№ 207/3727/16-ц
№ 2/207/2081/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про залишення позовної заяви без руху

30 грудня 2016 року м. Кам'янське

Суддя Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області Юрченко І.М., розглянувши позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання квартири об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, про визнання права власності на частку квартири в порядку проведення її поділу та усунення перешкод у здійсненні права користування майном, про надання її у володіння та користування,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить: визнати квартиру АДРЕСА_2 спільною сумісною власністю подружжя; впорядку поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності визнати за ОСОБА_2 право власності на 2/3 частки квартири АДРЕСА_3 визнати частки у спільному майні у квартирі АДРЕСА_1 згідно з якими: ОСОБА_2 належить 2/3 частини квартири АДРЕСА_2 ОСОБА_3 належить 1/3 частина квартири АДРЕСА_4 усунути перешкоди у здійсненні ОСОБА_2 право користування квартирою АДРЕСА_5 шляхом, зобов'язання ОСОБА_3 не чинити перешкоди у здійсненні ОСОБА_2 права користування квартирою, як об'єктом права спільної власності; витребувати у ОСОБА_3 особисте майно ОСОБА_2: спальний гарнітур загальною вартістю 15000,00 грн.; у разі відсутності виділеного ОСОБА_2 і витребуваного майна повністю стягнути з ОСОБА_3 його вартість на користь ОСОБА_2, та стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судові витрати у вигляді сплаченого судового збору за подання позову до суду.

Згідно з п. п. 4, 5, 6 ч. 2 ст. 119 ЦПК України, позовна заява повинна містити: ціну позову, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги та зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.

Зазначена позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки вона подана з порушенням ст. 119 ЦПК України, щодо викладення обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

Зокрема, в порушення п. п. 5, 6 ч. 2 ст. 119 ЦПК України позивачем не викладено обставини, якими він обґрунтовує свої вимоги, та не зазначено доказів, які ці обставини підтверджують.

Щодо ціни позову. Так, оцінка правильності визначення ціни позову здійснюється судом при вирішенні питання про відкриття провадження у справі. Невірне визначення ціни позову, що призвело до недоплати судового збору, є недоліком позовної заяви, а тому до неї повинні застосовуватися вимоги, передбачені ст. 121 ЦПК, щодо залишення заяви без руху.

Так, ціну позову визначає позивач у позовній заяві. Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 119 ЦПК зазначення ціни позову щодо вимог майнового характеру є обов'язковою вимогою до змісту позовної заяви. Зазначаючи ціну позову, позивач повинен обґрунтувати у позовній заяві наведену ним оцінку, оскільки щодо цієї обставини застосовується загальне правило про те, що кожна особа повинна довести обставини, на які вона покликається.

У позовах про визнання права власності на майно або його витребування ціна позову визначається вартістю цього майна. При цьому вартість майна - це грошова сума, за яку це майно може бути придбане у даній місцевості. Тягар доказування вартості майна несе позивач. В якості доказу вартості майна суду можуть бути подані договори купівлі-продажу цього майна, звіт про оцінку майна (висновки суб'єкта оціночної діяльності), витяг з реєстру прав власності на нерухоме майно, що позивачем не зроблено.

Відповідно до п. 12 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» (далі - Пленум) у випадках об'єднання в одній заяві вимог як майнового, так і немайнового характеру судовий збір згідно з частиною третьою статті 6 Закону № 3674-VI підлягає сплаті як за ставками, встановленими для позовів майнового характеру, так і за ставками, встановленими для позовних заяв зі спорів немайнового характеру. Відповідно до п.13 Пленуму зазначено, що якщо в позовній заяві об'єднано дві або більше самостійних вимог немайнового характеру, пов'язані між собою, судовий збір сплачується окремо з кожної із таких вимог (або загальною сумою). Згідно з п.15 Пленуму встановлено, що пунктами 1 і 2 частини першої статті 80 ЦПК передбачено визначення ціни позову у позовах про стягнення грошових коштів та про визнання права власності на майно або витребування майна. Відповідні позовні заяви мають майновий характер, і розмір ставок судового збору за їх подання визначається згідно з підпунктом 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону № 3674-VI.

Відповідно до ч.1 ст.121 ЦПК Кураїни, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120, або не сплачено судовий збір, постановлює ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Керуючись ст. 119, 121, 293 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання квартири об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, про визнання права власності на частку квартири в порядку проведення її поділу та усунення перешкод у здійсненні права користування майном, про надання її у володіння та користування, залишити без руху.

Повідомити позивача про необхідність усунути недоліки, викладені в ухвалі в строк, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Роз'яснити позивачу, що в іншому випадку позовна заява буде вважатися неподаною і повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: І.М. Юрченко