Провадження №2/447/24/16
Справа №447/491/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ У К Р А Ї Н И

14.04.2016 року Миколаївський районний суд Львівської області

в складі: головуючого судді Карбовнік І. М.

при секретарі - Данилів О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві справу за позовом ОСОБА_1 до Миколаївської міської ради Львівської області, ОСОБА_2 про визнання права власності на гараж ,-

в с т а н о в и в:

Позивачка, ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом про визнання за ним права власності на гараж в порядку спадкування за законом. В обґрунтування позовних вимог покликається на наступні обставини. 11.07.2014 року померла її рідна сестра ОСОБА_3. Після її смерті залишилося спадкове майно, а саме гараж №18 ряд 4, що розташований у гаражному масиві по вул.. Просвіти у м. Миколаєві, Львівської області. Даний гараж був споруджений її чоловіком ОСОБА_4, який 13.11.2010 р. помер та був їхньою спільною сумісною власністю. Після смерті чоловіка її сестра оформила свої спадкові права на квартиру, що розташована у м. Миколаєві по вул.. Д.Галицького 15б/24, а право власності на гараж не змогла оформити, оскільки на нього не було правовстановлюючих документів, однак вона продовжувала ним володіти, користуватися та розпоряджатися.

Цей гараж дійсно належав її сестрі та чоловіку її сестри, був об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, оскільки вони його побудували за час подружнього життя, і користувалися ним за призначенням, оскільки подружжя ОСОБА_4 мали у власності легкову автомашину ВАЗ 2105, яка постійно зберігалася у вищезазначеному гаражі.

Спірний гараж був збудований на законних підставах, оскільки рішенням виконавчого комітету Миколаївської міської ради Львівської області від 17 травня 1972 року № 90 було відведено земельну ділянку розміром 0.15 га у м. Миколаєві під Садівництво гаражів /в районі гаражів/, тобто по вул. Просвіти, а наступними рішеннями виконавчого комітету, зокрема № 12 від 14.06.1972 року, ці земельні ділянки були виділені забудівникам з відповідним дозволом на спорудження гаражів.

Після смерті чоловіка спадкодавець ОСОБА_3 стала здавати спірний гараж в оренду відповідачу-2 - ОСОБА_5, яка сплачувала спадкодавцеві орендну плату, оскільки утримувала в цьому гаражі свій автомобіль.

В даний час ОСОБА_5 заперечує її право на успадкування спірного гаража, протиправно заволодівши ним, закрила його своїм ключем та не допускає її до нього, намагається протизаконно привласнити собі цей гараж, заявляючи про те, що вона купила спірний гараж у спадкодавця ОСОБА_3, але це не відповідає дійсності, жодних документів у відповідача-2 на цей гараж та доказів його купівлі немає, на її вимоги повернути гараж відповідач 2 - заперечує.

Приватним нотаріусом Миколаївського районного нотаріального округу Львівської області ОСОБА_6 постановою від 22.01.2015 року їй було відмовлено в оформленні спадщини, так як відсутній правовстановлюючий документ на зазначений гараж, у звязку з чим просила визнати за нею право власності на гараж № 18 ряд, 4 по вул. Просвіти у м. Миколаєві Львівської області в порядку спадкування за законом по смерті ОСОБА_3, яка померла 11 липня 2014 року та зобов'язати відповідача ОСОБА_5 повернути їй у власність гараж № 18 ряд 4, що розташований у гаражному масиві по вул. Просвіти у м. Миколаєві Львівської області, знявши із його дверей замок та очистивши його від належних їй речей.

В судовому засіданні представники позивачки ОСОБА_7 та ОСОБА_8 позовні вимоги підтримали в повному обсязі та надали суду усні пояснення, аналогічні доводам, що обґрунтовують вимоги, викладені в позовній заяві.

Представник відповідача Миколаївської міської ради Львівської області ОСОБА_9 позов визнала та не заперечує щодо його задоволення.

Відповідачка ОСОБА_5 та її представник ОСОБА_10 в судовому засіданні проти задоволення позову заперечили та з підстав вказаних у поданому до суду запереченні просили в позові відмовити в повному обсязі.

Заслухавши пояснення представників позивача, представників відповідачів, покази свідків, дослідивши письмові докази наявні в матеріалах справи, суд приходить до висновку що позов не підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Згідно ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше право не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Як вбачається із ст. 1216 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обовязків від фізичної особи, яка померла до інших осіб спадкоємців.

Згідно ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або законом.

Рішенням виконавчого комітету Миколаївської міської ради Львівської області від 17 травня 1972 року № 90 було відведено земельну ділянку розміром 0.15 га у м. Миколаєві під будівництво гаражів /в районі гаражів/, тобто по вул. Просвіти.

Рішенням виконавчого комітету Миколаївської міської ради № 100 від 17.05.1972 року «Про відвод земельної ділянки гр. ОСОБА_4 під будівництво гаража» було вирішено відвести земельну ділянку гр. ОСОБА_11 розміром 28 м.кв. під будівництво індивідуального гаража в масиві будівництва гаражів.

ОСОБА_11 помер 13.11.2010 року. Після смерті чоловіка ОСОБА_3 оформила свої спадкові права на квартиру та автомобіль, однак право власності на гараж не оформила.

11.07.2014 року ОСОБА_3 померла, що підтверджується відповідним свідоцтвом про смерть ( серія 1-СГ № 358573).

17.03.2011року ОСОБА_3 склала заповіт, згідно якого належну їй квартиру № 24, що знаходиться в м. Миколаєві, по вул.. Д.Галицького у будинку №13 «б», Львівської області, грошові вклади з відповідними процентами та компенсаційними гривневими вкладами, знаходяться у філії 6533/05 Відкритого акціонерного товариства «Державного ощадного банку України заповіла ОСОБА_7, земельну ділянку площею 0,06 га надану для ведення садівництва, що знаходиться на території Дроговизької сільської ради Миколаївського району Львівської області заповіла ОСОБА_12»яну Михайловича, автомобіль марки ВАЗ 2105, 1981 року випуску ОСОБА_13.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 доводиться рідною сестрою позивачки. 11.07.2014 р. вона померла, однак залишила заповіт від 17.03.2011 р. відповідно до якого ОСОБА_3 зробила розпорядження щодо належного їй на праві власності майна. В казаному заповіті зазначено вичерпний перелік майна, яке належить спадкодавцю, отже посилання представника позивача на те, що ОСОБА_3 крім вказаного майна належить, ще гараж №18 ряд 4, що розташований у гаражному масиві по вул.. Просвіти у м. Миколаєві, Львівської області, на який відсутні правовстановлюючі документи та який є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, оскільки був побудований за час подружнього життя із ОСОБА_4 не знайшло свого підтвердження в судовому засіданні, а тому позовні вимоги в частині визнання за нею право власності на вказаний гараж в порядку спадкування за законом по смерті ОСОБА_3, не підлягають до задоволення. Позовні вимоги, щодо зобов'язання відповідача ОСОБА_5 повернути їй у власність гараж № 18 ряд 4, що розташований у гаражному масиві по вул. Просвіти у м. Миколаєві Львівської області, знявши із його дверей замок та очистивши його від належних їй речей також не підлягають до задоволення, оскільки позивачка не є власником гаражу та не має такого у своєму володінні, отже така не може захищати своє право власності, якого у неї нема.

Керуючись ст.ст. 209, 212, 213, 214, 215, 218 ЦПК України, ст.ст 1261, 1268 ЦК України, суд,-

в и р і ш и в :

В позові ОСОБА_1 до Миколаївської міської ради Львівської області, ОСОБА_2 про визнання права власності на гараж відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Львівської області протягом 10 днів з моменту його проголошення.

Суддя : Карбовнік І. М.