сімї. Вказані документи, за їх поясненнями, були виявлені в спірній квартирі після смерті ОСОБА_10

Вивчення вказаних документів свідчить про відсутність на них будь яких відомостей щодо подання цієї заяви будь якому органу приватизації. Заява містить місце для зазначення органу приватизації, яке не заповнене. Довідка про склад сімї містить місце для підпису і печатки органу приватизації, які також не заповнені. Керівником підприємства по обслуговуванню житла Обєднання «Антарктика», та паспортистом засвідчені лише підписи наймача та членів його сімї, а також посвідчена довідка про склад сімї з відбитком печатки комунального відділу обєднання «Антарктика».

Згідно Положення про порядок передачі квартир (будинків) у власність громадян (затверджено наказом Державного комітету України по житло-комунальному господарству від 15 вересня 1992 року №56), громадянин, який виявив бажання приватизувати займану ним і членами його сімї на умовах найму квартиру, звертається в орган приватизації або до створеного ним підприємства по оформленню документів, де одержує бланк заяви (додатки 2,3) та необхідну консультацію ( п.18). При оформлені заяви на приватизацію квартири громадянин бере на підприємстві, що обслуговує жилий будинок, довідку про склад сімї та займані приміщення (додатки 4,5) (п.20). Оформлена заява на приватизацію квартири з доданою до неї довідкою про склад сімї та займані приміщення, подаються громадянином до органу приватизації місцевої державної адміністрації, виконкому місцевої Ради народних депутатів чи державного підприємства, організації, установи, де вони реєструються (п.23). Зареєстрована заява передається підприємству по оформленню документів (п.23).

Позивачі не надали будь яких доказів того, що наймачі квартири за свого життя зверталися з належно оформленою заявою про приватизацію спірної квартири до відповідного органу приватизації або власника державного чи громадського житлового фонду, однак вона не була розглянута в установлений строк або в її задоволені було незаконно відмовлено.

Більш того, наявність у позивачів оригінала заяви, на якому до тог ж відсутні відомості про орган приватизації , в сукупності з фактом того, що ОСОБА_11 та ОСОБА_10 за життя не звертались з приводу порушень їх прав при приватизації квартири, свідчить про те, що вказані особи не звертались до органу приватизації з наданням необхідних документів щодо приватизації займаної ними квартири АДРЕСА_6. .А наявність у них лише наміру приватизації вказаної квартири, що не був ними реалізований, не свідчить про виникнення у них права власності на квартиру.

Згідно правової позиції Верховного суду України вираженої в постанові від 11 грудня 2013 року у справі №6-121цс13 та п. 13 постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.1995 року, №20 « Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», спадкоємці наймача квартири вправі вимагати визнання за ними права власності лише в тому разі, коли наймач звернувся до відповідного органу приватизації з належно оформленою заявою, але помер до прийняття компетентним органом рішення про приватизацію і після збігу встановленого ч.3 ст.8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду». В основу такої правової позиції покладено наявність не виконання органом приватизації обовязків своєчасного передання квартири у власність громадян, що й породжує право спадкоємців вимагати визнання за ними права власності на квартиру.

Такої ж позиції дотримується суд касаційна інстанції, що підтверджується правовою позицією, висловленою в ухвалі від 30.01.2015 року по справі №6-3147ск15.

Відмовляючи в задоволені позову про визнання права на приватизацію квартири в порядку спадкування, суд послався на те, що наймач квартири лише мав намір приватизувати квартиру, що підтверджується його зверненням до КЕВ, проте усіх документів, передбачених законом не надав, тоді як спадкоємці вправі вимагати визнання за ними права власності на житло лише в тому разі, коли наймач звертався з належно оформленою заявою про це до відповідного органу приватизації або власника державного чи громадського житлового фонду, однак вона не була розглянута в установлений строк або в її задоволені було незаконно відмовлено за наявності підстав і відсутності заборон для передачі квартири наймачеві.

Рішенням Іллічівського міського суду від 20.02.2015 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 09.09.2015 року, визнано недійсним виданий на імя ОСОБА_2 ордер від 28.03.2014 року та скасовано рішення виконавчого комітету від 27.03.2014 року №86, ні підставі якого видано ордер. Правовою підставою визнання ордеру та рішення недійсними стало встановлене судом порушення ч.2 ст.58 ЖК, згідно якої ордер може бути видано лише на вільне житлове приміщення, яке за висновками суду, таким не було, оскільки в ньому перебували особи, які вважали себе спадкоємцями наймача.

Як зазначав в ухвалі від 13 жовтня 2010 року Верховний Суд України по іншій справі, виходячи з аналізу процесуальних норм права, преюдиційність фактів, які відповідно до ч.3 ст. 61 ЦПК України не підлягають доказуванню, ґрунтується на правовій властивості законної сили судового рішення і визначається його обєктивними (ті самі особи(особа) або правонаступники) і обєктивними (предмет спору, предмет доказування) межами, за якими сторони чи інші особи, які брали участь у справі, а також їх правонаступники, не можуть знову оспорювати в іншому процесі встановлені судом в рішенні у такій справі факти і правовідносини. Оскільки суд, що розглядав справу, виділив в окреме провадження вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_7 в частині визнання прав власності на спадкове майно , то факти, з якими повязується виникнення права власності, не були предметом дослідження суду при постановлені рішення від 20 лютого 2015 року, а його висновки щодо оцінки вищевказаних документів, не мають преюдиційного значення при розгляді даної справи.

Керуючись ст. ст. 10, 11,79, 84, 209, 2І2, 214, 215, 218 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до виконавчого комітету Іллічівської міської ради, треті особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання права власності в порядку спадкування відмовити.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_7 до виконавчого комітету Іллічівської міської ради, ОСОБА_2, треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_1, ОСОБА_6 про визнання права власності на спадкове майно відмовити.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_5 до виконавчого комітету Чорноморської міської ради, третя особа; ОСОБА_7 про визнання права власності на спадкове майно відмовити.

Рішення може бути оскаржено, до апеляційного суду Одеської області через Іллічівський міський суд Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення рішення, або отримання його копії.

Суддя Іллічівського міського суду

Одеської області ОСОБА_16.