Справа №718/917/16-ц
Провадження №2/718/355/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.08.2016 року

Кіцманський районний суд Чернівецької області

у складі: головуючого - судді Олексюк Т.І.

секретаря - Пітак О.В.

з участю: представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_3 Аваль» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості, звернення стягнення на предмет іпотеки, -

ВСТАНОВИВ :

У травні 2016 року ПАТ «ОСОБА_3 Аваль» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості, мотивуючи свої вимоги тим, що 20.08.2007 року із ОСОБА_5 укладено кредитний договір № 014/05/450 про надання кредиту у розмірі 300 000 доларів США на строк по 19.08.2017 року. 20.08.2007 року із ОСОБА_5 укладено кредитний договір № 014/05/451/1 про надання кредиту у розмірі 200 000 доларів США на строк по 19.08.2017 року. 20.08.2007 року із ОСОБА_6 укладено кредитний договір № 014/05/451 про надання кредиту у розмірі 500 000 доларів США на строк по 19.08.2007 року. Поручителем ОСОБА_5 є ОСОБА_7 згідно договору поруки № 014/05/450/1/1325 від 21.08.2007 року та згідно договору поруки № 014/05/450/859 від 28.10.2008 року. 20.08.2007 року між Банком та ОСОБА_5 укладено договір іпотеки № 014/05/450-451/1313, предметом якого є двоповерховий готельно-ресторанний комплекс «Магія», загальною площею 1243,7кв.м., що розташований на земельній ділянці площею 0,06га в смт. Лужани, вул. Центральна,11-А, Кіцманського району Чернівецької області. Заочним рішенням Кіцманського районного суду від 29.04.2010 року у справі № 2-531/2010 на користь банку стягнуто солідарно з ОСОБА_5 та ОСОБА_7 заборгованість в сумі 3 794 211,13 гривень за кредитним договором № 014/05/450. Заочним рішенням Кіцманського районного суду від 22.04.2010 року у справі № 2-533/2010 на користь банку стягнуто солідарно з ОСОБА_6, ОСОБА_5 та ОСОБА_7 заборгованість в сумі 3 757 188,89 гривень за кредитним договором № 014/05/450.

14.02.2014 року Банку стало відомо, що ОСОБА_5 помер 11.02.2014 року, і 14.04.2014 року банком було направлено повідомлення до Кіцманської державної нотаріальної контори про наявну заборгованість з вимогою до спадкоємців померлого в сумі 1 311 735,46 доларів США. 18.04.2014 року заведено спадкову справу за № 152/2014 за реєстровим № 37200054. Спадкоємцями померлого ОСОБА_5 є: дружина ОСОБА_4 та діти: ОСОБА_6 та ОСОБА_7. Заяву про прийняття спадщини подала ОСОБА_4, інші спадкоємці: ОСОБА_6 та ОСОБА_7 подали заяви про відмову від спадщини. ОСОБА_4 свідоцтво про право на спадщину не отримала.

Станом на 29.04.2016 року заборгованість за кредитними договорами становить: - за договором № 014/05/450 в розмірі 272 363,96 доларів США, з яких: 195 893,67 дол.США по тілу кредиту, 76 470,29 дол.США по нарахованих відсотках; - за договором № 014/05/450/1 в розмірі 413 134,52 доларів США, з яких: 296 207,52 дол.США по тілу кредиту, 116 927 дол.США по нарахованих відсотках; - за договором № 014/05/451 в розмірі 1 156 043,66 доларів США, з яких: 495 728,07 дол.США по тілу кредиту, 331 752,89 дол.США по нарахованих відсотках, 328 562,70 дол.США пеня.

З підстав, передбачених ст.ст.526, 543, 572, 575, 610-612, 1049 ЦК України, ст.ст.33,35 Закону України «Про іпотеку», просив в рахунок погашення заборгованості за кредитними договорами, укладеними із ОСОБА_5 та ОСОБА_6, у розмірі 1 841 542,14 доларів США, звернути стягнення на предмет іпотеки - двоповерховий готельно-ресторанний комплекс «Магія», загальною площею 1243,7кв.м., що розташований на земельній ділянці площею 0,06га в смт. Лужани, вул. Центральна,11-А, Кіцманського району Чернівецької області, що належить ОСОБА_4, та відповідно до ст.38 Закону України «Про іпотеку» встановити спосіб реалізації предмету іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів в процедурі здійснення виконавчого провадження, з початковою ціною реалізації на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної субєктом оціночної діяльності/ незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Представник позивача підтримав заявлені вимоги з наведених підстав, вказуючи також, що є рішення суду про стягнення заборгованості, тому доводи представника відповідача про недоведеність отримання позичальниками коштів є безпідставними, договір іпотеки діючий і має застосовуватися загальний строк позовної давності.

Представник відповідача позову не визнав, заперечуючи тим, що позивачем не надано доказів про отримання коштів позичальниками та доказів наявності заборгованості, відсутні підстави для звернення стягнення на предмет іпотеки, також просив застосувати строк позовної давності.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Встановлено, що ПАТ «ОСОБА_3 банк Аваль» є правонаступником ВАТ «ОСОБА_3 Аваль».

20.08.2007 року між Банком та ОСОБА_5 укладено кредитний договір № 014/05/450 про надання кредиту у розмірі 300 000 доларів США на строк по 19.08.2017 року.

20.08.2007 року між Банком та ОСОБА_5 укладено кредитний договір № 014/05/451/1 про надання кредиту у розмірі 200 000 доларів США на строк по 19.08.2017 року.

20.08.2007 року із ОСОБА_6 укладено кредитний договір № 014/05/451 про надання кредиту у розмірі 500 000 доларів США на строк по 19.08.2007 року.

Поручителем ОСОБА_5 є ОСОБА_7 згідно договору поруки № 014/05/450/1/1325 від 21.08.2007 року та згідно договору поруки № 014/05/450/859 від 28.10.2008 року.

20.08.2007 року між Банком та ОСОБА_5 укладено договір іпотеки № 014/05/450-451/1313, предметом якого є двоповерховий готельно-ресторанний комплекс «Магія», загальною площею 1243,7кв.м., що розташований на земельній ділянці площею 0,06га в смт. Лужани, вул. Центральна,11-А, Кіцманського району Чернівецької області.

Заочним рішенням Кіцманського районного суду від 29.04.2010 року у справі № 2-531/2010 на користь банку стягнуто солідарно з ОСОБА_5 та ОСОБА_7 заборгованість в сумі 3 794 211,13 гривень за кредитним договором № 014/05/450. Заочним рішенням Кіцманського районного суду від 22.04.2010 року у справі 2-533/2010 на користь банку стягнуто солідарно з ОСОБА_6, ОСОБА_5 та ОСОБА_7 заборгованість в сумі 3 757 188,89 гривень за кредитним договором № 014/05/450.

11.02.2014 року ОСОБА_5 помер, про що Банку стало відмово 14.02.2014 року.

14.04.2014 року Банком було направлено повідомлення до Кіцманської державної нотаріальної контори про наявну заборгованість з вимогою до спадкоємців померлого в сумі 1 311 735,46 доларів США.

18.04.2014 року заведено спадкову справу за № 152/2014 за реєстровим № 37200054 до майна померлого 11.02.2014 року ОСОБА_5.

Спадкоємцями померлого ОСОБА_5 є: дружина ОСОБА_4 та діти: ОСОБА_6 та ОСОБА_7.

Заяву про прийняття спадщини подала ОСОБА_4, інші спадкоємці: ОСОБА_6 та ОСОБА_7 подали заяви про відмову від спадщини.

ОСОБА_4 свідоцтво про право на спадщину не отримала.

Станом на 29.04.2016 року заборгованість за кредитними договорами становить: - за договором № 014/05/450 в розмірі 272 363,96 доларів США, з яких: 195 893,67 дол.США по тілу кредиту, 76 470,29 дол.США по нарахованих відсотках; - за договором № 014/05/450/1 в розмірі 413 134,52 доларів США, з яких: 296 207,52 дол.США по тілу кредиту, 116 927 дол.США по нарахованих відсотках; - за договором № 014/05/451 в розмірі 1 156 043,66 доларів США, з яких: 495 728,07 дол.США по тілу кредиту, 331 752,89 дол.США по нарахованих відсотках, 328 562,70 дол.США пеня.

Відповідно до вимог ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, тобто належним виконання зобов`язання з боку відповідача є повернення кредиту та сплата відсотків за користування ним у строки, в розмірі та валюті, як це було визначено договором. При порушені зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Статті 610,611,612 ЦК України передбачають правові наслідки порушення зобов`язання.

Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно з нормою статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обовязків, що зазначені у статті 1219 ЦК України (статті 1218, 1231 ЦК України).

Часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою (частина друга статті 1220 ЦК України).

Згідно з частиною третьою статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до частини першої статті 608 ЦК України зобовязання припиняються смертю боржника, якщо воно є нерозривно повязане з його особою і у звязку з цим не може бути виконане іншою особою.

Перелік зобовязань, які не входять до складу спадщини визначені статтею 1219 ЦК України, отже зобовязання за кредитним договором та за договором іпотеки входять до складу спадщини.

За змістом статті 1281 ЦК України спадкоємці зобовязані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, предявити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право предявити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не предявив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

Статтею 17 Закону України «Про іпотеку» передбачено підстави припинення іпотеки, однак такої підстави, як смерть іпотекодавця, положення зазначеної норми не містять.

Відповідно до статті 23 Закону України «Про іпотеку» у разі переходу права власності на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою.

Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця і має всі його права і несе всі його обовязки за іпотечним договором у тому обсязі і на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки.

Якщо право власності на предмет іпотеки переходить до спадкоємця фізичної особи іпотекодавця, такий спадкоємець не несе відповідальність перед іпотекодержателем за виконання основного зобовязання, але в разі його порушення боржником він відповідає за задоволення вимоги іпотекодержателя в межах вартості предмета іпотеки.

Таким чином, якщо боржник та іпотекодавець одна й та сама особа, то після її смерті до спадкоємця в разі порушення боржником своїх зобовязань переходять обовязки іпотекодавця у межах вартості предмета іпотеки.

Отже, аналізуючи вищезазначені цивільно-правові норми слід дійти висновку про те, що правила статті 1281 ЦК України регулюють порядок предявлення кредитором спадкодавця вимог до спадкоємців щодо виконання зобовязань спадкодавця перед своїм кредитором, а не порядок звернення стягнення на предмет іпотеки.

Строк, в межах якого іпотекодержатель може звернутися з вимогою про звернення стягнення на предмет іпотеки, встановлюється загальними положеннями про позовну давність (глава 19 ЦК України).

Встановлено, що ОСОБА_5 був позичальником за кредитними договорами № 014/05/450 та № 014/05/450/1 і іпотекодавцем за договором іпотеки, тобто одночасно виступав і боржником, і іпотекодавцем, а також виступав іпотекодавцем за кредитним договором № 014/05/451, укладеним із ОСОБА_6.

У звязку з його смертю відкрилася спадщина, яку прийняла відповідач ОСОБА_4, перебравши на себе обовязки іпотекодавця в межах вартості предмета іпотеки.

Звернення стягнення на предмет іпотеки є можливим лише за умови, якщо зобовязання боржником було порушене.

Відповідно до ст. 1 Закону України від 05.06.2003р. № 898-ІV «Про іпотеку» іпотекою визнається вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Згідно із частиною пятою статті 3 Закону України від 5 червня 2003 року № 898-ІV «Про іпотеку» іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору.

Відповідно до статті 608 ЦК України зобовязання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно повязаним з його особою і у звязку з цим не може бути виконане іншою особою.

У випадку смерті боржника за кредитним договором його права і обовязки за цим договором переходять до спадкоємців, які зобовязані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Вимоги кредитора вони зобовязані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями і кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передано спадкоємцям у натурі (пункт 5 статті 1219, стаття 1282 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст. 523 ЦК України порука або застава, встановлена іншою особою, припиняється після заміни боржника, якщо поручитель або заставодавець не погодився забезпечувати виконання зобов'язання новим боржником.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку про те, що у разі смерті боржника за кредитним договором за наявності спадкоємців відбувається заміна боржника в зобовязанні, який несе відповідальність у межах вартості майна, одержаного у спадщину.

Як розяснив Верховний Суд України у постанові від 17.02.2016р. при розгляді справи № 6-31цс16 та у постанові від 02.03.2016р. при розгляді справи № 6-1286цс15, за змістом статті 1281 ЦК України спадкоємці зобовязані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, предявити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право предявити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не предявив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

Статтею 17 Закону України «Про іпотеку» передбачено підстави припинення іпотеки, однак такої підстави, як смерть іпотекодавця, положення зазначеної норми не містять.

Відповідно до статті 23 Закону України «Про іпотеку» у разі переходу права власності на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою.

Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця і має всі його права і несе всі його обовязки за іпотечним договором у тому обсязі і на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки.

Якщо право власності на предмет іпотеки переходить до спадкоємця фізичної особи - іпотекодавця, такий спадкоємець не несе відповідальність перед іпотекодержателем за виконання основного зобовязання, але в разі його порушення боржником він відповідає за задоволення вимоги іпотекодержателя в межах вартості предмета іпотеки.

Таким чином, якщо боржник та іпотекодавець одна й та сама особа, то після її смерті до спадкоємця в разі порушення боржником своїх зобовязань переходять обовязки іпотекодавця у межах вартості предмета іпотеки.

Отже, аналізуючи вищезазначені цивільно-правові норми слід дійти висновку про те, що правила статті 1281 ЦК України регулюють порядок предявлення кредитором спадкодавця вимог до спадкоємців щодо виконання зобовязань спадкодавця перед своїм кредитором, а не порядок звернення стягнення на предмет іпотеки.

Строк, в межах якого іпотекодержатель може звернутися з вимогою про звернення стягнення на предмет іпотеки, встановлюється загальними положеннями про позовну давність (глава 19 ЦК України).

За наведених підстав, заявлені вимоги є обгрунетованими та підлягають задоволенню.

Враховуючи наведене, ст.ст. ст.ст. 526, 527, 530, 533, 599, 608, 610, 611, 612, 625, 1216, 1218, 1219, 1220, 1268, 1270, 1281, 1282 ЦК України, керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 30, 31, 60, 61, 88, 209, 212-215, 224, 225, 226, 228, ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

В рахунок погашення заборгованості за кредитними договорами № 014/05/450, № 014/05/451, № 014/05/451/1 від 20.08.2007 року, укладеними із Публічним акціонерним товариством «РайффайзенБанк Аваль», в сумі 1 841 542,14 доларів США, звернути стягнення на предмет іпотеки двоповерховий готельно-ресторанний комплекс «Магія», загальною площею 1243,7кв.м., що розташований на земельній ділянці площею 0,06га в смт. Лужани, вул. Центральна,11-А, Кіцманського району Чернівецької області, що належав померлому 11.02.2014 року ОСОБА_5, спадкоємцем якого є ОСОБА_4, 04.04.1954р.н., ІПН НОМЕР_1, мешканки ІНФОРМАЦІЯ_1, установивши спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів в процедурі здійснення виконавчого провадження, з початковою ціною реалізації на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеною субєктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_3 Аваль» 580 гривень у відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: