АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа №635/9314/15ц
Провадження № 22-ц /790/6269/16 Головуючий 1 інст. - Пілюгіна О.М.
Категорія: поновлення права Доповідач - Гуцал Л.В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2016 року судова колегія судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого Гуцал Л.В.,

суддів Кругової С.С., Пилипчук Н.П.,

за участю секретаря Огар І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського районного суду Харківської області від 22 серпня 2016 року за позовом ОСОБА_1 до Садівничого товариства «Гіппократ», ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою і садовим будинком,-

встановила:

У грудні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з зазначеним позовом. Просив:

-усунути перешкоди в його користуванні земельною ділянкою №63,65 та садовим будинком у Садівничому товаристві (далі СТ) «Гіппократ» на території Русько-Тишківської сільської ради;

-зобовязати голову СТ «Гіппократ» припинити незаконне вторгнення на його земельну ділянку №63,65 у садовому товаристві, не чинити перешкод в користуванні садовим будинком на земельній ділянці;

-зобовязати голову СТ «Гіппократ» видати довідку встановленого зразка для оформлення документів на приватизацію земельної ділянки №63,65 у СТ «Гіппократ».

Посилався на те, що раніше спірна земельна ділянка та садовий будинок належали його матері, яка померла. У 2012 році він був прийнятий у члени СТ «Гіппократ» на правах спадкоємця, отримав членську книжку, та в його користування було передано земельну ділянку №63,65.

З моменту прийняття в члени товариства він сплачував членські внески і фактично користувався земельною ділянкою. Наприкінці 2014 року відповідач припинив отримувати від позивача членські внески, відмовився видавати йому документи необхідні для приватизації земельної ділянки, вчиняє скандали.

Наприкінці літа 2015 року відповідач самочинно зрубав на спірній земельній ділянці дерева та кущі, поміняв замок на будинку і таким чином перешкоджає позивачу користуватися земельною ділянкою та садовим будинком.

Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 22 серпня 2016 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити. Посилається на неповне зясування обставин, що мають значення для справи, невірну оцінку наданих суду доказів.

У суді апеляційної інстанції позивач та його представник апеляційну скаргу підтримали.

Представник СТ «Гіппократ» - ОСОБА_3 проти задоволення скарги заперечував, вважав, що позивач не довів свого членства в товаристві, і крім того, послався на те, що спірною земельною ділянкою з жовтня 2014 року користується він, а не позивач, і що на даний час ця земельна ділянка ним приватизована. При цьому представник зазначив, що позивачу було достаменно відомо про те, що земельна ділянка №63,65 перебуває у користуванні ОСОБА_3, проте він не поставив питання про залучення його до участі у справі в якості відповідача чи третьої особи.

Відповідно до ст.303 ЦПК України, апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції та не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права, або порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з недоведеності позовних вимог.

Такого висновку суд дійшов з порушенням норм процесуального права.

Позивач стверджує, що він був прийнятий у члени СТ «Гіппократ», сплачував членські внески, користувався спірними земельною ділянкою та садовим будинком, і що на прикінці 2014 року відповідач став йому чинити перешкоди у користуванняцим майном, чим порушуються його законні права.

На підтвердження своїх вимог позивачем надано довідку, видану головою правління СТ «Гіппократ» (без номеру і дати видачі), за змістом якої ОСОБА_1 є членом цього товариства, має земельну ділянку №63,65 площею 0,111 га, заборгованість відсутня; аналогічну за змістом довідку від 16 березня 2014 року зі штампом та печаткою СТ «Гіппократ» та за підписом голови правління ОСОБА_2 позивачем було додано до апеляційної скарги (оригінал досліджувався судом), копію членської книжки №63,65 садовода СТ «Гіппократ» (оригінал досліджувався судом) на імя позивача.

Також позивач надав постанову слідчого Липецького ВМ Харківського РВ ГУМВС України в Харківській області від 28 серпня 2015 року про закриття кримінального провадження, внесеного за його заявою до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002562 від 03 липня 2015 року за ознаками злочину передбаченого ст. 356 КК України (Самоправство), за змістом якої ОСОБА_1 звертався за захистом своїх прав користувача спірним майном до правоохоронних органів.

Суд першої інстанції ухвалив рішення без участі відповідачів.

У суді апеляційної інстанції представник СТ «Гіппократ» заперечуючи членство ОСОБА_1 в товаристві, надав суду довідку голови правління СТ «Гіппократ» ОСОБА_2 про те, що книга реєстрації заяв товариства не містить відомостей про реєстрацію заяви позивача з проханням прийняти його в члени товариства. При цьому книга реєстрації заяв СТ «Гіппократ», як і книга протоколів загальних зборів товариства суду для огляду не надавались.

Представник відповідача також стверджував, що надані позивачем суду довідки та членська книжка ОСОБА_2 не підписувались і не видавались. Разом з тим, належних та допустимих доказів на спростування дійсності довідки, виданої 16 березня 2014 року, яка містить всі необхідні реквізити документу (а.с.94), відповідач суду не надав.

Слід зазначити, що сукупний аналіз письмових пояснень відповідача, які приєднані до справи, та копії документів, складених правоохоронними органами, що також були надані суду відповідачем (а.с.112-125,164-167), свідчить про те, що ОСОБА_1 мав відносини з СТ «Гіппократ», користувався спірними земельною ділянкою №63,65 та садовим будинком, і у присутності голови правління ОСОБА_2 брав на себе письмове зобовязання перед ОСОБА_3 відновити садовий будинок, який належав останньому та був з необережності ОСОБА_1 знищений (згорів), і у разі невиконання зобовязання - «передати в користування свій садовий будинок до закінчення будівництва зазначеного знищеного будинку». Текст ціє розписки був засвідчений головою правління СТ «Гіппократ» (а.с.115).

Судом також встановлено, що 10 жовтня 2014 року СТ «Гіппократ» видало на імя ОСОБА_3 членську книжку садовода на земельну ділянку №63,65, і що 05 жовтня 2016 року за останнім було зареєстровано право власності на спірну земельну ділянку на підставі Рішення Русько-Тишківсько сільської ради Харківського району Харківської області від 25 серпня 2016 року (а.с.139,140,170).

За змістом ст.33 ЦПК України субєктний склад осіб визначає саме позивач.

Разом з тим, заявляючи вимоги про визнання усунення перешкод в користуванні спірною земельною ділянкою та зобовязання видати документи необхідні для приватизації цієї земельною ділянки, позивач не поставив питання про залучення ОСОБА_3, який має матеріально-правову заінтересованість у вирішенні спору, до участі у справі в якості відповідача. Слід зазначити, що на час розгляду справи судом першої інстанції позивачу було відомо про те, що спірне майно перебуває у фактичному користуванні ОСОБА_3 (а.с.116,117).

Отже, оскаржуваним рішенням фактично вирішено питання про права та обов'язки ОСОБА_3, який з жовтня 2014 року був користувачем спірної земельної ділянки, а наразі є її власником.

Згідно розяснень, що містяться у постанові Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі» суд не має права вирішувати питання про права та обов'язки осіб, не залучених до участі у справі, оскільки це є порушенням норм процесуального права, які тягнуть за собою безумовне скасування рішення суду.

Вказані порушення норм процесуального права залишилися поза увагою суду першої інстанції, який не звернув уваги на зміст Постанови про закриття кримінального провадження від 28 серпня 2015 року за ознаками ст.356 КК України (Самоправство) та не розяснив позивачу можливі наслідки незалучення ОСОБА_3 до участі у справі в якості відповідача.

Суд апеляційної інстанції відповідно до норм ЦПК України не наділений повноваженнями вирішити питання про залучення зазначеної особи до участі в справі в якості відповідача.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.309 ЦПК України, підставою для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення є порушення норм процесуального права.

Згідно розяснень, що містяться у постанові Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі» суд не має права вирішувати питання про права та обов'язки осіб, не залучених до участі у справі, оскільки це є порушенням норм процесуального права, які тягнуть за собою безумовне скасування рішення суду.

З огляду на наведене, судова колегія скасовує рішення суду першої інстанції та ухвалює нове рішення про відмову у позові, що не позбавляє позивача можливості звернення до суду з позовом за захистом свого права, яке на думку позивача є порушеним.

Керуючись ст. 303, 304, п.2 ч.1 ст.307, п.4 ч.1 ст.309, 313, ч.2 ст.314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Харківського районного суду Харківської області від 22 серпня 2016 року скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити з інших підстав.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий

Судді