Справа № 755/6690/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" грудня 2016 р. Дніпровський районний суд м. Києва

у складі: головуючого судді Гончарука В.П.,

при секретарі Красновій І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 третя особа: Служба у справах дітей Дніпровської районної в м Києві державної адміністрації, про усунення перешкод користування житловим приміщенням шляхом зняття з реєстраційного обліку,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, відповідно до якого просив визнати відповідача ОСОБА_2 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, такими, що втратили право на користування житловим приміщенням, квартирою АДРЕСА_1 мотивуючи свої вимоги тим, що у належній позивачу на праві власності квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані ОСОБА_2, а також без дозволу позивача зареєстровано доньку відповідача ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, які фактично проживають АДРЕСА_3. Однак ні відповідач, ні ї дитина у спірній квартирі не проживають протягом тривалого часу, в квартирі відсутні їхні особисті речі, та відповідач не сплачує плату за користування жилим приміщенням і комунальні послуги, а також не приймає участі в утриманні даного житла, що є підставою звернення позивача з даним позовом до суду.

22.11.2016 року в судовому засіданні представником позивача подано уточнену позовну заяву із зменшенням позовних вимог, відповідно до якої позивач ОСОБА_1 просить визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, квартирою АДРЕСА_4. (Том 1 а.с. 185-187; Том 2 а.с. 72)

Представники позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, який також був допитаний в якості свідка, в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі з урахуванням внесених змін з підстав, що містить зміст уточненої позовної заяви.

Представники відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 в судовому зсіданні проти позову заперечували в повному обсязі з підстав, що містять письмові заперечення та додаткові пояснення, долучені до матеріалів справи (Том 1 а.с 91-101; 189-193), додатково представниками зауважено, що спірні правовідносини щодо спільного майна родини виникли лише після того, як позивач ОСОБА_1 залишив сім'ю та почав проживати з іншою жінкою, ОСОБА_10 Разом з тим, відповідач ОСОБА_2 та її малолітня донька, які є донькою та онукою позивача, дійсно тимчасово проживають на території Республіки Кіпр у зв'язку із працевлаштуванням, крім цього відповідач має посвідку на тимчасове проживання в Республіці Кіпр, що свідчить про поважність причини не проживання відповідача за місцем реєстрації. Крім того, відповідач позбавлена можливості проживати за місцем реєстрації, оскільки в спірній квартирі проживають невідомі особи, зареєстровано незнайому особу ОСОБА_6, з якими відповідач не знайома, та якими замінено замки на вхідних дверях квартири, що є грубим порушенням прав відповідача та її малолітньої дитини на користування спірною квартирою.

Представник третьої особи Служби у справах дітей Дніпровської районної в м Києві державної адміністрації - ОСОБА_11 в судовому зсіданні проти позову заперечувала в повному обсязі з підстав, що містять письмові заперечення, долучені до матеріалів справи, додатково пояснила, що позбавлення відповідача права користування спірною квартирою порушить права власності на квартиру малолітньої доньки відповідача, що є неприпустимим з огляду на захист прав дитини в межах міжнародного та національного законодавства. (Том 2 а.с. 74)

Вислухавши пояснення представників позивача ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, заперечення представників відповідача ОСОБА_12, ОСОБА_8, ОСОБА_9 та представника третьої особи ОСОБА_11, надавши оцінку показанням свідка ОСОБА_6, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до наступного.

Відповідно до частини першої ст. 383 Цивільного кодексу України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має право використовувати його для промислового виробництва.

Згідно положень статті 391 Цивільного кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Право на житло реалізується шляхом як придбання його у власність, так і отримання житла в користування. За захистом своїх прав щодо здійснення права власності та права користування житлом можуть звертатись власники житла, члени сім'ї власника, а також інші особи, які наділені правом особистого сервітуту.

Судом встановлено, що на підставі Договору купівлі-продажу від 25.03.1996 року, посвідченого державним нотаріусом Першої київської державної нотаріальної контори ОСОБА_13, ОСОБА_1 придбано квартиру АДРЕСА_1 (Том 1 а.с. 8)

Згідно даних закордонного паспорту серії НОМЕР_1, ОСОБА_2, громаднка України, має малолітню доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстровану Посольством України в Республіці Кіпр як громадянку України. (Тм 1 а.с. 12-13; 78-87)

Відповідно до Довідки Форми № 3 виданої Житлово-експлуатаційною організацією № 405 від 08.07.2015 року, станом на день видачі Довідки в квартирі АДРЕСА_2 зареєстровано одну особу: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, - з 1996 року. (Том 1 а.с 14)

За даними посвідки, виданої та зареєстрованої у Республіці Кіпр від 15.05.1996 року, та закордонного паспорту, ОСОБА_2, громадянка України, має право на тимчасове проживання в Республіці Кіпр. (Том 1 а.с. 106-109)

Згідно Сертифікату Компанії А.В. Хом (Єскалі) ЛТД Республіка Кіпр від 27.09.2016 року ОСОБА_2, громадянка Українни, є директором і секретарем Компанії А.В. Хом (Єскалі) ЛТД Республіка Кіпр. ((Тм 1 а.с. 206-208)

Згідно Довідки, виданої Міжнародною школою танцю - Холлмарк Лімассол-Кіпр від 30.09.2016 року, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, відвідує дану Школу танцю тричі на тиждень, ОСОБА_3 тренують заслужені майстри спорту, та ОСОБА_3 готується до спортивних перегонів, які відбудуться в листопад 2016 року, а також до показових виступів. (Том 1 а.с. 209-2013)

За даними Довідки Форми №3, виданої Комунальним концерном «Центр комунального сервісу»12.10.2016 року № 986, в квартирі АДРЕСА_2 зареєстровано троє осіб: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, - з 1996 року, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, - з 2016 року; ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, - з 2015 року. (Том 1 а.с. 189)

Як визначено в статті 57 Цивільного процесуального кодексу України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Обов'язок

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_6 показав, що він не є членом сім'ї ОСОБА_3 та безпосередньо позивача ОСОБА_1, зареєстрований та вселився до АДРЕСА_5 з дозволу позивача ОСОБА_1 у липні 2015 року. Свідок не проживав у квартирі протягом п'яти місяців у зв'язку із його примусовим виселенням третьою особою, однак був вселений повторно на підставі рішення суду. В день вселення свідка у спірну квартиру та у період його проживання в цій квартирі відповідач ОСОБА_2 у квартиру не навідувалась, особисті речі відповідача в квартирі відсутні.

Надавши оцінку показанням свідка, суд критично оцінює твердження свідка про не проживання у спірній квартирі відповідача ОСОБА_2 протягом всього року до дня звернення позивача з даним позовом до суду та про відсутність її речей у спірній квартирі, оскільки згідно з показаннями свідка він також не проживав у спірній квартирі протягом п'яти місяців досліджуваного періоду часу, тому не може достовірно стверджувати про відсутність чи наявність в квартирі відповідача та її особистих речей.

Пленум Верховного Суду України у постанові «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» від 12.04.1985 року № 2 підкреслив, що правильний і своєчасний розгляд житлових спорів є гарантією реального здійснення конституційного права особи на житло, захисту прав і охоронюваних законом інтересів державних органів, підприємств, установ, організацій у здійсненні покладених на них завдань щодо управління житловим фондом, його експлуатації і збереження. Досконалий розгляд житлових спорів є запорукою своєчасного, реального здійснення конституційного права громадян на житло і зміцнення законності у житлових правовідносинах.

Реалізація встановлених конституційних гарантій, поряд з іншими, відображається в збереженні житла за його власниками без обмежень, та в гарантії збереження житла в державному та комунальному житловому фонді за тимчасово відсутніми громадянами протягом шести місяців (ст. 71 ЖК УРСР), членів сім'ї власника жилого приміщення протягом року (ст. 405 ЦК України). Не проживання у жилому приміщенні понад встановлений строк без поважних причин, дають підстави для визнання цих осіб в судовому порядку такими, що втратили права користування ним (ст. 72 ЖК УРСР, ст. 405 ЦК України).

Разом з тим, нормою статті 156 Житлового кодексу України надано право членам сім'ї власника житлового будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, право користуватися цим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їхньому вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. Якщо немає угоди між власником будинку (квартири) і колишнім членом його сім'ї про безоплатне користування житловим приміщенням плата, за користування житловим приміщенням у будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін.

Відповідно до ст. 405 Цивільного кодексу України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом.

Аналіз вищенаведених правових норм дає підстави для висновку про те, що право членів сім'ї власника будинку користуватись цим жилим приміщенням виникає та існує за наявності права власності на будинок в особи, членами сім'ї якого вони є, і втрачається із припиненням права власності особи.

Твердження представників позивача, що відповідач ОСОБА_2 на території України має інше житло придатне для проживання не знайшло свого підтвердження в ході судового розгляду.

Відповідно до вимог ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до частини першої ст.11 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Проаналізувавши наявні в матеріалах справи докази, приймаючи до уваги доводи сторони позивача ОСОБА_1 та заперечення сторони відповідача ОСОБА_2, надавши оцінку показанням свідка, керуючись законодавством України, діючим на час виникнення спірних правовідносин, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для визнання відповідача ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням, квартирою АДРЕСА_1, оскільки в судовому засіданні встановлено, що відповідач періодично не проживає в спірній квартирі з огляду на специфіку своєї роботи за кордоном, однак є громадянкою України та має лише тимчасовий дозвіл перебування на території Республіки Кіпр, та в матеріалах справи відсутні достовірні докази на підтвердження факту не проживання відповідача в квартирі протягом року, тому конфліктна ситуація, що виникла між позивачем, як власником спірної квартири, та відповідачем, що має право користування квартирою, будучи членом сімї позивача, - не є підставою для визнання відповідача такою, що втратила право користування спірною квартирою, ураховуючи, що за адресою спірної квартири зареєстрована також і малолітня дитина відповідача, тому позбавлення права користування спірним житлом відповідача може призвести до порушить житлових прав її малолітньої дитини, які підлягають захисту з боку держави.

Відповідно до частини третьої ст. 212 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 третя особа: Служба у справах дітей Дніпровської районної в м Києві державної адміністрації, про усунення перешкод користування житловим приміщенням шляхом зняття з реєстраційного обліку є необґрунтованим та таким, що не підлягає до задоволення в повному обсязі.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 383, 391, 405 Цивільного кодексу України, ст. 156 Житлового кодексу України, ст.ст.10, 11, 57, 58, 60, 88, 208, 209, 212-215, 218, 294 Цивільного процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 третя особа: Служба у справах дітей Дніпровської районної в м Києві державної адміністрації, про усунення перешкод користування житловим приміщенням шляхом зняття з реєстраційного обліку - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду м.Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення судового рішення, а особами що приймали участь у судовому розгляді але були відсутні під час проголошення рішення протягом 10 діб з дня отримання копії рішення.

С у д д я: