У Х В А Л А ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 14 вересня 2016 року м. Київ Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі: головуючогоЧервинської М.Є. суддів: Завгородньої І.М., Ізмайлової Т.Л., Коротуна В.М., Мазур Л.М., розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про стягнення аліментів, за касаційною скаргою представника ОСОБА_7 - ОСОБА_8 - на рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 03 жовтня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 24 листопада 2015 року, в с т а н о в и л а: У жовтні 2013 року ОСОБА_6 звернулась до суду з указаним позовом, в якому просила стягнути на її користь з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ј частини від всіх видів заробітку до досягнення нею повноліття, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. В обгрунтування позову зазначила, що 24 травня 2011 року між нею та ОСОБА_7 було укладено шлюб, ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася дочка ОСОБА_9, яка знаходиться повністю на її забезпеченні, оскільки відповідач проживає окремо, участі у вихованні дитини не бере та не надає допомогу на її утримання. Рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 11 листопада 2013 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6 аліменти на дитину - ОСОБА_9 - у розмірі ј частини його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 10 жовтня 2013 року і до досягнення дитиною повноліття. Вирішено питання про розподіл судових витрат. У травні 2014 року ОСОБА_6 звернулась до суду із заявою про перегляд вищевказаного судового рішення за нововиявленими обставинами, в якій просила рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 11 листопада 2013 року скасувати, ухвалити нове рішення, яким стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дочки ОСОБА_9, посилалась на те, що при ухваленні вищевказаного судового рішення їй та суду не було відомо про місце проживання та місце реєстрації ОСОБА_7, а тому у позовній заяві вона зазначила місце його проживання - АДРЕСА_1, однак відповідач проживає на території Російської Федерації. Ухвалою суду Ханти-Мансійського автономного округу-Югри від 10 квітня 2014 року їй відмовлено у задоволенні клопотання про визнання та надання дозволу на примусове виконання на території Російської Федерації рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 11 листопада 2013 року з тих підстав, що відповідач не був належним чином повідомлений про розгляд справи та про прийняте судом рішення. Крім того, на території України ухвалене рішення про стягнення аліментів також неможливо виконати, оскільки відповідач постійно проживає в Росії. Ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 05 червня 2014 року заяву ОСОБА_6 задоволено та скасовано рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 11 листопада 2013 року у зв'язку з нововиявленими обставинами. Ухвалено звернутись з дорученням до компетентних органів Російської Федерації про вручення судових документів для ОСОБА_7, який проживає та зареєстрований у Російській Федерації. Рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 03 жовтня 2014 року позов задоволено частково. Стягнуто аліменти з ОСОБА_7 у розмірі 1/6 частини з усіх видів доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання дочки ОСОБА_9, яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь матері ОСОБА_6 до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 10 жовтня 2013 року. Вирішено питання про розподіл судових витрат. Рішенням апеляційного суду Львівської області від 16 грудня 2014 року рішення суду першої інстанції скасовано, ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено. Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15 липня 2015 року рішення апеляційного суду від 16 грудня 2014 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. Ухвалою апеляційного суду Львівської області від 24 листопада 2015 року рішення суду першої інстанції залишено без змін. У касаційній скарзі представник ОСОБА_7 - ОСОБА_8 - просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду і залишити заяву про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами без задоволення, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права. Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи касаційних скарг, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 361 ЦПК України, рішення або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, а також судовий наказ можуть бути переглянуті у зв'язку з нововиявленими обставинами. За положенням п. 1 ч. 2 ст. 361 ЦПК України, підставами для перегляду рішення, ухвали суду чи судового наказу у зв'язку з нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи. Обставини, які відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 361 ЦПК України є підставою для перегляду судового рішення, це юридичні факти, які існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, повинні бути істотними, тобто такими, що могли вплинути на висновки суду при ухваленні судового рішення і були встановлені після набрання ним законної сили. Задовольняючи заяву про перегляд рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 11 листопада 2013 року у зв'язку з нововиявленими обставинами та скасовуючи вказане рішення, суд першої інстанції вірно виходив з того, що позивачу не було відомо про місцезнаходження відповідача, що вважав істотною обставиною в розумінні п. 1 ч. 2 ст. 361 ЦПК України. Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, виходив з того, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, відповідач на час ухвалення рішення має на утриманні ще одну неповнолітню дитину, працює, добровільно надає допомогу позивачці та дочці, а тому дійшов обгрунтованого висновку про стягнення з відповідача на користь позивачки на утримання дочки ОСОБА_9 аліменти у розмірі 1/6 частини з усіх видів доходів, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Доводи касаційної скарги про порушення судами вимог ст. 365 ЦПК України при розгляді заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, зокрема його скасування на підставі ухвали Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 05 червня 2014 року з подальшим ухваленням рішення від 03 жовтня 2014 року, не знайшли свого підтвердження, оскільки вказані порушення не вплинули на правильність вирішення спору. Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права. Згідно з правилами ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. При цьому суд касаційної інстанції перевіряє законність і обґрунтованість постановлених судових рішень в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції, та доводів касаційної скарги. Оскільки доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що при розгляді справи судами допущено порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, які передбачені ст. ст. 338-341 ЦПК України як підстави для скасування рішень, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу. Керуючись ст. ст. 335, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у х в а л и л а: Касаційну скаргу представника ОСОБА_7 - ОСОБА_8 - відхилити. Рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 03 жовтня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 24 листопада 2015 року залишити без змін. Ухвала оскарженню не підлягає. Головуючий М.Є. Червинська Судді: І.М. Завгородня Т.Л. Ізмайлова В.М. Коротун Л.М. Мазур