Номер провадження: 22-ц/785/7321/16
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Сегеда С. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

26.09.2016 року м. Одеса

Суддя-доповідач колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області Сегеда С.М., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на додаткове рішення Любашівського районного суду Одеської області від 16 червня 2016 рокуу цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Приватного підприємства «Комуна» про розірвання договору оренди земельної ділянки та стягнення заборгованості з орендної плати,

встановив:

У лютому 2016 року ОСОБА_2 звернулась до суду з указаним позовом, в якому, уточнивши вимоги, просила розірвати договір оренди землі від 10 листопада 2011 року, укладений між ОСОБА_3 та приватним підприємством «Комуна» (далі-ПП «Комуна»), та стягнути заборгованість з орендної плати в розмірі 1133,47 грн.

Свої вимоги мотивувала тим, що вона є власником земельної ділянки площею 3,23 га, яка розташована на території Любашівської сільської ради Любашівського району Одеської області. Право власності на вказану земельну ділянку вона набула на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 11 листопада 2015 року, після смерті матері ОСОБА_3, яка настала 06 березня 2012 року.

Вказувала, що на підставі договору оренди землі від 10 листопада 2011 року, який був укладений між ОСОБА_3 та ПП «Комуна» на 7 років та який не набрав чинності, оскільки був зареєстрований у відділі Держкомзему у Любашівському районі Одеської області 03 травня 2012 року, тобто через декілька місяців після смерті її матері, земельною ділянкою користуєтьсяся відповідач.

Відповідно до умов договору, виходячи з нормативної оцінки землі, яка складала 36 335,97 грн., орендна плата вноситься орендарем у грошовому вигляді в розмірі 1 090 грн. в рік до 31 грудня кожного року.

Зазначала, що за умовами п.п.10,13 договору розмір орендної плати повинен переглядатися один раз у 3 роки, зокрема, з урахуванням зміни цін, коефіцієнтів індексації, визначених законодавством, проте відповідач відмовляється здійснити перерахунок орендної плати землі та виплатити їй заборгованість з орендної плати.

Посилаючись на те, що оцінка земельної ділянки станом на 01 січня 2012-2013-2014р.р. становила 63 806,03 грн., а на 01 січня 2015 р. становила 79 697,7 грн., а заборгованість з орендної плати, з урахуванням сплаченого ПП «Комуна» аванса у розмірі 7000 грн., станом на 01 січня 2016 року складає 1 133,47 грн., ОСОБА_2 просила задовольнити її вимоги на підставі ст.651 ЦК України та ст.31 Закону України «Про оренду землі» (а.с.2-4,46-48,69-70).

Представник відповідача в суді першої інстанції позов не визнав.

Посилався на те, що на підставі письмової заяви ОСОБА_3 від 05 лютого 2011 року про надання їй в рахунок орендної плати за наступні 7 років 7 000 грн. та відмови в подальшому звертатись з приводу орендної плати до ПП «Комуна» та суду, остання їх отримала у той же день 05 лютого 2011 року. При цьому зазначив, що спірний договір був укладений з ОСОБА_3А лише 10 листопада 2011 року, оскільки її державний акт на земельну ділянку станом на лютий 2011 року не мав кадастрового номера.

Рішенням Любашівського районного суду Одеської області від 18 квітня 2016 року у позові ОСОБА_2 про розірвання договору оренди земельної ділянки відмовлено (а.с.96).

Додатковим рішенням Любашівського районного суду Одеської області від 16 червня 2016 року у позові ОСОБА_2 про стягнення заборгованості з орендної плати відмовлено (а.с.121).

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 09 серпня 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 було задоволено частково, рішення Любашівського районного суду Одеської області від 18 квітня 2016 року було скасовано, у позові ОСОБА_2 до Приватного підприємства «Комуна» про розірвання договору оренди земельної ділянки було відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 ставить питання про скасування вказаного вище додаткового рішення та ухвалення нового, яким задовольнити її вимоги в частині стягнення орендної плати.

При вирішенні питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою слід зазначити наступне.

Як вбачається із матеріалів справи, рішення Любашівського районного суду Одеської області від 18 квітня 2016 року на даний час скасоване рішенням апеляційного суду Одеської області від 09 серпня 2016 року (а.с. 147-150).

Відповідно до ч.6 п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» № 14 від 18.12.2009 року у разі скасування рішення у справі ухвалене додаткове рішення втрачає силу.

Тобто на теперішній час додаткове рішення Любашівського районного суду Одеської області від 16 червня 2016 року втратило силу, а тому підстав для відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на судове рішення, що втратило силу, немає.

З цих підстав, та враховуючи, що оскільки апеляційна скарга ОСОБА_2 на основне рішення вже розглядалась апеляційною інстанцією та на даний час основне рішення у справі скасоване апеляційним судом, то у суду апеляційної інстанції немає підстав для прийняття до розгляду апеляційної скарги ОСОБА_2 на додаткове рішення у цій же справі, у звязку з чим у відкритті апеляційного провадження апелянту слід відмовити.

Керуючись ст.ст. ч. 5 ст. 297 ЦПК України,

ухвалив:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на додаткове рішення Любашівського районного суду Одеської області від 16 червня 2016 рокуу цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Приватного підприємства «Комуна» про розірвання договору оренди земельної ділянки та стягнення заборгованості з орендної плати.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя апеляційного суду

Одеської області ОСОБА_4