Справа № 481/1201/16-ц
Провадж.№ 2/481/583/2016
Р І Ш Е Н Н Я

іменем У К Р А Ї Н И

(заочне)

22.12.2016 року Новобузький районний суд Миколаївської області в складі:

головуючої судді - Уманської О.В.,

за участю секретаря Кузьміної Н.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Новобузького районного суду Миколаївської області у м. Новий Буг цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно набутих коштів та відсотків за їх користування,

встановив:

02.11.2016 року позивач ОСОБА_1 звернувся з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення безпідставно набутих грошових коштівта відсотків за їх користування, у загальному розмірі 7 370,90 грн.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що в липні 2011 року між ним та ОСОБА_2 була досягнута домовленість про купівлю продаж квартири № 18, що розташована по вул. Харчука, буд. № 27 в м. Новий Буг та гаражу, що знаходився по вул. Харчука у гаражному комплексі, поблизу вказаного багатоповерхового будинку, на загальну суму 200 000 грн. або, у разі зниження курсу гривні - 25 000 дол. США, з відстрочкою передачі цих коштів відповідачу, про що вони уклали відповідний попередній договір.

На гараж відповідач ОСОБА_3 жодних правовстановлюючих документів не мав, обіцяв просто передати позивачу ключі, коли звільнить приміщення гаражу від своїх речей, але не пізніше повного розрахунку з ним за придбане нерухоме майно та нотаріального посвідчення угоди купівліпродажу квартири.

Позивач посилаючись на те, що в травні 2014 року за гараж та квартиру він з відповідачем повністю розрахувався і після укладення у нотаріуса 02.10.2014 року угоди купівлі-продажу квартири, відповідач до цього часу не повернув йому гараж, позивач просив стягнути з останнього безпідставно набуті грошові кошти - 200 доларів США (що за курсом НБУ станом на 02.11.2016 року, 100 дол. США = 2558,48 грн., складає 5 116,96 грн.), які він додатково в червні 2014 року передав ОСОБА_2 в рахунок купівлі всього вищевказаного нерухомого майна, а також відсотки за користування вказаними коштами, згідно з приписами ч. 1 ст. 1048 ЦК України, на рівні облікових ставок Національного банку України (надалі НБУ), які діяли за увесь час прострочення, в період з 03.10.2014 року по 02.11.2016 року, у розмірі 2 253,94 грн., а всього боргу на суму 7 370,90 грн.

Позивач ОСОБА_1 на судовий розгляд справи не зявився, надав суду письмову заяву про можливість розгляду справи за його відсутності, заявлені позовні вимоги підтримав і просив їх задовольнити у повному обсязі. Не заперечував, у разі наявності для цього підстав, розглянути справу у заочному порядку.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не зявився, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином, як направленням йому рекомендованого листа з повідомленням так і SMS повідомленням. Заяв про розгляд справи за його відсутності не направляв, про причини неявки суду не повідомив.

Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ч. 1 ст. 224 ЦПК України.

Оскільки в судове засідання сторони не зявились, суд відповідно до ч.2 ст.197 КПК України проводить слухання справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого технічного засобу.

Вивчивши обставини, якими позивач обгрунтовує свої позовні вимоги, дослідивши письмові докази, що маються у матеріалах справи, суд приходе наступного висновку.

З доводів позову, а також з матеріалів, зібраних Новобузьким РВ УМВС України в Миколаївській області за результатом звернення 24.10.2015 року ОСОБА_2 на незаконні дії ОСОБА_1, який без його дозволу відкрив двері гаражу по вул. Харчука в м. Новий Буг (надалі матеріалів висновку), судом встановлено, що дійсно у 2011 році сторони по справі домовилися про купівлю-продаж квартири № 18, що розташована по вул. Харчука, 27, в м. Новий Буг та гаражу, який знаходився неподалік вказаної квартири, у гаражному комплексі по вул. Харчука, на загальну суму 25 000 дол. США.

02.10.2014 року сторони уклали договір купівлі-продажу вищевказаної квартири, який посвідчили у приватного нотаріуса Новобузького нотаріального округу ОСОБА_4, при цьому заздалегідь домовилися, що покупцем вказаної квартири буде виступати безпосередньо не позивач, а його дружина - ОСОБА_5

Судом встановлено, що на день укладення у нотаріуса вказаної угоди, покупець ОСОБА_1 передав продавцю ОСОБА_2 в рахунок купівлі як вказаної квартири, так і гаражу - 24 810 дол. США, а через несвоєчасну передачу таких коштів додатково ще 12 000 грн. та причіп для перевезення вуликів вартістю 5 000 грн.

Решту боргу, що складав 190 дол. США, сторони домовилися, що ОСОБА_1 передасть ОСОБА_2, лише після того як останній звільнить від своїх речей гараж і передасть його у володіння ОСОБА_1

В матеріалах справи міститься оригінал однієї розписки на загальну суму лише 200 дол. США, які відповідач ОСОБА_2 отримав від ОСОБА_1 03 та 27 червня 2014 року по 100 дол. США в рахунок продажу всього вищевказаного нерухомого майна. Як стверджує позивач, інші розписки, складені відповідачем на отримання ним решти суми грошових коштів, в нього не збереглися, а тому претензій на більшу суму ОСОБА_2 він не предявляє.

Матеріалами висновку (безпосередніми поясненнями самого ОСОБА_2О.) встановлено, що відповідач останні свої речі вивіз з гаражу ще 22.10.2015 року, проте вказану будівлю ОСОБА_1 він так і не передав.

Неодноразові щомісячні звернення ОСОБА_1 до ОСОБА_2 як за телефоном так і особисто, за місцем його проживання, які тривали починаючи з вересня 2014 року, з приводу завершення договірних правовідносин між ними остаточного розрахунку з боку ОСОБА_1 та передачі гаражу з боку ОСОБА_2, останній ігнорував.

Як вбачається з розписки складеної ОСОБА_2 24.10.2015 року, останній зобовязався повернути ОСОБА_1 вказаний гараж до 13.11.2015 року після оформлення особового рахунку на оплату електроенергії на його імя (ОСОБА_1В.).

Проте, за відсутності правовстановлюючих документів на вказане нерухоме майно, укласти договір про користування електричною енергією між новим споживачем і електропостачальником, а з ним, відкриття нового рахунку на ОСОБА_1 неможливо.

Такі приписи містяться у п. 3 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою КМУ від26 липня 1999 р. № 1357.

Однак, при цьому, як вбачається з доводів позову, відповідач не забажав розірвати відповідний договір укладений ним раніше з електропостачальником і відімкнути гараж від мереж електроенергії.

За таких обставин, відповідач ОСОБА_2 вже на протязі більше двох років відмовляється повернути ОСОБА_1 як гараж (з підключенням до мереж електропостачання чи без цього), так і грошові кошти у розмірі 200 дол. США., які позивач, за єдиною розпискою, яка в нього збереглася, йому передав.

Відповідно до ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Зазначені положення застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов'язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Відтак, оскільки відповідач відмовляється передати позивачу гараж, то грошові кошти, які він отримав за його продаж, останній зберігає у себе без достатньої правої підстави.

Вирішуючи питання про стягнення цих коштів, суд приймає до уваги, що у відповідності до вимог ч. 1 та ч. 2 ст. 533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

За офіційним курсом долара США станом день предявлення вказаного позову (02.11.2016 року) 100 дол. США = 2558,48 грн., а тому борг на суму 200 дол. США у гривневому еквіваленті складає 5 116,96 грн.

Хоча сторони не узгодили між собою окремо вартість гаражу, заявлена позивачем сума для стягнення, у розмірі 5 116,96 грн., на переконання суду, значно нижча від можливої реальної ринкової вартості гаражу (приблизно 20 000 грн.), з огляду на приведені позивачем порівняння подібних будівель, їх оснащення, технічний стан та одне й теж саме місце їх розташування, за даними інтернет-сайту безкоштовних оголошень ОLХ (https://www.olx.ua/nedvizhimost/prodazha-garazhey-stoyanok/novyybug/).

Відповідно до ст.ст.526, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ч. 2 ст. 1214 ЦК України у разі безпідставного одержання чи збереження грошей нараховуються проценти за користування ними (стаття 536 ).

Статтею 536 ЦК України передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно із ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми, або визначеної кількості речей.

Отже, за своєю суттю розписка про отримання грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей.

Відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

За складеною відповідачем розпискою на суму 200 дол. США (5 116,96 грн.) не передбачено сплати відсотків за їх користування, а тому враховуючи безпідставність перебування цих коштів у ОСОБА_2, останній повинен сплатити ОСОБА_1 відсотки за правилами ч. 1 ст. 1048 ЦК України, виходячи зі облікових ставок НБУ, які діяли в період їх нарахування.

Визначаючи період нарахування таких відсотків починаючи з 03.10.2014 року, позивач виходив з того, що 02.10.2014 року між ними було нотаріально посвідчено угоду купівлі продажу квартири, а тому відповідач повинен був не пізніше цього дня передати йому і гараж.

Суд погоджується з вказаними доводами, оскільки виконання додаткового зобовязання не повинно перевищувати термін виконання основного зобовязання.

Що ж стосується кінцевого терміну нарахування відсотків, то положення ч. 2 ст. 1048 ЦК України регламентують про те, що у разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Позивач вказав про стягнення відсотків за безпідставне користування відповідачем грошовими коштами лише по день предявлення даного позову до суду 02.11.2016 року, що не є порушення вищевказаних приписів Закону.

Спосіб та методика нарахування відсотків за період з 03.10.2014 року по 02.11.2016 року виконана позивачем узгоджується з правилами ч. 1 ст. 1048 ЦК України.

Так, 2014 рік налічував 365 днів.

В період з 17.07.2014 року по 12.11.2014 року, згідно постанови НБУ від 15 липня 2014 року № 417, діяла облікова ставка в розмірі 12,5%, а тому сума відсотків за такою обліковою ставкою НБУ складає 639,62 грн. (5116,96 х 12,5 % (0,125).

Сума відсотків за один день складає 01,75 грн. (639,62 : 365).

Період з 03 жовтня по 12 листопада 2014 року, протягом якого діяла вищевказана ставка НБУ, налічує 41 день, а тому сума відсотків за цей період складає 71,75 грн. (01,75 х 41).

2015 рік налічував 365 днів.

В період з 13.11.2014 року по 05.02.2015 року, згідно постанови НБУ від 12 грудня 2014 року № 719, діяла облікова ставка в розмірі 14%, а тому сума відсотків за такою обліковою ставкою НБУ складає 716,37 грн. (5116,96 х 14 % (0,14).

Сума відсотків за один день складає 01,96 грн. (716,37 : 365).

Період з 13 листопада 2014 року по 05 лютого 2015 року, протягом якого діяла вищевказана ставка НБУ, налічує 85 днів, а тому сума відсотків за цей період складає 166,60 грн. (01,96 х 85).

В період з 06.02.2015 року по 03.03.2015 року, згідно постанови НБУ від 04 лютого 2015 року № 81, діяла облікова ставка в розмірі 19,5%, а тому сума відсотків за такою обліковою ставкою НБУ складає 997,81 грн. (5116,96 х 19,5 % (0,195).

Сума відсотків за один день складає 02,73 грн. (997,81 : 365).

Період з 06 лютого 2015 року по 03 березня 2015 року, протягом якого діяла вищевказана ставка НБУ, налічує 26 днів, а тому сума відсотків за цей період складає 70,98 грн. (02,73 х 26).

В період з 04.03.2015 року по 27.08.2015 року, згідно постанови НБУ від 02 березня 2015 року № 154, діяла облікова ставка в розмірі 30 %, а тому сума відсотків за такою обліковою ставкою НБУ складає 1535,09 грн. (5116,96 х 30 % (0,3).

Сума відсотків за один день складає 04,20 грн. (1535,09 : 365).

Період з 04 березня 2015 року по 27 серпня 2015 року, протягом якого діяла вищевказана ставка НБУ, налічує 177 днів, а тому сума відсотків за цей період складає 743,40 грн. (04,20 х 177).

В період з 28.08.2015 року по 24.09.2015 року, згідно постанови НБУ від 27 серпня 2015 року № 557, діяла облікова ставка в розмірі 27 %, а тому сума відсотків за такою обліковою ставкою НБУ складає 1381,58 грн. (5116,96 х 27 % (0,27).

Сума відсотків за один день складає 03,79 грн. (1381,58 : 365).

Період з 28 серпня 2015 року по 24 вересня 2015 року, протягом якого діяла вищевказана ставка НБУ, налічує 28 днів, а тому сума відсотків за цей період складає 106,12 грн. (03,79 х 28).

2016 рік налічував 366 днів.

В період з 25.09.2015 року по 21.04.2016 року, згідно з постановами НБУ від 24.09.2015 року № 627, 29.10.2015 року № 750, 17.12.2015 року № 894, 28.01.2016 року № 40 та 03.03.2016 № 135, діяла облікова ставка в розмірі 22 %, а тому сума відсотків за такою обліковою ставкою НБУ складає 1125,73 грн. (5116,96 х 22 % (0,22).

Сумавідсотків за один день складає 03,07 грн. (1125,73 : 366).

Період з 25 вересня 2015 року по 21 квітня 2016 року, протягом якого діяла вищевказана ставка НБУ, налічує 210 днів, а тому сума відсотків за цей період складає 644,70 грн. (03,07 х 210).

В період з 22.04.2016 року по 26.05.2016 року, згідно постанови НБУ від 21 квітня 2016 року № 277, діяла облікова ставка в розмірі 19 %, а тому сума відсотків за такою обліковою ставкою НБУ складає 972,22 грн. (5116,96 х 19 % (0,19).

Сума відсотків за один день складає 02,66 грн. (972,22 : 366).

Період з 22 квітня по 26 травня 2016 року, протягом якого діяла вищевказана ставка НБУ, налічує 35 днів, а тому сума відсотків за цей період складає 93,10 грн. (02,66 х 35).

В період з 27.05.2016 року по 23.06.2016 року, згідно постанови НБУ від 26 травня 2016 року № 25-рш, діяла облікова ставка в розмірі 18 %, а тому сума відсотків за такою обліковою ставкою НБУ складає 921,05 грн. (5116,96 х 18 % (0,18).

Сума відсотків за один день складає 02,52 грн. (921,05 : 366).

Період з 27 травня по 23 червня 2016 року, протягом якого діяла вищевказана ставка НБУ, налічує 28 днів, а тому сума відсотків за цей період складає 70,56 грн. (02,52 х 28).

В період з 24.06.2016 року по 28.07.2016 року, згідно постанови НБУ від 23 червня 2016 року № 88-рш, діяла облікова ставка в розмірі 16,5 %, а тому сума відсотків за такою обліковою ставкою НБУ складає 844,30 грн. (5116,96 х 16,5 % (0,165).

Сумавідсотків за один день складає 02,30 грн. (844,30 : 366).

Період з 24 червня по 28 липня 2016 року, протягом якого діяла вищевказана ставка НБУ, налічує 35 днів, а тому сума відсотків за цей період складає 80,50 грн. (02,30 х 35).

В період з 29.07.2016 року по 15.09.2016 року, згідно постанови НБУ від 27 липня 2016 року № 172-рш, діяла облікова ставка в розмірі 15,5 %, а тому сума відсотків за такою обліковою ставкою НБУ складає 793,13 грн. (5116,96 х 15,5 % (0,155).

Сума відсотків за один день складає 02,17 грн. (793,13 : 366).

Період з 29 липня по 15 вересня 2016 року, протягом якого діяла вищевказана ставка НБУ, налічує 49 днів, а тому сума відсотків за цей період складає 106,33 грн. (02,17 х 49).

В період з 16.09.2016 року по 27.10.2016 року, згідно постанови НБУ від 15 вересня 2016 року № 277-рш, діяла облікова ставка в розмірі 15 %, а тому сума відсотків за такою обліковою ставкою НБУ складає 767,54 грн. (5116,96 х 15 % (0,15).

Сума відсотків за один день складає 02,10 грн. (767,54 : 366).

Період з 16 вересня по 27 жовтня 2016 року, протягом якого діяла вищевказана ставка НБУ, налічує 42 дні, а тому сума відсотків за цей період складає 88,20 грн. (02,10 х 42).

З 28.10.2016 року по теперішній час, згідно постанови НБУ від 27 жовтня 2016 року № 372-рш, діє облікова ставка в розмірі 14 %, а тому сума відсотків за такою обліковою ставкою НБУ складає 716,37 грн. (5116,96 х 14 % (0,14).

Сума відсотків за один день складає 01,95 грн. (716,37 : 366).

Період з 28 жовтня по 02 листопада 2016 року, протягом якого діяла вищевказана ставка НБУ, налічує 6 днів, а тому сума відсотків за цей період складає 11,70 грн. (01,95 х 6).

Всього сума відсотків за період з 03 жовтня 2014 року по 02 листопада 2016 року складає 2 253,94 грн. (71,75 + 166,60 + 70,98 + 743,40 + 106,12 + 644,70 + 93,10 + 70,56 + 80,50 + 106,33 + 88,20 + 11,70).

Відтак, загальна сума заборгованості складає 7 370,90 грн. (5116,96 + 2 253,94), вимоги позивача щодо її стягнення з відповідача грунтуються на законі, а тому підлягають задоволенню у повному обсязі.

Окрім цього, відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача ОСОБА_2 також підлягають стягненню на користь позивача ОСОБА_1 понесений останнім та документально підтверджений судовий збір у розмірі 551,20 грн.

Керуючись ст. ст.10, 11, 209, 212-215, 218, 224-226 ЦПК України, суд,

вирішив:

Позовні вимогиОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно набутих коштів та відсотків за їх користування, задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1, зареєстроване місце постійного проживання: вул. Червоний ряд, 4 м. Новий Буг Миколаївської області, на користь ОСОБА_1 безпідставно набуті грошові кошти та відсотки за користування ними, у загальному розмірі 7 370 (сім тисяч триста сімдесят) гривень 90 коп., а також судові витрати, понесені позивачем на оплату судового збору, у розмірі 551 (пятсот пятдесят одна) гривня 20 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте районним судом при поданні відповідачем письмової заяви про перегляд заочного рішення протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Заочне рішення суду може бути оскаржене позивачем до апеляційного суду Миколаївської області шляхом подання через районний суд апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення рішення чи з дня отримання копії рішення.

Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, заяви про перегляд заочного рішення, якщо апеляційну скаргу, заяву про перегляд заочного рішення не буде подано.

Суддя: