Справа № 488/2772/16-ц
Провадження № 2/488/1545/16 р.
РІШЕННЯ

Іменем України

26.08.2016 року м. Миколаїв

Корабельний районний суд м. Миколаєва

у складі: головуючого по справі судді - Безпрозванного В.В.,

при секретарі судового засідання - Чуб Т.О.,

за участю представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань суду цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_3 до Приватного підприємства "Виробничо-торгівельна фірма "ТАБ" про стягнення заборгованості за договором грошової позики,

ВСТАНОВИВ:

11.07.2016 року позивач звернувся до суду із позовною заявою, в якій просив стягнути з Приватного підприємства "Виробничо-торгівельна фірма "ТАБ" на її користь 3000000 грн. за договором грошової позики від 05.02.2016 року.

В обґрунтування позову вказувала, що 05.02.2016 року між нею та відповідачем укладено договір позики, за яким ПП ВТФ "ТАБ" отримоло позику в розмірі 3000000 грн. до 05.05.2016 року. На виконання зобов'язання за договором позики позивач внесла до каси відповідача позику в розмірі 3000000 грн., що підтверджується прибутковим касовим ордером № 4 від 05.02.2016 року. Проте, відповідач порушив свої зобов'язання щодо повернення грошової позики у встановлені договором строки, тому ОСОБА_3 просила суд задовольнити позов.

Позивач ОСОБА_3 в судове засідання не зявилася, надала заяву, в якій позов підтримала, просила розглядати справу без її участі.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити та стягнути з Приватного підприємства "Виробничо-торгівельна фірма "ТАБ" на користь ОСОБА_3 3000000 грн. за договором грошової позики від 05.02.2016 року

В судовому засіданні представник відповідача ПП ВТФ "ТАБ" позов визнав, підтвердив факт укладання з позивачем договору грошової позики на 3000000 грн.

Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши матеріали по справі, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, суд знаходить позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 05.02.2016 року між ОСОБА_3 та ПП ВТФ "ТАБ" укладено договір позики, за яким ОСОБА_3 передала, а ПП ВТФ "ТАБ" прийняв позику в розмірі 3000000 грн., що підтверджується договором позики та прибутковим касовим ордером № 4 від 05.02.2016 року. Вказану суму відповідач зобов'язався повернути позивачу готівкою в строк до 05.05.2016 року. Але, взяті на себе зобовязання відповідач не виконав.

За ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання; ст.610 ЦК України).

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події (ч. 1 ст. 530 ЦК України).

Таким чином, судом встановлено, що відповідач своєчасно позику не повернув, продовжував користуватися грошима на тих же умовах, договір не розривав, тому позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

На підставі ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір.

Керуючись ст.ст. 208-209, 212-215 та 218 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_3 до Приватного підприємства "Виробничо-торгівельна фірма "ТАБ" про стягнення заборгованості за договором грошової позики - задовольнити.

Стягнути з Приватного підприємства "Виробничо-торгівельна фірма "ТАБ" на користь ОСОБА_3 заборгованість за договором грошової позики від 05.02.2016 року в розмірі 3000000 грн. та сплачені судові витрати в розмірі 6890 грн., а всього стягнути 3006890 грн. (три мільона шість тисяч вісімсот дев'яносто грн. 00 коп.).

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Миколаївської області через Корабельний районний суд м. Миколаєва. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення. можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В.В. Безпрозванний