Справа № 303/3096/15-ц
У Х В А Л А

про призначення експертизи

28 вересня 2016 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати в цивільних справах

апеляційного суду Закарпатської області у складі:

головуючої Боднар О.В.,

суддів Леско В.В., Джуги С.Д.,

за участю секретаря Шукаль О.І.,

представника відповідача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_1, що діє від імені ОСОБА_2, про призначення судової експертизи фінансово-кредитних операцій у справі за позовом публічного акціонерного товариства «ВіЕс Банк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором та зустрічним позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «ВіЕс Банк», третя особа: ОСОБА_3, про визнання недійсним кредитного договору № KF 50851 від 16 липня 2008 року з моменту укладення, -

у с т а н о в и л а :

Рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 21 грудня 2015 року (а.с. 117-121) позов ПАТ «ВіЕс Банк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 задоволено.

Стягнуто солідарно з відповідачів на користь банку заборгованість за кредитним договором № KF 50851 від 16 липня 2007 року у розмірі 16 440,36 дол.США та 3 636,39 грн. судового збору.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до ПАТ «ВіЕс Банк» про визнання недійсним кредитного договору № KF 50851 від 16 липня 2007 року відмовлено.

В апеляційній скарзі (а.с. 124-132) ОСОБА_2 просить рішення Мукачівського міськрайонного суду від 21 грудня 2015 року скасувати. У задоволенні первісного позову відмовити, зустрічний позов задовольнити.

Зазначає, що кредитний договір не відповідає вимогам закону, зокрема, ст.ст.203, 215, 1048-1052, 1054-1055 ЦК України, ст.ст.11, 18-19 Закону України «Про захист прав споживачів», Правилам надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затвердженим постановою Правління НБУ від 10 травня 2007 року № 168 оскільки:

- при укладенні договору позичальник не була ознайомлена з усіма умовами кредитування, запропонованими банком, в обсязі і в порядку, передбаченому Законом України «Про захист прав споживачів», а була ознайомлена безпосередньо лише з інформацією, викладеною у договорі. При цьому, обовязкові відомості у договорі зазначені не були, а докази про те, що такі відомості були офіційно оприлюднені відсутні,

- умови п.п.5.2.7, 5.2.8 кредитного договору щодо обовязку сплати позичальником на користь банку комісії суперечать вимогам ч.5 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів», а сума комісії, сплаченої позивачем отримана банком незаконно,

- умови кредитного договору є несправедливими, оскільки існує істотний дисбаланс прав та обовязків на шкоду споживача, а саме: п.п. 6.1, 6.2 договору для позичальника передбачена відповідальність за порушення умов договору, в той час як для банку відповідальність не передбачена.

Крім того, зазначає, що надані банком матеріали не є первинними бухгалтерськими документами в розумінні норм Положення про документальне забезпечення записів в бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року № 88, а тому не є засобами доказування факту надання банком кредитних коштів.

Вважає, що судом першої інстанції безпідставно було відмовлено їй у задоволенні клопотання про проведення експертизи та витребуванні оригіналу заяви про видачу готівки та інших документів.

При розгляді справи в суді апеляційної інстанції представник ОСОБА_2 ОСОБА_1 заявив клопотання про проведення у справі судової експертизи фінансово-кредитних операцій. Зазначав, що в діях банку наявний умисел, оскільки має місце замовчування та перекручування реальної ціни пропонованої послуги; приховування істотної інформації, що необхідна споживачу для здійснення ним свідомого вибору, що проявляється у непроведенні банком переддоговірної роботи; внесенні у договір початкової комісії у розмірі 6 354,37 грн.

Вказує на те, що відкриття і ведення рахунків при кредитуванні, не є послугою банку, оскільки зумовлені вимогами закону до порядку організації бухгалтерського обліку. Отже, банк не мав правових підстав вимагати від позичальника придбання такої послуги, як комісійна винагорода за надання та обслуговування кредиту, внаслідок чого, ОСОБА_2 не отримала ніяких послуг, а тільки зазнала втрат та понесла збитки.

Оглянувши матеріали справи, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.4 ст.10 ЦПК України суд сприяє всебічному і повному зясуванню обставин справи: розяснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обовязки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Відповідно ч.1 ст.143 ЦПК України, для з'ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань в галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі призначає експертизу.

За наведених обставин колегія суддів приходить до висновку, що клопотання ОСОБА_1 слід задовольнити. Призначити по даній справі судову експертизу фінансово-кредитних операцій, проведення якої доручити експерту Незалежного інституту судових експертиз (04212, м.Київ, вул.Маршала Тимошенка,21 корпус 3, офіс 7), відповідно до вимог Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08.01.1998 № 53/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 26.12.2012 № 1950/5) та Методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 № 53/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 26.12.2012 № 1950/5).

На вирішення експертизи поставити запитання, зазначені у резолютивній частині ухвали.

Щодо питань про те, чи здійснював банк повідомлення клієнта про переваги і недоліки різних форм кредитування при укладенні кредитного договору № KF 50851 від 16 липня 2008 року та щодо того, чи готував банк висновок управління ризиками для зясування питання спроможності клієнта нести валютні ризики, віковий і операційний ризики, та чи зможе ОСОБА_2 погашати кредит, то вирішення цих питань належить до компетенції суду.

На підставі викладеного та керуючись статтями 143-150, 202, 304 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Клопотання ОСОБА_1, що діє від імені ОСОБА_2, задовольнити частково.

Призначити у справі судову експертизу фінансово-кредитних операцій, на вирішення якої поставити питання:

1.Яку суму та у якій валюті отримувала позичальник ОСОБА_2 за кредитним договором № KF 50851, укладеним 16 липня 2008 року між нею та відкритим акціонерним товариством «Електрон Банк», та якими документами це підтверджується?

2.Якими є реальна процентна ставка та абсолютне значення подорожчання кредиту за кредитним договором № KF 50851 від 16 липня 2008 року, та чи відповідають вони розміру відсотків за користування кредитом, зазначеному у цьому кредитному договорі?

3.Чи відповідає вимогам чинного законодавства на день укладення кредитного договору № KF 50851 від 16 липня 2008 року документальне оформлення операції з видачі кредитних коштів за цим кредитним договором?

4.Який розмір складає документально обгрунтований щомісячний платіж за кредитним договором № KF 50851 від 16 липня 2008 року, та які його складові?

5.Чи відповідає наявний у матеріалах справи розрахунок заборгованості ОСОБА_2 по сплаті процентів за кредит та погашення основної суми боргу перед публічним акціонерним товариством «ВіЕс Банк» умовам укладеного між вказаними сторонами кредитного договору № KF 50851 від 16 липня 2008 року та розрахунковим документам щодо видачі та погашення кредиту за цим кредитним договором?

Проведення експертизи доручити експерту Незалежного інституту судових експертиз (04212, м.Київ, вул.Маршала Тимошенка,21 корпус 3, офіс 7).

Попередити експерта про кримінальну відповідальність згідно зі статтями 384, 385 КК України.

Експертизу провести на підставі матеріалів цивільної справи № 303/3096/15-ц, які надати в розпорядження експерта на час, необхідний для проведення експертизи.

Оплату за проведення даної експертизи покласти на ОСОБА_2.

Експертизу провести в місячний строк з дня отримання даної ухвали.

На час проведення експертизи зупинити провадження у справі.

Ухвала в частині зупинення провадження може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

с у д д і:

ОСОБА_4 ОСОБА_5 ОСОБА_6