Справа № 639/6981/16-ц
Провадження № 2/639/2252/16
26 грудня 2016 року Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді Гаврилюк С.М.,
за участю секретаря судового засідання Макушенко Т.В.,
розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів за договором позики,
Посилаючись на вимоги ст. 1048 ЦК України, позивач крім суми позики просить стягнути з відповідача проценти від суми позики, розмір яких визначає на рівні облікової ставки НБУ, що складає 5191,83 грн. (1636,80+343,84+2100+302,40+229,04+262,50+317,25)за період з 30.04.2015 року по 12.09.2016 року
Належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи відповідно до ч.6 ст. 74 ЦПК України шляхом отримання телефонограми, відповідач у судове засідання не зявилася, про причини неявки в порушення ч.2 ст. 77 ЦПК України суд не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності суду не надала.
Згідно ч. 1 ст. 157 ЦПК України суд розглядає справу протягом розумного строку, але не більше двох місяців з дня відкриття провадження у справі.
Відповідно до ч. 3 ст. 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права та виконувати процесуальні обов'язки.
Частиною 2 ст. 77 ЦПК України передбачено, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин. Отже, відповідачка не з'явилась в судове засідання без поважних причин.
Згідно статті 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
У звязку з чим суд вважає за необхідне, зі згоди позивача розглянути справу без участі відповідача, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Вислухавши пояснення позивача, дослідивши докази, надані в обґрунтування позову, що містяться в матеріалах справи, суд приходить до висновку про наявність підстав щодо задоволення обгрунтованого позову, виходячи з наступного.
Відповідно до вимог ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Договір позики є укладеним з моменту передання грошей.
Статтею 1047 ЦК України передбачена письмова форма укладення договору позики.
Згідно з положеннями ч.2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми.
Відповідно до вимог ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, кількості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.
Згідно з положеннями ч.1 ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до вимог ч.1 ст. 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Відповідно до вимог ст. 11 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог.
Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або неналежне виконання.
Крім того, відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.
Згідно до ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
При визначенні розміру процентів, які підлягають до стягнення за договором позики суд виходить з наступного розрахунку: облікова ставка НБУ з 04.03.2015 року встановлена на рівні 30 % річних; з 28.08.2015 року 27 % річних; з 25.09.2015 року 22 % річних; з 22.04.2016 року 19 % річних; з 27.05.2016 року 18 % річних; з 24.06.2016 року 16,5 % річних; з 29.07.2016 року 15,5 % річних.
Таким чином, розмір процентів обчислений на рівні облікової ставки НБУ за вказаний період становить: 1636,80+343,84+2100+302,40+229,04+262,50+317,25=5191,83 грн.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
Таким чином, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір у сумі 551 грн. 20 коп.
Керуючись ст. ст. 5, 6,10, 11, 57, 60,61, 88, 208, 209, 212 -215, 224ЦПК України, ст. ст. 526, 610, 1046, 1047, 1049 ЦК України, суд
ВИРІШИВ:
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів за договором позики- задовольнити .
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особами, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення - шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя С.М.Гаврилюк