У Х В А Л А

08 квітня 2016 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ КадєтоваО.В., перевіривши на відповідність вимогам статті 326 ЦПК України касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 11 березня 2015 року та рішення апеляційного суду Одеської області від 16 червня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною, встановлення порядку участі у вихованні дитини, за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дитини,

в с т а н о в и в :

У лютому 2016 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ надійшла вищезазначена касаційна скарга, яка не відповідала вимогам ст. 326 ЦПК України.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12 лютого 2016 року касаційну скаргу ОСОБА_2 залишено без руху з наданням строку для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання ухвали, а для наведення інших поважних причин пропуску строку на касаційне оскарження - протягом тридцяти днів з дня отримання зазначеної ухвали.

До Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ надійшли матеріали на усунення недоліків касаційної скарги.

Проте, заявником не було усунуто недоліки касаційної скарги, зокрема: заявником не надано доказів сплати судового збору в порядку та розмірі, який визначений Законом України «Про судовий збір», оскільки заявником ставилося питання про зміну судових рішень шляхом задоволення його позовних вимог.

Відповідно до пп. 7 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції, чинній з 01 вересня 2015 року) за подання до суду касаційної скарги на рішення суду, заяви про приєднання до касаційної скарги на рішення суду розмір судового збору становить 120 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви та скарги.

Зі змісту касаційної скарги та доданих до неї копії оскаржуваних судових рішень вбачається, що ОСОБА_2 заявлялися дві вимоги немайнового характеру (усунення перешкод у спілкуванні з дитиною; встановлення порядку участі у вихованні дитини), судовий збір за які відповідно до положень частини третьої ст. 6 Закону України «Про судовий збір» підлягав сплаті за кожну вимогу окремо.

Таким чином, квитанція від 05 лютого 2016 року № 210116540 про сплату 300,00 грн не може вважатись належним доказом сплати судового збору, у поряду та розмірі, визначеному Законом України «Про судовий збір».

Згідно положень ч. 2 ст. 121, ч. 2 ст. 328 ЦПК України в разі невиконання особою, що подала касаційну скаргу, вимог ухвали суду в установлений строк, скарга вважається неподаною та повертається.

Керуючись ст. ст. 121, 328 ЦПК України,

у х в а л и в :

Касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 11 березня 2015 року та рішення апеляційного суду Одеської області від 16 червня 2015 року вважати неподаною та повернути заявнику.

Копію ухвали разом із доданими до скарги матеріалами повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ О.В. Кадєтова