Справа № 569/3224/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2016 року

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючий суддя - Галінська В.В.

при секретарі - Капріян І.В.

з участю: представника позивача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 до ПАТ "ОТП Банк" про перерахування грошових коштів,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Рівненського міського суду Рівненської області із вищевказаним позовом, в якому просить зобов"язати відділення АТ "ОТП Банк" в м.Рівне здійснити за рахунок власних коштів суму переказу 7800 грн. належному отримувачу, ОСОБА_3, з місцем проживання вул.Мельника, 10/82 м.Рівне на картковий рахунок НОМЕР_2 кредитної картки НОМЕР_3, стягнути судові витрати по справі та витрати на правову допомогу.

В обгрунтування позовних вимог вказує, що у зв"язку із виїздом за кордон його родич, ОСОБА_3 з жовтня 2014 року доручив йому здійснювати щомісячні платежі на кредитну картку НОМЕР_3 , що він регулярно і робив. У жовтні 2015 року він довідався про те, що незважаючи на щомісячні проплати, сплата кредиту по кредитній картці НОМЕР_3 не проводиться з квітня 2015 року. При зверненні до відділення АТ "ОТП Банк", він довідався про те, що його проплати за 25.11.2014 року, 26.02.2015 року, 25.05.2015 року, 23.06.2015 року, 22.07.2015 року, 04.09.2015 року, 30.09.2015 року працівниками банку були перераховані на рахунок кредитної картки іншої особи з однаковим прізвищем, ім"ям, та по-батькові. На протязі жовтня 2015 року він регулярно звертався до відділення банку в м.Рівне з приводу ситуації, що склалася. 13.11.2015 року він звернувся до банку із заявою про повернення слачених ним грошових коштів на кредитну картку НОМЕР_3. Відповідь керуючого відділенням АТ "ОТП БАНК" в м.Рівне йому надішла лише 27.01.2016 року, в якій зазначили, що у зв"язку з технологічними особливостями роботи програмного забезпечення повернути зарахований платіж з його кредитної картки, на жаль, немає можливості.

В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги з підстав викладених в позовній заяві. Просила позовні вимоги задовольнити.

Представник відповідача будучи належним чином повідомленим про місце, дату та час розгляду справи у судове засідання не з"явився, клопотань про розгляд справи за його відсутності до суду не надіслав.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що між АТ "ОТП Банк" та ОСОБА_3 був укладений договір про надання споживчого кредиту № від 23 травня 2012 року.

З оглянутої судом довіреності від 12 листопада 2015 року вбачається, що ОСОБА_4, котрий народився ІНФОРМАЦІЯ_1 року в м.Березне, Україна, проживає в сел.Гвардамангія, Республіка Мальта, цією Довіреністю призначає своїм повіреним з правом діяти від його імені та замість нього ОСОБА_2, котрий народився ІНФОРМАЦІЯ_2 року в м.Рівне, Україна, проживає в м.Рівне, Україна.

Згідно квитанцій від 25.11.2014 року №Р00Т00В0Р6, 26.02.2015 року №Р00Т00МWJІ, 25.05.2015 року №Р00Т01352Q, 23.06.2015 року №Р00Т014RAJ, 22.07.2015 року, 04.09.2015 року №Р00Т0166ZJ, 30.09.2015 року №Р00Т018LFE підтверджується, що ОСОБА_3 проведено поповнення карткового рахунку по сплаті кредиту по кредитній картці НОМЕР_3 на загальну суму 7800 грн., проте згідно звіту-рахунку за період 01.11.2015 року по 24.02.2016 року відомості про зарахування коштів відсутні.

З оглянутої судом заяви від 13.11.2015 року вбачається, що ОСОБА_2 звернувся до керуючого відділенням АТ "ОТП Банк" в м.Рівне ОСОБА_5 в якій зазначив, що 25.11.2014 року він здійснив поповнення кртки ОСОБА_3 НОМЕР_3 на суму 600 грн., кошти були зараховані на інший рахунок, а саме ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_1). Дана ситуація повторилася ще 6 разів і загальна сума поповнення становить 7800 грн.. Просив дані кошти зарахувати за вірними реквізитами.

Листом від 21 січня 2016 року №РОО-01/09 керуючий відділенням АТ "ОТП Банк" в м.Рівне ОСОБА_5 повідомив ОСОБА_2 про те, що у зв"язку з технологічними особливостями роботи програмного забезпечення повернути зарахований платіж з його кредитної картки, на жаль, немає можливості.

Відповідно до п. 32.3.1., 32.3 та п.33.2 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" у разі помилкового переказу суми переказу на рахунок неналежного отримувача, що стався з вини банку, цей банк-порушник зобов'язаний негайно після виявлення помилки переказати за рахунок власних коштів суму переказу отримувачу. Платник несе відповідальність за відповідність інформації, зазначеної ним в документі на переказ, суті операції, щодо якої здійснюється цей переказ. Банки зобов"язані виконувати доручення клієнтів, що містяться в документах на переказ, відповідно до реквізитів цих документів та з урахуванням положень, встановлених пунктом 22.6 статті 22 цього Закону.

Згідно висновку затвердженого начальником Рівненського відділу поліції ГУНП в Рівненській області В.А.Зелінського від 16 лютого 2016 року вбачається, що за результатом ЄО №2774 від 02.02.2016 року за повідомленням ОСОБА_2 в ході перевірки було встановлено, що згідно квитанцій "ОТП Банку" від 25.11.2014, 26.02.2015, 25.05.2015, 23.06.2015, 22.07.2015, 30.09.2015, 04.09.2015 гр. ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 по погашенню кредиту за рахунком НОМЕР_2 сплачено грошові кошти в сумі 7800 грн., проте, працівниками банку дані кошти було перераховано на невідповідний рахунок, а саме НОМЕР_4, що належить іншій особі з однаковим прізвищем, ім"ям та по-батькові.

Судом також встановлено, що по картковому рахунку НОМЕР_2 видано кредитну картку НОМЕР_3, власником якої є ОСОБА_3.

Такі обставини, як наявність саме у ОСОБА_2 оригіналів квитанції про сплату коштів в розмірі 7800 грн., послідовність викладення виниклих фактичних обставин, звернення до АТ "ОТП Банк" з приводу виниклої ситуації, а також до правоохоронних органів, дають підстави вважати, що кошти в розмірі 7800 грн. були перераховані ним, проте працівниками банку дані кошти було перераховано на невідповідний рахунок, а саме НОМЕР_4, що належить іншій особі з однаковим прізвищем, ім"ям та по-батькові.

Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги обгрунтовані та підлягають до задоволення.

Стосовно вимоги позивача про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу, суд прийшов наступного висновку.

Згідно ст. 84 ЦПК України, витрати, пов"язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах" розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, не може перевищувати 40% встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

Витрати на правову допомогу - це фактично понесені стороною і документально підтверджені витрати, пов"язані з наданням цій стороні правової допомоги адвокатом або іншим спеціалістом в галузі права при вирішенні цивільної справи.

Згідно договору від 11.03.2016 року, вбачається, останній укладений між ОСОБА_2 та адвокатом РАА "Право" ОСОБА_1. на представництво його інтресів в Рівненському міському суді Рівненської областів по справі за позовом до АТ "ОТП Банк" в м.Рівне про перерахування грошових коштів, проте в матеріалах справи відсутні докази про понесені позивачем витрати на правову допомогу, а саме розрахунок таких витрат, а також відомості про кількість годин витрачених адвокатом позивача на вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням суду.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що вимога про стягнення витрат на правову допомогу є необґрунтованою, а тому підстав для її задоволення не вбачає.

У відповідності до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, підлягають також стягненню з відповідача на користь позивача 551,20 грн. сплаченого судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 212-215 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Зобов'язати ПАТ «ОТП Банк» здійснити за рахунок власних коштів суму переказів у розмірі 7800 (сім тисяч вісімсот) гривень належному отримувачу - ОСОБА_3, з місцем проживання АДРЕСА_1, на картковий рахунок № НОМЕР_2, кредитної картки № НОМЕР_3.

Стягнути з ПАТ «ОТП Банк» на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 551,20 грн.

В задоволенні вимоги про стягнення витрат на правову допомогу - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд з поданням в десятиденний строк апеляційної скарги з дня проголошення рішення.

Повний текст рішення виготовлено 19 вересня 2016 року.

Суддя - підпис

згідно з оригіналом:

Суддя Рівненського міського суду В.В.Галінська