Справа № 520/1897/16-ц
Провадження № 2/520/2180/16
Київський районний суд м. Одеси в складі:
головуючого - судді Прохорова П.А.,
при секретарі - Цвігун А.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики, -
ОСОБА_1 звернувся до Київського районного суду м. Одеси з позовною заявою до ОСОБА_2, в якій просить суд стягнути з відповідача заборгованість за договором позики у розмірі 13 409 000,00грн., а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 6 890,00грн.
В обґрунтування заявленого позову позивач посилається на те, що 12.11.2011року він - ОСОБА_1 передав у борг відповідачу - ОСОБА_2 грошові кошти у розмірі 3 990 000,00 гривень, що станом на 12.11.2011року складало еквівалент 500 000,00 доларів США, які зобов'язався повернути до 31 грудня 2014року.
Однак до теперішнього часу зобов'язання відповідачем виконано не було, борг у встановлений у розписці термін не повернуто, у зв'язку з чим, позивач звернувся до суду із відповідним позовом.
У судове засідання 18.08.2016року позивач не з'явився, його представник надав до суду заяву, в якій просив суд розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд їх задовольнити, а також вказав, що не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач - ОСОБА_2 про час та місце судових засідань повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленнями про вручення поштових відправлень, які наявні у матеріалах справи, у судові засідання не з'явився, про поважність причин відсутності не повідомив, заперечення на позовну заяву не надав.
Відповідно до ст.ст. 224, 225 ЦПК України за згодою представника позивача Київським районним судом м. Одеси постановлена ухвала про заочний розгляд справи.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову, виходячи з наступного.
Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом у судовому засіданні, 12.11.2011року відповідач - ОСОБА_2 взяв в борг у позивача - ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 3 990 000,00грн., що складає еквівалент 500 000,00доларів США (по курсу 7,98грн. за 1 долар США) на проведення реконструкції та капітального ремонту нежитлового приміщення горища №607 за адресою: АДРЕСА_1, та приєднання його до квартири за адресою: АДРЕСА_1. Вищезазначену суму він зобов'язався повернути у повному обсязі до кінця 2014року. У разі зміни курсу долару США, позичена сума підлягає коригуванню пропорційно зміни курсу. У разі, якщо він не зможе повернути вказану суму до зазначеної дати, він зобов'язався в рахунок погашення боргу передати ОСОБА_1 реконструйовану за його рахунок частину нерухомого майна, а також приміщення горища №607 за адресою: АДРЕСА_1, або частину приміщення за адресою: АДРЕСА_1, до якого дане приміщення горища він планує приєднати.
Даний факт підтверджується копією розписки від 12.11.2011року, яка наявна в матеріалах справи.
Однак до теперішнього часу відповідач своє зобов'язання щодо повернення грошей не виконав.
Відповідно до ст. 1046 ЦК України договір позики - це угода, за якою одна особа (позикодавець) передає іншій особі (позичальникові) безоплатно або за певну винагороду у власність гроші або речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або рівну кількість речей того ж роду і якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або з інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно до ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Борговим документом, що підтверджує укладання договору позики між відповідачем та позивачем є розписка, яка посвідчує передання йому визначеної грошової суми. Таким чином, так як договір позики це односторонній договір, то у відповідача виник обов'язок повернути позикодавцю грошові кошти у такій самій сумі, відповідно до ст. 1049 ЦК України.
Частиною 1 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу та три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що в порушення вищезазначених приписів закону та договору позики (розписки), відповідачем не було повернуто у строк, зазначений у розписці ОСОБА_1 позику, а саме: грошові кошти у розмірі, що складає еквівалент 500 000,00 доларів США, що станом на день подання позовної заяви, тобто 16.0.2016року складає 13 409 000,00грн., що є істотним порушенням умов договору, внаслідок якого друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору, позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики у сумі 13 409 000,00грн., є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України, витрати по сплаті судового збору у розмірі 6 890,00грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача - ОСОБА_1.
Керуючись ст.ст. 88, 213, 215, 226 ЦПК України, суд -
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2, ІПН НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2, ІПН НОМЕР_2) заборгованість за договором позики (розписки) у розмірі 13 409 000 (тринадцять мільйонів чотириста дев'ять тисяч) грн. 00 коп., а також 6 890 (шість тисяч вісімсот дев'яносто) грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору.
Рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача шляхом звернення із заявою про перегляд заочного рішення протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом десяти днів з дня оголошення ухвали про залишення заяви без задоволення.

Суддя П. А. Прохоров