У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Луспеника Д.Д., Журавель В.І., Закропивного О.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справуза позовом ОСОБА_4 до Кіцманської міської ради Чернівецької області про визнання незаконним рішення сесії міської ради, його часткове скасування, визнання недійсним свідоцтва на право власності та відновлення становища, яке існувало до порушення права, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду Чернівецької області від 17 серпня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2014 року ОСОБА_4 звернулась до суду з указаним вище позовом, посилаючись на те, що 5 квітня 1986 року вона уклала шлюб з ОСОБА_5, після чого вони почали проживати у бабусі - ОСОБА_6, у будинку АДРЕСА_1. Отримавши дозвіл на знесення старого будинку, у 1989 року вони розпочалибудівництво нового будинку за спільні сімейні кошти. ОСОБА_6 участі у будівництві не приймала, оскільки за станом здоров'я особисті кошти витрачала на лікування.

Рішенням виконавчого комітету Кіцманської міської ради народних депутатів Чернівецької області від 10 квітня 1996 року № 277/4 затверджено акт приймальної комісії від 19 грудня 1995 року «Про закінчення будівництва і введення в експлуатацію жилого будинку АДРЕСА_1 з жилою площею 48,3 кв. м, корисною - 17,6 кв. м». У вищевказаному акті забудовником вказано ОСОБА_5 Зазначеним рішенням забудовнику ОСОБА_5 дозволено ввести в експлуатацію та заселити житловий будинок НОМЕР_1 за вказаною адресою. При цьому право особистої власності оформлено на ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року. 12 травня 1996 року свідоцтво про право особистої власності на житловий будинок видано на ім'я померлої ОСОБА_6

Ураховуючи викладене й те, що п. 3 рішення виконавчого комітету Кіцманської міської ради народних депутатів Чернівецької області від 10 квітня 1996 року № 277/4, яким право власності на домоволодіння визнано за ОСОБА_6, порушує її право у спільній сумісній власності, ОСОБА_4 просила суд визнати п. 3 рішення незаконним, визнатинедійсним свідоцтво про право власності на житловий будинок від 12 травня 1996 року, відновити становище, яке існувало до порушення права та визнати, що власником будинку з моменту ведення його в експлуатацію був ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області від 25 червня 2014 року, з урахуванням ухвали Кіцманського районного суду Чернівецької області від 16 липня 2014 року про внесення виправлень, позов ОСОБА_4 задоволено.

Визнано незаконним п. 3 рішення виконавчого комітету Кіцманської міської ради народних депутатів Чернівецької області від 10 квітня 1996 року № 277/4, а саме: «Оформити право особистої власності на житловий будинок АДРЕСА_1 за померлою ОСОБА_6

Визнано недійсним свідоцтво про право власності на житловий будинок від 12 травня 1996 року, яке видно на ім'я померлої ОСОБА_6

Відновлено становище, яке існувало до порушення права та визнано, що власником будинку з моменту ведення будинку АДРЕСА_1 в експлуатацію був ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Рішенням апеляційного суду Чернівецької області від 17 серпня 2016 року рішення суду першої інстанції скасовано. У задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить оскаржуване рішенняапеляційного суду скасувати, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права й порушення норм процесуального права, та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом, чинності.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що рішенняапеляційного суду ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи скарги цих висновків не спростовують.

Апеляційний суд, скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи в задоволенні позову ОСОБА_4, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України), дійшов до правильного висновку про те, що рішенням апеляційного суду Чернівецької області від 22 грудня 2010 року визнано право власності на спірний будинок в рівних частках за ОСОБА_4 та ОСОБА_7, у зв'язку з чим рішення суду першої інстанції впливає на права та обов'язки правонаступника ОСОБА_7 - ОСОБА_8, яка відповідно до ст. 33 ЦПК України не була залучена до участі в справі.

Крім того, колегія суддів зазначає, що районний суд ухвалив рішення щодо померлої особи (ОСОБА_5 що нормами ЦПК України не передбачено (ст. ст. 28 - 30 ЦПК України).

Доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують, на законність судового рішення не впливають, а направлені на переоцінку доказів, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.

Ураховуючи викладене та положення ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити судове рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення апеляційного суду Чернівецької області від 17 серпня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:Д.Д. Луспеник
В.І. Журавель О.В. Закропивний