АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ[1]

13 вересня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі: головуючого - Кирилюк Г.М.

суддів: Рейнарт І.М., Семенюк Т.А.

при секретарі Ігнатьєву Є.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва», третя особа: Приватне підприємство «Науково-технічне підприємство «Український центр нерухомого майна» про зобов'язання вчинити дії, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 12 квітня 2016 року,

встановила:

11.11.2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що вона є власником квартири та перебуває у фактичних договірних відносинах з Комунальним підприємством «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» (далі - КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва») з приводу надання житлово-комунальних послуг в будинку АДРЕСА_1.

Право власності на квартиру у вказаному будинку підтверджується витягом про державну реєстрацію №35878006, від 17.10.2012 року та договором купівлі-продажу від 12.10.2012 року.

Вона регулярно виконує свої зобов'язання по оплаті послуг з утримання будинку та експлуатації житлового фонду, що підтверджується квитанціями про сплату комунальних послуг. При цьому відповідач з 2009 року не виконує ремонтні роботи, внаслідок чого частина будинку та прибудинкової території перебувають в незадовільному та аварійному стані. З цього приводу на адресу Приватного підприємства «Науково-технічне підприємство «Український центр нерухомого майна» ( далі - ПП «НТП «Український центр нерухомого майна»), яке є виконавцем робіт з надання послуг по здійсненню ремонтних робіт, 24.07.2015 р. було надіслано колективну скаргу з вимогою виконати ремонтні роботи будинку, прибудинкової території та 08.09.2015 р. - повторну колективну скаргу, відповіді на які отримано не було.

26.10.2015 р. до канцелярії КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» та ПП «НТП «Український центр нерухомого майна» було подано заяву про виклик уповноваженого представника для складання акту-претензії у зв'язку з тривалим нездійсненням ремонтних робіт. У зв'язку з неявкою представників відповідача та третьої особи для складання та підписання акту-претензії, мешканцями будинку було складено два акти претензії від 29.10.2015 р. Відповіді на акти-претензії та скарги отримано не було, ремонтні роботи не розпочаті.

Відповідно до ч.4 ст. 18 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» акт-претензія споживача подається виконавцю, який протягом трьох робочих днів вирішує питання про перерахунок платежів або видає письмово споживачу обґрунтовану письмову відмову в задоволенні його претензій.

У зв'язку з викладеним, з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог, просила зобов'язати КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» провести ремонт будинку та прибудинкової території за адресою м. Київ, вул. Рейтарська 35-б, а саме: відремонтувати підпірні стінки приямків віконних прорізів підвальних поверхів будинку; виконати вимощення; збудувати підпірну стінку, закріпити цементом стіни цегляної вкладки; відремонтувати ринву; відремонтувати та встановити захисні решітки, вікна на приямках, вікнах підвалу будинку; очистити дощовий приймальний колодязь та трубопроводи, забезпечити водовідведення від будинку; відремонтувати дах та стіни будинку та вирішити питання розподілу судових витрат.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 12 квітня 2016 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - ОСОБА_3, посилаючись на невідповідність рішення фактичним обставинам справи, просить скасувати рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 12 квітня 2016 року та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Свої доводи обґрунтовує тим, що судове рішення не містить чітких правових норм, які б звільняли відповідача, як балансоутримувача, від обов'язку проводити капітальний чи поточний ремонт житлового будинку. Статтею 24 ЖК Української РСР встановлено обов'язок балансоутримувача забезпечувати проведення капітальних та поточних робіт.

Визнання відповідачем тієї обставини, що частина перелічених робіт відноситься до поточного ремонту, слугувало підставою для часткового задоволення позову, в межах проведення робіт поточного ремонту, зокрема зобов'язання закріпити цементом стіни цегляної кладки; відремонтувати ринву; відремонтувати та встановити захисні решітки, вікна на приямках, вікнах підвалу будинку; очистити дощовий приймальний колодязь та трубопроводи, забезпечити водовідведення від будинку.

Судом першої інстанції відмовлено у задоволенні клопотання про витребування у відповідача розрахункової книжки по оплаті комунальних послуг з зазначенням адреси місця проживання позивача та відсутність заборгованості по їх оплаті, чим унеможливлено надання доказів на підтвердження належності позивачу квартири саме за адресою: АДРЕСА_1.

Обов'язок проведення ремонтних робіт покладений на відповідача незалежно від наявності чи відсутності акту претензії, який є підтвердженням порушень, що підлягають усуненню шляхом проведення ремонтних робіт. Порушення, які відображені на фотокопіях, долучених до позовної заяви, повністю відповідають порушенням, які зазначені в акті-претензії від 29.10.2015 р.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити

Представник третьої особи ПП «НТП «Український центр нерухомого майна» - ОСОБА_4 просив апеляційну скаргу відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Представник КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» в судове засідання не з'явився, просив слухати справу без його участі.

Заслухавши доповідь по справі, пояснення представників позивача та третьої особи, перевіривши законність та обґрунтованість ухваленого по справі рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку про необхідність відхилення апеляційної скарги з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інтонації, відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 12.10.2012 року, ОСОБА_1 є власником квартири під АДРЕСА_1 (а.с. 7-8).

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» балансоутримувач будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд - власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом. Виконавець - суб'єкт господарювання , предметом діяльності якого є надання житлово-комунальної послуги споживачу відповідно до умов договору.

Судом встановлено, що 11 січня 2016 року між КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» (Балансоутримувач) та ПП «НТП «Український центр нерухомого майна» (Підрядна компанія) укладено договір №21 про надання послуг з утримання будинків, споруд, об'єктів благоустрою і прибудинкових територій у житлових будинках комунальної власності неадміністративного мікрорайону «Ярославська» Шевченківського району м. Києва (а.с.90).

Метою вказаного договору сторони визначили забезпечення кваліфікованого, якісного, гарантованого обслуговування житлового фонду, його інженерно-технічного обладнання, дотримання санітарного стану будинків та прибудинкових територій для створення мешканцям будинків належних умов проживання.

Відповідно до додатку №1 до вказаного договору, будинки АДРЕСА_1 включені до переліку житлових будинків з прибудинковими територіями і розташованими на них елементами благоустрою, що передаються Підрядній компанії для комплексного обслуговування.

Відповідно до ч.2 ст.21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавець зобов'язаний:

1) забезпечувати своєчасність та відповідну якість житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору, в тому числі шляхом створення систем управління якістю відповідно до національних або міжнародних стандартів;

2) здійснювати контроль за технічним станом інженерного обладнання будинків, квартир, приміщень;

3)підготувати та укласти із споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором;

4)надавати в установленому законодавством порядку необхідну інформацію про перелік житлово-комунальних послуг, їх вартість, загальну вартість місячного платежу, структуру цін/тарифів, норми споживання, режим надання житлово-комунальних послуг, їх споживчі властивості тощо;

5) своєчасно проводити підготовку жилого будинку і його технічного обладнання до експлуатації в осінньо-зимовий період;

6) розглядати у визначений законодавством термін претензії та скарги споживачів і проводити відповідні перерахунки розміру плати за житлово-комунальні послуги в разі їх ненадання або надання не в повному обсязі , зниження їх якості;

7) утримувати в належному технічному стані, здійснювати технічне обслуговування та ремонт внутрішньо будинкових мереж, вживати заходів щодо ліквідації аварійних ситуацій, усунення порушень якості послуг у терміни, встановлені договором та/або законодавством;

8) сплачувати споживачу компенсацію за перевищення встановлених термінів проведення аварійно-відновлювальних робіт у розмірі, визначеному договором або законодавством;

9) вести облік вимог (претензій) споживачів у зв'язку з порушенням порядку надання житлово-комунальних послуг, зміною їх споживчих властивостей та перевищенням термінів проведення аварійно-відновлювальних робіт;

10) своєчасно за власний рахунок проводити роботи з усунення виявлених неполадок, пов'язаних з отриманням житлово-комунальних послуг, що виникли з його вини.

Судом встановлено, що мешканці будинку АДРЕСА_1 20.07.2015 р. та повторно 27.08.2015 р. звертались до керівника ПП «НТП «Український центр нерухомого майна» з колективними скаргами з приводу тривалого нездійснення ремонтних робіт в будинку АДРЕСА_1, внаслідок чого будинок знаходиться в незадовільному, аварійному стані (а.с.22-24, 26-28).

02 листопада 2015 року ОСОБА_1 звернулась зі скаргою до КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» з приводу тривалого нездійснення ремонтних робіт у вказаному будинку, в якій просила розглянути акт-претензію та прийняти відповідне рішення щодо проведення ремонтних робіт, а саме: відремонтувати підпірні стінки приямків віконних прорізів підвальних поверхів будинку; виконати вимощення; збудувати підпірну стінку; закріпити цементом стіни цегляної кладки; відремонтувати ринву; відремонтувати та встановити захисні решітки, вікна на приямках, вікнах будинку; очистити дощовий приймальний колодязь та трубопроводи; забезпечити водовідведення від будинку; відремонтувати стіни, дах будинку тощо (а.с. 33-34).

З аналогічною претензією ОСОБА_1 02 листопада 2015 р. звернулась до керівника ПП «НТП «Український центр нерухомого майна» (а.с.35).

Відповідно до ч.4 ст. 18 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» акт-претензія споживача подається виконавцю, який протягом трьох робочих днів вирішує питання про перерахунок платежів або видає письмово споживачу обґрунтовану письмову відмову в задоволенні його претензій.

Доказів обґрунтованої відмови виконавця в задоволенні претензії споживача надано не було.

Відповідно до ч.1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно з ч.2 ст.16 цього Кодексу суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, між сторонами договір на надання житлово-комунальних послуг укладено не було.

При цьому Законом України «Про житлово-комунальні послуги» не передбачено такого способу захисту прав, як зобов'язання виконавця послуг провести ремонт будинку та прибудинкової території.

Позивачем також не надано належних доказів на підтвердження виду, обсягу, та необхідності проведення саме тих робіт, які зазначені в позові.

Акти -претензії та фотокартки не є належними доказами на підтвердження вказаної обставини.

Разом з тим, позовних вимог з приводу зобов'язання проведення відповідного перерахунку розміру плати за житлово-комунальні послуги в разі їх ненадання або надання не в повному обсязі, зниження їх якості по справі заявлено не було.

Обставини неналежного виконання відповідачем своїх обов'язків щодо забезпечення умов для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів відповідно до встановлених стандартів, нормативів, норм та правил також не були предметом позову.

З огляду на викладене, не зазначення в судовому рішенні до якого самого виду робіт (поточного чи капітального) віднесені ті чи інші роботи, що є предметом позову, не призвело до неправильного вирішення спору.

У відповідності до ст. ч.2 ст. 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі позовного провадження, для підтвердження своїх вимог або заперечень зобов'язані подати усі наявні у них докази до або під час попереднього судового засідання, а якщо попереднє засідання у справі не проводиться - до початку розгляду справи по суті.

Наданий позивачем до позовної заяви рахунок на сплату житлово-комунальних послуг по квартирі АДРЕСА_1 не містив прізвища особи - споживача (а.с.12).

Судом встановлено, що розрахункових книжок на оплату житлово-комунальних послуг відповідачем не ведеться.

Доказів порушення прав позивача, як мешканця саме будинку АДРЕСА_1 суду першої інстанції надано не було.

Надання суду апеляційної інстанції листа -підтвердження Київського міського БТІ від 21.04.2016 р. про те, що АДРЕСА_1 про інвентаризована станом на 06.12.2011 р. в літері Б за адресою: АДРЕСА_1, відповіді Київського міського БТІ на звернення адвоката ОСОБА_2 від 18.08.2016 р. про те, що літеровка, яку зазначає Бюро, не відноситься до поштової адреси будівель, а є технічним терміном, інвентаризаційної справи за адресою: АДРЕСА_1 в Бюро не існує, а також відповіді Київського міського БТІ від 05.09.2016 р. про те, що н а земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1 було розташовано два житлові будинки, які були позначені літерами «А» та «Б», при цьому у другому ( флігельному) будинку, який позначений літерою «Б», була розташована в т.ч. АДРЕСА_1, не може бути підставою для спростування висновку суду першої інстанції щодо недоведеності тієї обставини, що будинки АДРЕСА_1 є однією і тією самою будівлею, оскільки поважних причин, з яких відповідні докази не були надані суду першої інстанції встановлено не було.

Враховуючи наведене колегія суддів дійшла висновку про необхідність відхилення апеляційної скарги і залишення рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 303, 307, 308, 313-315, 317 ЦПК України колегія суддів

Ухвалила:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 12 квітня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді:

Справа №22-ц/796/7548/2016

Головуючий у суді першої інстанції: ОСОБА_5

Доповідач у суді апеляційної інстанції: ОСОБА_6