АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/4423/16 Головуючий 1 інстанції Подус Г.С.
Категорія: договірні
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2016 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого Коровіна С.Г.

суддів Коваленко І.П., Сащенко І.С.,

при секретарі Личак А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 26 жовтня 2015 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи : ПАТ „ОСОБА_3 Аваль в особі Харківської обласної дирекції АТ „ОСОБА_3 Аваль, приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_4, ОСОБА_5 про звернення стягнення на предмет іпотеки, -

ВСТАНОВИЛА:

19 грудня 2014 року ОСОБА_1 звернулася до Дзержинського районного суду м. Харкова із позовом, в якому просила стягнути з ОСОБА_2 суму боргу у розмірі 363 587,78 грн. та 3635,88 грн. судових витрат.

В подальшому позовні вимоги ОСОБА_1 були декілька разів уточнено та доповнено, в остаточній редакції позову вона просила суд: 1. В рахунок погашення боргу звернути стягнення на нерухоме майно (на суму в розмірі 557 З99,95 грн.) ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1, а саме квартиру № 74 житловою площею 28,9 кв.м., загальною площею 44,4 кв.м., що находиться за адресою: м. Харків, проспект Леніна у будинку № 61, предмет іпотеки належить ОСОБА_2 на праві власності, що підтверджується: - Договором купівлі-продажу квартири, нотаріально посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_4 19 квітня 2006 року за реєстровим номером 1114 та зареєстрованого в Державному реєстрі правочинів 19 квітня 2006 року за №1262644, виданого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_4 та зареєстрованого у Комунальному підприємстві «Харківське міське бюро технічвої інвентаризації» 19 квітня 2006 року в книзі №1 за реєстровим №В- 4950; 2. Надати ОСОБА_1 право на продаж предмета іпотеки - квартири № 74 житловою площею 28,9 кв.м., загальною площею 44,4 кв.м., що находиться за адресою: м. Харків, проспект Леніна у будинку № 61 будь-якій особі покупцеві, на умовах та в порядку викладеному в ст. 38 Закону України «Про іпотеку», за ціною встановленою на підставі оцінки суб'єктом оціночної діяльності на дату укладання договору купівлі-продажу; 3. Надати право ОСОБА_1 на виготовлення правовстановлюючих документів на квартиру № 74 житловою площею 28,9 кв.м., загальною площею 44,4 кв.м., що находиться за адресою: м. Харків, проспект Леніна у будинку №61, у тому числі отримати у приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_4 дублікат договору купівлі-продажу від 19 квітня 2006 року за реєстровим номером 1114, отримати у Комунальному підприємстві «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» витяг з реєстру прав власності в книзі №1 за реєстровим №B- 4950, право на виготовлення у Комунальному підприємстві «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» технічного паспорту на квартиру № 74 житловою площею 28,9 кв.м., загальною площею 44,4 кв.м., що находиться за адресою: м. Харків, проспект Леніна у будинку №61 та отримання відповідних витягів необхідних ОСОБА_1 для її реалізації в порядку ст. 38 Закону України «Про іпотеку». В обґрунтування своїх позовних вимог ОСОБА_1 зазначає, що 19.04.2006 р. між Акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль» (правонаступником за усіма правами та обов'язками, якого є ПАТ "ОСОБА_3 Аваль") та відповідачем ОСОБА_2 був укладений кредитний договір № 014/1743/74/63072, за яким відповідачеві було надано кредит в сумі 22 000,00 доларів США строком по 19.04.2016 року. 19 квітня 2006 року в рахунок забезпечення позичальником зобов'язань, передбачених кредитним договором між банком та відповідачем був укладений іпотечний договір за №014/1743174/63072, згідно якого предметом іпотеки виступає квартира №74, що находиться за адресою: м. Харків, проспект Леніна у будинку №61, що належить відповідачеві на підставі договору купівлі-продажу квартири, нотаріально посвідченого приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_4 19.04.2006 року. Позивач зазначила, що взятих на себе зобов'язань відповідач не виконував в зв'язку з чим виникла заборгованість за кредитним договором перед банком в сумі 23 708,72 дол. США станом на 09 червня 2010 року. 10.06.2010 р. між Публічним акціонерним товариством «ОСОБА_3 Аваль» та ОСОБА_1 було укладено договір про поступку права вимоги (цесії) за кредитним договором №014/1743174/63072 укладеного 19.04.2006 р. між Банком та ОСОБА_2 посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_6 за реєстровим №934. У звязку із викладеним позивач вважала, що до неї перейшло право вимоги за кредитним договором в сумі 23 708,72 дол. США а також права іпотекодержателя за іпотечним договором, яким забезпечувалося повернення кредиту, а тому просить звернути стягнення на предмет іпотеки, який належить відповідачеві на праві власності.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_7 позовні вимоги підтримала у повному обсязі.

Від представника відповідача ОСОБА_8 надійшли письмові заперечення проти позову, які судом залучені до матеріалів справи, а також заява про застосування позовної давності до вимог ОСОБА_1

Представник третьої особи Публічного акціонерного товариства « ОСОБА_9 Аваль» в особі Харківської обласної дирекції « ОСОБА_9 Аваль» ОСОБА_10 позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити.

Третя особа ОСОБА_5 в судове засідання не зявився, про дату та час слухання справи був повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив.

Від третьої особи приватного нотаріуса ОСОБА_4 надійшла заява про розгляд справи за її відсутності; інші треті особи по справі, будучі належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи в судове засідання не зявилися, про причини неявки суд не повідомили, у заявку із чим суд розглядає справу за їх відсутності.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 26 жовтня 2015 року в задоволенні позовних вимог було відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подала на нього апеляціну скаргу, в якій просила рішення суду скасувати, та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В обґрунтування скарги зазначено, що судом першої помилково була застосована позовна давність. На думку апелянта строк позовної давності мав відраховуватись від кінцевої дати повернення кредитних коштів, а не від дати укладення договору цесії. Зазначала, що строк позовної давності також переривався подання нею позовів до відповідача з приводу стягнення заборгованості, визнання права власності на предмет іпотеки.

Рішенням колегії суддів апеляційного суду Харківської області від 03 грудня 2015 року апеляційна скарга ОСОБА_1 була задоволена. Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 26 жовтня 2015 року скасоване. Ухвалено нове, яким позовні вимоги зодоволено в повному обсязі.

Додатковим рішенням колегії суддів апеляційного суду Харківської області від 17 грудня 2015 року вирішено питання про судові витрати.

ОСОБА_2 подала касаційну скаргу на рішення колегії суддів апеляційного суду Харківської області від 03 грудня 2015 року.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 травня 2016 року касаційна скарга ОСОБА_2 була задоволена частково.

Рішення апеляційного суду Харківської області від 03 грудня 2015 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Скасовуючи рішення апеляційного суду Харківської області колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ зазначила, що положеннями ч. 1 ст. 39 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що в разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої ст. 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації.

Посилаючись на загальний розмір заборгованості суд мав зазначити всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки, а також початкову ціну предмета іпотеки для його подальшої реалізації, визначеної відповідно до ч. 6 ст. 38 Закону «Про іпотеку».

Зазначена правова позиція висловлена Верховним Судом України у постановах № 6-61 цс 15 від 27 травня 2015 року, № 6-2479 цс 15 від 9 грудня 2015 року, № 6-1205 цс 15 від 23 грудня 2015 року, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів. Крім того зазначено, що апеляційний суд не звернув увагу на те, що у рішенні суду взагалі відсутній розрахунок заборгованості за кредитним договором, за який період стягнуто борг, що входить в цю суму і у порушення вимог ст. 303 ЦПК України зазначене не усунув, не враховано, що перш ніж звертати стягнення на предмет іпотеки слід правильно визначити розмір кредитної заборгованості.

Після повернення справи до апеляційного суд Харківської області вона неодноразова призначалася до розгляду.

В засідання апеляційного суду сторони жодного разу не зявилися. Позивач ОСОБА_1 надала апеляційному суду пояснення з розрахунком заборгованості та звіт про оцінку іпотечного майна.

Представник третьої особи Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_3 Аваль» в особі Харківської обласної дирекції «ОСОБА_3 Аваль» проти апеляційної скарги заперечував, вважав, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню, а рішення суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову скасуванню.

Заслухавши суддю доповідача, представника третьої особи, дослідивши обставини справи колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог.

Судом першої інстанції встановлено, що 19 квітня 2006 року між ПАТ «ОСОБА_3 Аваль» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір, відповідно до умов якого остання отримала кредит у розмірі 22 тис. доларів США зі сплатою 12 % річних та погашенням заборгованості відповідно до встановленого графіку до 19 квітня 2026 року.

19 квітня 2006 року на забезпечення позичальником зобов'язань за кредитним договором між ПАТ «ОСОБА_3 Аваль» та ОСОБА_2 було укладено іпотечний договір. Предметом іпотеки за договором є квартира АДРЕСА_1, житловою площею 28,9 кв.м., загальною площею 44,4 кв. м.

10 червня 2010 року між ПАТ «ОСОБА_3 Аваль» та ОСОБА_11 було укладено договір про уступку права вимоги (цесії). ОСОБА_11 набула право вимоги до ОСОБА_2 щодо стягнення 23 708,72 доларів США заборгованості за кредитним договором від 19 квітня 2006 року.

23 червня 2010 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_6 посвідчено вимогу до ОСОБА_2 про стягнення коштів у розмірі 187 758 гривень 84 коп. у зв'язку з укладенням договору про поступку права вимоги (цесії) між ПАТ «ОСОБА_3 банк Аваль» та ОСОБА_1 10 червня 2010 року. У вимозі зазначено, якщо ОСОБА_2 не погасить у тридцяти денний строк з моменту отримання цієї вимоги вищезазначеної заборгованості новий кредитор, яким є ОСОБА_11 буде змушена задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки (а. с. 8).

Оскільки заборгованість за кредитним договором ОСОБА_2 повертати не бажала і після направлення їй відповідної вимоги, то позивач звернулася до суду із зазначеним позовом і вимагала в рахунок погашення заборгованості в розмірі 23708, 72 долари США звернути стягнення на квартиру №74 буд .№61 по пр. Леніна у м. Харкові шляхом продажу предмету іпотеки.

Відмовляючи у задоволенні позову з підстав пропущення позивачем трирічного строку позовної давності, встановленого ст. 257 ЦПК України та визначеного п.10.4 сторонами кредитного договору, суд першої інстанції виходив з того, що початок цього строку відраховується з наступного дня від дня укладання договору цесії 10 червня 2010 року та відсутність підстав, передбачених законодавством його зупинення, або переривання, зокрема зверненням ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 у грудні 2010 року про визнання права власності на кватиру відповідача, яка перебуває в іпотеці , у звязку з відмовою у цьому позові рішенням апеляційного суду Харківської області від 25 квітня 2012 року.

Колегія суддів вважає, що з таким висновком суду першої інстанції у повному обсязі погодитись неможливо .

За правилом ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим, таким, яким суд виконавши всі вимоги цивільного судочинства вирішив справу згідно із законом.

Із матеріалів справи вбачається, що за нотаріально посвідченим договором цесії ОСОБА_1 набула право вимоги заборгованості ОСОБА_2 за кредитним договором, згідно довідки банку у сумі 23708,72 доларів США станом на 9 червня 2010 року, а згідно витягу з реєстру нотаріальних дій приватного нотаріусу Харківського нотаріального округу ОСОБА_6 від 13 листопада 2010 року посвідчено вимогу до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором та можливість звернення на передану в іпотеку квартиру.

Згідно свідоцтва від 25 листопада 2014 року приватного нотаріуса ОСОБА_12 посвідчено вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості шляхом звернення на квартиру, про що боржник була повідомлена.

Крім цього із доданої до апеляційної скарги ОСОБА_1 копії рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 27 лютого 2012 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на квартиру на підставі договору цесії вбачається, що позовні вимоги судом було задоволено й те, що за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 рішенням апеляційного суду від 25 квітня 2012 року скасовано зазначене рішення суду першої інстанції у звязку з неправильно обраним позивачем способу захисту цивільних прав шляхом визнання права власності на предмет іпотеки.

При вирішенні справи, суд першої інстанції на вказані обставини уваги не звернув та не врахував те, що за умовами договору цесії позивач набула права вимоги до боржника відповідно умов кредитного та іпотечного договорів від 19 квітня 2006 року про погашення заборгованості до 19 квітня 2016 року, а також те, що за нормами .ч.1, 5 ст.261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня коли особа довідалась або могла довідатись про порушення свого права, та за зобовязаннями з визначеним строком виконання перебіг строку позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Враховуючи викладене, колегія вважає, що рішення районного суду ухвалене без додержання норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини та з порушенням вимог процесуального права. Таке рішення підлягає скасуванню, а позовні вимоги ОСОБА_13 підлягають задоволенню, як підставні і обґрунтовані, оскільки відповідачем кредит отримано, який він зобовязаний повернути до 19 квітня 2016 року, тобто в строк, який не сплинув. Строк позовної давності, колегія вважає таким, що починається з 25 квітня 2012 року, з дня ухвалення рішення апеляційним судом.

У відповідності до вимог ст. ст. 526, 530, 610 , ч. 1 ст. 612 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Частинами 1, 3 ст.33 Закону України «Про іпотеку» передбачено право іпотекодержателя задовольнити свої вимоги за основними зобов'язаннями шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки в разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

У відповідності до вимог ч. 1 ст.39 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що в разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 Цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації.

Виходячи з того, що відповідач не виконує прийнятих за кредитним договором зобовязань, обізнана про вчинення між банком та позивачем договору цесії за яким ОСОБА_1 набула права вимоги про стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки, колегія не приймає до уваги її заперечення на позов, як такі, що не спростовують підставності обраного позивачем способу реалізації квартири шляхом продажу від імені іпотекодавця будь-якій особі покупцеві.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до умов договору про уступку права вимоги (цесії) укладеного 10.06.2010 року між АТ «ОСОБА_3 Аваль» та ОСОБА_1 було складено акт приймання передачі документів до вказаного договору. Відповідно до зазначеного акту ОСОБА_3 передав ОСОБА_1 (повий кредитор) оригінали розрахунків заборгованості за кредитним договором №014/1743/74/630 від 19.04.2006 року.

Відповідно до зазначених розрахунків заборгованості станом на 09.10.2010 року у боржника ОСОБА_2 виникла наступна заборгованість:

сума заборгованості за кредитом 20714,91 долар США , що за курсом НБУ складає 487014,47 грн.;

сума пені, нарахованої за порушення строків повернення кредитної заборгованості 136,26 доларів США , що за курсом НБУ складає 3203,52 грн.;

сума простроченої заборгованості по відсоткам за користування кредитними коштами 891,13 доларів США, що за курсом НБУ складає 20950,77 грн.;

сума пені, нарахованої за порушення строків сплати відсотків за користування кредитом 909,73 долари США, що за курсом НБУ складає 21388,06 грн.

сума штрафу, нарахованого за порушення строків повернення кредитної заборгованості та сплати відсотків 886,43 долари США, що за курсом НБУ складає 20840,27 грн.;

нараховані відсотки -170,26 доларів США, що за курсом НБУ складає 4002,86 грн.

Таким чином на час розгляду справи загальна сума заборгованості ОСОБА_14Ю, перед ОСОБА_1 за кредитним договором №014/1743/74/630 від 19.04.2006 року складає 23708,72 долари США, що за курсом НБУ, який вибрала позивач складає 557399,95 грн. Зазначений розрахунок відповідач не оспорив і не спростував.

Вартість іпотечного майна квартири АДРЕСА_2 згідно звіту субєкта оціночної діяльності від 29.07.2016 року складає 471602 грн. (т.2 а.с.32-46).

Відповідно до ч.1 ст.33 Закону України «Про іпотеку»у разі невиконання або неналежного виконання боржником зобовязання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобовязанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки та у разі задоволення судом позову про звернення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначається за ч.1 ст.39 цього Закону спосіб реалізації предмета іпотеки, розмір вимог та початкову ціну предмета іпотеки для його подальшої реалізації. яка за ч.6 ст.38 встановлюється за згодою сторін або на підставі оцінки майна субєктом оціночної діяльності на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, що складає за звітом про оцінку від 29.07.2016 року 471602 грн. Зазначену оцінку іпотечного майна відповідач не оспорив і не спростував.

Колегією суддів встановлено, що відповідач не виконує прийнятих за кредитним договором зобовязань, обізнана про вчинення між банком та позивачем договору цесії за яким ОСОБА_1 набула права вимоги про стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки, колегія не приймає до уваги її заперечення на позов, як такі, що не спростовують підставності обраного позивачем способу реалізації квартири шляхом продажу від імені іпотекодавця будь-якій особі покупцеві.

Враховуючи викладене колегія суддів задовольняє апеляційну скаргу, скасовує рішення суду першої інстанції і задовольняє позов ОСОБА_1 у повному обсязі.

У відповідності до вимог ст.88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 при зверненні до суду першої інстанції сплатила судовий збір у розмірі 3635 грн. 88 коп, а при подачі апеляційної скарги вона сплатила судовий збір у розмірі 6136 грн. 40 коп. Зазначені суми підлягають стягненню на її користь з відповідача ОСОБА_2

Керуючись ст. ст. 303, 304, 305, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 26 жовтня 2015 року скасувати. Ухвалити по справі нове рішення.

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

В рахунок погашення заборгованості ОСОБА_2 (рнокпп НОМЕР_1) у розмірі 557399,95 грн., за кредитним договором №014/1743/7463072 від 19 квітня 2006 року укладеного з ПАТ «ОСОБА_3 Аваль», яка складається з заборгованості за кредитом - 20714, 91 доларів США (двадцять тисяч сімсот чотирнадцять доларів США, 91 цент) за курсом НБУ 487 014, 74 грн.; (суми пені, нарахованої за порушення строків повернення кредитної заборгованості 136, 26 доларів США (сто тридцять шість доларів США, 26 центів) за курсом НБУ 3203,52 грн.; сума простроченої заборгованості по відсоткам за користування кредитними коштами 891,13 доларів США (вісімсот девяносто один долар США 13 центів) за кусом НБУ- 20950,77 грн.; суми пені, нарахованої за порушення сплати відсотків за користування кредитом 909,73 доларів США (девятсот девять доларів США 73 центи) за курсом НБУ - 21388,06 грн.; суми штрафу, нарахованого за порушення строків повернення кредитної заборгованість та сплати відсотав - 886,43 долали США (вісімсот вісімдесят шість доларів 43 центів США) за курсом НБУ 20 840,27 грн.; нарахованих відсотків 170,26 доларів США (сто сімдесят доларів США 26 центів) за курсом НБУ 4002,86 грн.; звернути стягнення на користь ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_2) на квартиру АДРЕСА_3, житловою площею 28,9 кв.м, загальною площею 44,4 кв.м. шляхом надання ОСОБА_1 права на укладання договору купівлі продажу з будь-якою особою покупцем за початковою ціною не нижче 471601 грн., згідно звіту про оцінку майна (квартири) № КQ 160729-003 від 29.07.2016 року.

З метою реалізації предмету іпотеки в такий спосіб надати право ОСОБА_1 витребування правовстановлюючих документів на квартиру АДРЕСА_4 в тому числі на отримання у приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_4 дублікату договору купівлі-продажу від 19 квітня 2006 року за реєстровим №1114, на замовлення та отримання в КП «Харківське міське БТІ» технічного паспорту на вказану квартиру на отримання витягів з державного реєстру прав власності на нерухоме майно.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 9769 грн. 28 коп.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено до вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді -