Справа № 405/7747/15-ц
18.04.2016 року Ленінський районний суд м. Кіровограда у складі:
головуючого-судді: Плохотніченко Л.І.
за участю секретаря Волошиної І.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кіровограді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням
Позивач звернулася в Ленінський районний суд м. Кіровограда з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, в обґрунтування якого зазначила, що відповідно до договору дарування від 26.08.1997 року вона є власником частини будинку № 42/71 по вул. Садовій у м. Кіровограді, де проживає зі своєю сімєю.
Крім того, позивачем зазначено, що в належній їй на праві приватної власності частині будинку зареєстровано відповідачку, яка в будинку не проживає з 2004 року.
Посилаючись на зазначені обставини позивач з даним позовом звернулася до суду.
Представник позивача надав до суду заяву, згідно з якою позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити та розгляд справи здійснити без його участі, проти заочного розгляду справи не заперечував.
Відповідач у судове засідання не з`явилася, проте про день, час та місце розгляду справи повідомлялися, причини неявки до суду не відомі, заяву про розгляд справи без її участі суду не надала.
З урахуванням зазначених обставин, відповідно до ст. ст. 158, 169, 224 ЦПК України суд ухвалив здійснити розгляд справи на підставі наявних матеріалів та доказів, заочно.
Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що відповідно до договору дарування від 26.08.1997 року, посвідченого державним нотаріусом Першої кіровоградської державної нотаріальної контори ОСОБА_3, зареєстрованого в реєстрі №1-3364, позивач є власником 13/100 частин домоволодіння, що знаходиться в місті Кіровограді, по вулиці Садовій, під номером сорок другим дріб сімдесят один.
Згідно з довідкою квартального комітету № 7 Ленінського району м. Кіровограда від 07 жовтня 2015 року № 350, відповідачка є зареєстрованою в будинку позивача, але не проживає.
Відповідно до письмових пояснень громадян ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7, а також згідно з актом про не проживання особи від 14.10.2015 року встановлено, що відповідачка дійсно зареєстрована в будинку позивача, але фактично в будинку не проживає з 2004 року.
Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право власності є непорушним.
Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Частиною 1 ст. 319 ЦК України визначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Згідно ч. 1 ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
У відповідності до ч.1 ст.383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має право використовувати його для промислового виробництва.
Згідно з ч.2 ст. 386 ЦК України власник, який має підстави передбачити можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.
Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
У відповідності до п. 2 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.
За ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
За ст. 11 ЦПК України про диспозитивність цивільного судочинства, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Згідно ч. 1 ст. 57 ЦПК України доказами є будь - які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
З урахуванням викладених обставин, суд дійшов висновку, що обставини викладені у позові знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду, є обґрунтованими, доведеними, а тому порушене право позивача підлягає захисту шляхом задоволення даного позову.
Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 10, 11, 57 60, 79, 88, 158, 169, 212-215, 224-226 ЦПК України,
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити частково.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме: будинком № 42/71 по вул. Садовій у м. Кіровограді.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі по 487,20 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача протягом 10 днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Кіровоградської області через Ленінський районний суд м. Кіровограда.

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда Л. І. Плохотніченко