Справа № 645/8927/15-ц
Провадження № 4-с/645/48/16
У Х В А Л А

іменем України

23 листопада 2016 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Шарка О.П.

при секретарі судових засідань ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_2 економічного розвитку і торгівлі України на дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби ОСОБА_2 юстиції України ОСОБА_3, заінтересована особа ОСОБА_4,

в с т а н о в и в :

Заявник ОСОБА_2 економічного розвитку і торгівлі України звернулось до суду зі скаргою, в якій просить суд визнати протиправними дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби ОСОБА_2 юстиції України ОСОБА_3 щодо звернення з поданням (повідомленням) від 05.05.2016 року №20.1-318/4 про кримінальне правопорушення до Печерського РУ Головного управління Національної поліції у м.Києві,

В обґрунтування скарги заявник зазначив, що на підставі виконавчого листа виданого Фрунзенським районним судом м. Харкова від 17.12.2015р., головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби ОСОБА_2 юстиції України ОСОБА_3 відкрито виконавче провадження ВП №49738205 щодо поновлення ОСОБА_4 на посаді генерального директора державного підприємства «Державний проектний інститут «Дніпроверф». Однак скаржник зазначив, що виконання даного рішення не є можливим, оскільки судом поновлено ОСОБА_4 на посаду, яку він ніколи не займав, наказ про призначення ОСОБА_4 генеральним директором не видавався, контракт з ним не укладався. Крім того, наказом Мінекономрозвитку від 12.03.2016р. № 427 затверджено нову редакцію статуту ДП «Державний проектний інститут «Дніпроверф», якою не передбачено посади генерального директора. Мінекономрозвитку зверталось з заявою до відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС ОСОБА_2 юстиції України з приводу звернення до суду щодо встановлення порядку виконання рішення. Після накладення штрафів за невиконання судового рішення, державний виконавець Артемчук Т.В. звернувся з поданням (повідомленням) про кримінальне правопорушення від 05.05.2016 №20.1-318/14 до Печерського РУ Головного управління Національної поліції в м. Києві, в якому просив порушити кримінальне провадження за фактом умисного невиконання посадовими особами ОСОБА_2 економічного розвитку і торгівлі України рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 17.12.2015р.у справі № 645/8927/15-ц, за ст. 382 КК України, та внести відомості про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Мінекономрозвитку вважає такі дії державного виконавця протиправними, оскільки причини невиконання рішення суду є поважними, про що неодноразово повідомлялось державному виконавцю.

Таким чином, заявник просить визнати протиправними дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби ОСОБА_2 юстиції України ОСОБА_3 щодо звернення з поданням (повідомленням) про кримінальне правопорушення від 05.05.2016 №20.1-318/14 до Печерського РУ Головного управління Національної поліції в м. Києві.

В судове засіданні представник ОСОБА_2 економічного розвитку і торгівлі України у судове засідання не зявився, надав суду клопотання про розгляд скарги у їх відсутність.

Представник ОСОБА_2 юстиції України заступник начальника Фрунзенського відділу Державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції ОСОБА_5, яка діє на підставі довіреності, в судовому засіданні доводи скарги вважала необґрунтованими, просила в задоволенні скарги відмовити.

Заінтересована особа - ОСОБА_4 у судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, в матеріалах справи є дані про його належне повідомлення.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, скаргу такою, що задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Скарга на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби подається до суду, який видав виконавчий документ (частина друга статті 384 ЦПК), незалежно від місця виконання судового рішення.

17.12.2015 року Фрунзенським районним судом м. Харкова ухвалено рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_2 економічного розвитку і торгівлі України, Державного підприємства «ДПІ «ДІПРОВЕРФ» про поновлення на роботі, визнання недійсними та скасування наказів, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, треті особи: Міністр економічного розвитку і торгівлі ОСОБА_7, ОСОБА_8.

Даним рішенням позовні вимоги задоволено в повному обсязі та визнано незаконним та скасовано наказ № 144-п від 21.09.2015 р. про увільнення ОСОБА_6 від виконання обовязків генерального директора Державного підприємства «Державний проектний інститут «Діпроверф».

Визнано незаконним та скасовано наказ № 145-п від 21.09.2015 р. про призначення ОСОБА_8 генеральним директором Державного підприємства «Державний проектний інститут «Діпроверф».

Поновлено ОСОБА_6 на посаді генерального директора Державного підприємства «Державний проектний інститут «Діпроверф».

Рішення набрало законної сили.

Відповідно до положень ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Згідно ст. 383 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно ч.ч.2,3 ст. 387 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобовязує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи. Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби, і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановлює ухвалу про відмову у задоволенні скарги.

Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 07.02.2014р. «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» у справах за скаргами на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи інших посадових осіб державної виконавчої служби предметом судового розгляду можуть бути лише рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби.

Відповідно до ч. 2 ст. 30 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний провести виконавчі дії з виконання рішення протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 07.02.2014р. «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачені Законом про виконавче провадження заходи примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (частина перша статті 11), а особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов'язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій (частина сьома статті 12).

Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 4 ЦПК України передбачено ,що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Таким чином, суд не може обмежувати дії державного виконавця, повязані з виконанням судового рішення, які проводяться в межах та на підставі положень Закону України «Про виконавче провадження».

Крім того, ОСОБА_2 економічного розвитку і торгівлі України не позбавлені права оскаржувати будь-які рішення, прийняті правоохоронними органами.

Відповідно до ч. 3 ст. 387 ЦПК України якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Керуючись ст.124, 129 Конституції України, ст.ст. 209, 383-389 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги ОСОБА_2 економічного розвитку і торгівлі України на дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби ОСОБА_2 юстиції України ОСОБА_3 заінтересована особа ОСОБА_4, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області протягом п'яти днів з дня її проголошення, у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя