Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 квітня 2016 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі головуючого судді Дергачової Н.В., при секретарі судового засідання Меркуловій Ю.П., за участю: позивача ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2, а також представника відповідача ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді позовну заяву ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Ужгородліфт» про поновлення трудових прав та зобовязання до нарахування та виплати доплат,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач - ОСОБА_1 звернувся до Ужгородського міськрайонного суду із позовною заявою до відповідача - Комунального підприємства «Ужгородліфт» за якою просить суд (з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог від 15.04.2016 року):

-визнати незаконним передчасне зменшення виплат заробітної плати в зв'язку з скасуванням доплати за сумісництво та зобов'язати КП "Ужгородліфт" здійснити донарахування доплати від посадового окладу водія за сумісництвом позивачу з жовтня місяця 2015 року по 15 квітня 2016 року;

-стягнути з відповідача на користь позивача завдані моральні страждання в розмірі 1 000 (одна тисяча) гривень.

В обґрунтування позову позивач зазначив наступне.

Позивач працює в Комунальному підприємстві «Ужгородліфт» на посаді електромеханіка ЛАС четвертого розряду, що підтверджується записом в трудовій книжці за № 32 від 9 листопада 2009 року та Наказом № 49-К від 9 листопада 2009 року.

Нормування оплати праці та порядок виплати такої на підприємстві регулюється зокрема нормами колективного договору від 27 листопада 2007 року, нормами ЗУ "Про оплату праці", Кодексом Законів про працю України.

20 жовтня 2015 року позивача ознайомлено з Наказом № 22 від 2 жовтня 2015 року, згідно якого електромеханікам ЛАС КП "Ужгородліфт" знято доплату від посадового окладу водія за сумісництвом встановлене в п. 7 Наказу КП "Ужгородліфт" № 2 від 2 січня 2015 року.

Відповідно до пункту 6.1.4. Колективного договору КП "Ужгородліфт", перегляд норм праці, здійснюється лише у зв'язку із зміною умов, на які вони були розраховані (реорганізація робочих місць, впровадження нової техніки, технології та інших заходів, що забезпечує підвищення продуктивності праці).

Оскільки з Наказом № 22 позивача ознайомлено лише 20 жовтня 2015 року, з даної дати слід відраховувати 2 місячний термін, після якого мали бути запроваджені зміни в організації оплати праці.

Не зважаючи на наведене, вже починаючи з жовтня 2015 року, заробітна плата позивачу зменшена в частині виплати доплати від посадового окладу водія за сумісництво.

Дане порушення допущене роботодавцем зокрема суттєве з огляду на те, що:

-працівник продовжує виконувати роботу водія за сумісництвом, такому щозміни виписують шляхові листи на керування службовим транспортним засобом;

-обов'язковість наявності транспортного засобу в ланці ЛАС (ліфтово-аварійної служби) передбачена правилами будови і безпечної експлуатації ліфтів затверджених Наказом Державного комітету України з промислової безпеки, охорони праці та гірничого нагляду від 1 вересня 2008 року № 190, а іншого водія на підприємстві немає, який би здійснював транспортування ланки ЛАС.

Такі незаконні дії зі сторони адміністрації підприємства, завдали позивачу сильних моральних страждань. Моральні страждання завдані позивачу виразились у незаконному зменшенню

винагороди за виконувану працю

В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали та просили його задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача заперечив проти позову з підстав, зазначених у письмових запереченнях.

Заслухавши сторін та їх представників, повно та всебічно дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд дійшов до наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач ОСОБА_1 працює у Комунальному підприємстві «Ужгородліфт» на посаді електромеханіка ЛАС (ліфтової аварійної служби) четвертого розряду, що підтверджується записом № 32 в його трудовій книжці від 9 листопада 2009 року, здійсненим на підставі наказу № 49-К від 09.11.2009 року.

Згідно п. 7 наказу від 02 січня 2015 року КП «Ужгородліфт» ОСОБА_1 як електромеханіку у звязку із розширеною зоною було встановлено доплату 10 % від посадового окладу водія за сумісництвом за фактично відпрацьований час.

02 жовтня 2015 року роботодавець КП «Ужгородліфт» видав наказ № 22, згідно якого у звязку з важким матеріальним становищем КП «Ужгородліфт» було внесено зміни в організації виробництва і праці, істотних умов праці, правил внутрішнього трудового розпорядку на підприємстві, а саме: електромеханікам ЛАС КП "Ужгородліфт" було знято доплату від посадового окладу водія за сумісництвом встановлене в п. 7 Наказу КП "Ужгородліфт" № 2 від 2 січня 2015 року, відповідно п. 7 даного наказу скасовано.

Суду надано відповідачем екземпляр вищезазначеного наказу, де проставлений підпис відповідача, який він визнав своїм та дата ознайомлення із цим наказом 12.10.2015 року 13 год. 45 хв., яку позивач не визнає та зазначив, що він не писав дати та часу ознайомлення із наказом, а позивач надав свій екземпляр наказу із позначкою, що він був ознайомлений із цим наказом 20.10.2015 року без проставляння підпису.

Відповідач надав суду протокол № 1 від 07.08.2015 року зборів працівників КП «Ужгородліфт», з якого вбачається, що до порядку денного цих зборів було внесене питання 3. Обговорення та погодження питання змін в організації виробництва і праці та зміни до правил внутрішнього трудового розпорядку КП «Ужгородліфт», при цьому щодо третього питання виступив ОСОБА_4 та зазначив наступне:

"У зв'язку з важким матеріальним становищем КП «Ужгородліфт» внести зміни в організації виробництва і праці, правил внутрішнього удового розпорядку на підприємстві, а саме:

1.Електрообмотчицю виробничої майстерні та слюсаря КП Ужгородліфт" перевести на 0,5% посадового окладу.

2.Електромеханікам ЛАС КП "Ужгородліфт" зняти доплату від посадового окладу водія за сумісництвом.

3.Електромеханіків 1-го розряду КП "Ужгородліфт" перевести на 0,5% посадового окладу.

4.Працівників об'єднаних диспетчерських систем (ОДС) перевести на 0,5% посадового окладу."

Виступив уповноважений трудового колективу КП «Ужгородліфт» ОСОБА_5 - виконроб підприємства: Не заперечив про введення відповідних змін.

Відповідно до додатку до даного протоколу № 1 зборів працівників КП «Ужгородліфт» (07.08.2015 року) ОСОБА_1 був присутній на цих зборах, що підтверджується його особистим підписом.

Тобто суть спору у цій справі зводиться до того чи мав право роботодавець виплачувати та знімати доплату за сумісництво посади водія та з якого часу електромеханіку 4 розряду, позивачу у цій справі.

Як вбачається із посадової інструкції електромеханіка ліфтової аварійної служби, із якою був ознайомлений 17.02.2016 року, позивач ОСОБА_1, до його посадових обовязків не входить керування транспортним засобом, тобто виконання посадових обовязків водія.

В судовому засіданні судом було встановлено, що позивач виконує обовязки водія протягом всієї робочої зміни без відриву від його основної роботи. Цей факт також був визнаний відповідачем у справі.

Відповідно до ст. 31 Кодексу законів про працю України власник або уповноважений ним орган не має права вимагати від працівника виконання роботи, не обумовленої трудовим договором.

Як встановлено ст. 102-1 КЗпП України працівники, які працюють за сумісництвом, одержують заробітну плату за фактично виконану роботу. Умови роботи за сумісництвом працівників державних підприємств, установ, організацій визначаються Кабінетом Міністрів України.

Оплата праці при суміщенні професій (посад) і виконанні обов'язків тимчасово відсутнього працівника регулюється ст. 105 КЗпП України, відповідно до якої, працівникам, які виконують на тому ж підприємстві, в установі, організації поряд з своєю основною роботою, обумовленою трудовим договором, додаткову роботу за іншою професією (посадою) або обов'язки тимчасово відсутнього працівника без звільнення від своєї основної роботи, провадиться доплата за суміщення професій (посад) або виконання обов'язків тимчасово відсутнього працівника. Розміри доплат за суміщення професій (посад) або виконання обов'язків тимчасово відсутнього працівника встановлюються на умовах, передбачених у колективному договорі.

Як зазначено у ч. 3 ст. 32 КЗпП України у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці допускається зміна істотних умов праці при продовженні роботи за тією ж спеціальністю, кваліфікацією чи посадою. Про зміну істотних умов праці - систем та розмірів оплати праці, пільг, режиму роботи, встановлення або скасування неповного робочого часу, суміщення професій, зміну розрядів і найменування посад та інших - працівник повинен бути повідомлений не пізніше ніж за два місяці.

Статтею 103 КЗпП України також передбачено, що про нові або зміну діючих умов оплати праці в бік погіршення власник або уповноважений ним орган повинен повідомити працівника не пізніш як за два місяці до їх запровадження або зміни.

Відповідно до п. 14 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» згідно зі ст. 102-1 КЗпП працівники, які працюють за сумісництвом (виконують крім основної у вільний від неї час і іншу роботу на умовах трудового договору в того самого чи іншого роботодавця), одержують заробітну плату за фактично виконану роботу без обмеження її певним розміром. Сумісники мають право на оплату фактично виконаної роботи й тоді, коли було порушено встановлені для певної категорії працівників обмеження для роботи за сумісництвом. Такі порушення за певних умов можуть бути підставою для припинення трудового договору за сумісництвом. Визначені Кабінетом Міністрів України відповідно до ст. 102-1 КЗпП умови роботи за сумісництвом, у тому числі щодо її тривалості, яка протягом місяця не повинна перевищувати половину місячної норми робочого часу, поширюються лише на працівників державних підприємств, установ і організацій.

Пунктом 15 цієї ж постанови було роз'яснено судам, що в тому разі, коли умови про розміри доплат за виконання працівником поряд з основною роботою додаткової роботи за іншою професією чи посадою (суміщення професій, посад) або обов'язків тимчасово відсутнього працівника без звільнення від основної роботи не були визначені відповідно до ст. 105 КЗпП у колективному договорі чи погоджені інакше за відсутності останнього, розмір доплати за таку роботу, виконану за розпорядженням власника або з його відома, визначається судом з урахуванням її складності, характеру, обсягу, а також ступеня використання робочого часу та тарифної ставки працівника.

При цьому слід мати на увазі, що згідно з п. 5 постанови Кабінету Міністрів України і Національного банку України від 31 серпня 1996 р. N 1033 (з наступними змінами) на період погашення заборгованості по заробітній платі працівникам бюджетних установ, умови оплати праці яких затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 29 травня 1996 р. N 565 "Про упорядкування умов оплати праці працівників окремих галузей бюджетної сфери", доплати за виконання обов'язків тимчасово відсутніх працівників та суміщення професій (посад) здійснюються в розмірі до 30 відсотків посадового окладу (тарифної ставки).

Зазначені правила не застосовуються, коли йдеться про виконання робітниками і службовцями робіт різної кваліфікації, оплата за які провадиться згідно зі ст. 104 КЗпП.

Відповідно до п. 1, 5 Положення про умови роботи за сумісництвом працівників державних підприємств, установ, організацій, затвердженого наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства фінансів України від 28 червня 1993 р. № 43 і зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 30 червня 1993 р. за № 76, сумісництвом вважається виконання працівником, крім своєї основної, іншої регулярної оплачуваної роботи на умовах трудового договору у вільний від основної роботи час на тому ж або іншому підприємстві, в установі, організації або у громадянина (підприємця, приватної особи) за наймом. Для роботи за сумісництвом згоди власника або уповноваженого ним органу за місцем основної роботи не потрібно.

Оплата праці сумісників здійснюється за фактично виконану роботу. При встановленні сумісникам з погодинною оплатою праці нормованих завдань на основі технічно обґрунтованих норм оплата провадиться за кінцевими результатами за фактично виконаний обсяг робіт.

Законодавчого визначення суміщення професій в законодавстві України не існує. Отже, у цій частині необхідно керуватися положеннями постанови Ради Міністрів СРСР "Про порядок і умови суміщення професій (посад)" та Інструкцією Держкомпраці, Мінфіну СРСР і ВЦРПС "Про порядок і умови суміщення професій (посад)". Пунктами 2 і 3 зазначеної Постанови встановлене наступне:

«2. Установить, что совмещение профессий (должностей), то есть выполнение работником наряду со своей основной работой, обусловленной трудовым договором, дополнительной работы по другой профессии (должности), и выполнение обязанностей временно отсутствующего работника без освобождения от своей основной работы допускаются на одном и том же предприятии, в учреждении, организации с согласия работника в течение установленной законодательством продолжительности рабочего дня (рабочей смены), если это экономически целесообразно и не ведет к ухудшению качества продукции, выполняемых работ, обслуживания населения.

3. Совмещение профессий (должностей) разрешается, как правило, в пределах той категории персонала, к которой относится данный работник (рабочие, инженерно-технические работники, служащие и другие). Совмещение профессий (должностей) работниками, относящимися к разным категориям персонала в производственных отраслях народного хозяйства, а также совмещение профессий (должностей) во всех случаях в непроизводственных отраслях народного хозяйства допускаются по перечням профессий и должностей, утверждаемым Советами Министров союзных республик (или в устанавливаемом ими порядке) и министерствами и ведомствами СССР по согласованию с соответствующими профсоюзными органами, если иное не предусмотрено действующим законодательством.».

Пунктом 1 Інструкції Держкомпраці, Мінфіну СРСР і ВЦРПС "Про порядок і умови суміщення професій (посад)" визначено, що: «Под совмещением профессий (должностей) понимается выполнение работником наряду со своей основной работой, обусловленной трудовым договором, дополнительной работы по другой профессии (должности).».

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що позивачем фактично виконуються роботи із суміщення професій електромеханіка 4 розряду і водія, а не сумісництва, як це зазначив позивач та помилково кваліфікує відповідач, оскільки позивач виконує на тому ж підприємстві поряд з своєю основною роботою, обумовленою трудовим договором, додаткову роботу за іншою професією (посадою) без звільнення від своєї основної роботи, тому йому повинна проводиться доплата саме за суміщення професій (посад) на умовах, передбачених у колективному договорі.

Пунктом 5.1.6 Колективного договору, схваленого на зборах колективу КП «Ужгородліфт» від 27.11.2007 року, передбачено: встановити перелік, конкретні розміри та порядок виплат, доплат і надбавок згідно з додатками до цього колективного договору («Перелік і гарантовані розміри доплат, надбавок», «Положення про надбавки за високу професійну майстерність», «Положення про винагороду Працівників при виконанні особливо важких завдань»).

Суду не наданий жодною із сторін додаток до Колективного договору «Перелік і гарантовані розміри доплат, надбавок», тому суд позбавлений можливості достовірно встановити розмір доплати або надбавки за суміщення професій і посад, а також встановити чи взагалі передбачена така доплата працівникам.

Суд також вважає за необхідне зазначити, що позивач просив суд визнати незаконним передчасне зменшення виплат заробітної плати в зв'язку з скасуванням доплати за сумісництво та зобов'язати КП "Ужгородліфт" здійснити донарахування доплати від посадового окладу водія за сумісництвом позивачу з жовтня місяця 2015 року по 15 квітня 2016 року.

Вже під час судових дебатів у письмовому виступі для судових дебатів позивач просив суд визнати незаконним зменшення виплат заробітної плати в зв'язку з скасуванням доплати за суміщення та зобов'язати КП "Ужгородліфт" здійснити донарахування доплати від посадового окладу водія за суміщення професій позивачу з 02 жовтня 2015 року по 15 квітня 2016 року.

Як зазначено у ч. 8 ст. 193 ЦПК України під час судових дебатів не можна подавати нові докази, заяву про залишення позову без розгляду, збільшувати або зменшувати розмір позовних вимог.

Частиною 2 статті 31 ЦПК України також передбачено, що до початку розгляду судом справи по суті позивач має право шляхом подання письмової заяви змінити предмет або підставу позову, а відповідач - пред'явити зустрічний позов.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що позивач не має права на нарахування доплати за сумісництво, оскільки сумісництвом вважається виконання працівником, крім своєї основної, іншої регулярної оплачуваної роботи на умовах трудового договору у вільний від основної роботи час на тому ж або іншому підприємстві, в установі, організації або у громадянина (підприємця, приватної особи) за наймом, а позивачем фактично виконуються роботи із суміщення професій електромеханіка 4 розряду і водія, а не сумісництва, як це зазначив позивач та помилково кваліфікує відповідач, оскільки позивач виконує на тому ж підприємстві поряд з своєю основною роботою, обумовленою трудовим договором, додаткову роботу за іншою професією (посадою) без звільнення від своєї основної роботи, тому йому повинна проводиться доплата саме за суміщення професій (посад) на умовах, передбачених у колективному договорі. Суд не має права виходити за межі заявлених позовних вимог, та враховує той факт, що позивач звільнений від оплати судового збору, тому може повторно звернутися до суду у разі необхідності захисту свого порушеного права, тому у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Питання щодо розподілу судових витрат судом не вирішується, оскільки позивач звільнений від їх сплати у встановленому законом порядку.

Керуючись статтями 31, 32, 102-1, 103, 105 Кодексу законів про працю України, статтями 10, 11, 61, 209, 212-215, 294 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ :

Відмовити у задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Ужгородліфт» про поновлення трудових прав та зобовязання до нарахування та виплати доплат.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення виготовлений 20.04.2016.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_6