РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2016 року м. Київ

Солом'янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Українця В.В.

при секретарі Меуш К.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів,

в с т а н о в и в:

06 листопада 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з зазначеним позовом до ОСОБА_2 про стягнення коштів.

Свої вимоги мотивує тим, що 21 січня 2015 року на перехресті вул. Л. Толстого-вул. Вокзальної у м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю належного позивачу автомобіля марки «Renault Megane» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 та автомобіля відповідача марки «Nissan Note» державний реєстраційний номер НОМЕР_1.

У результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження.

Постановою судді Солом'янського районного суду м. Києва від 02 лютого 2015 року відповідач визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 на момент ДТП була застрахована в ПрАТ «СК «Уніка» на підставі полісу № AC/9613246.

23 березня 2015 року ПрАТ «СК «Уніка» здійснило виплату страхового відшкодування у розмірі 50000 гривень, що підтверджується випискою по банківському рахунку.

Разом з тим, реальна вартість матеріального збитку їй як власнику автомобіля складає 95096 гривень 99 копійок, тому сума страхового відшкодування є недостатньою для повного покриття завданих збитків.

З урахування висновку судової експертизи, що була призначена в справі, позивач подала до суду уточнену позовну заяву (а.с. 149-152). Просила суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на її користь майнову шкоду в сумі 39791 гривню 21 копійку, за проведення оцінки 1000 гривень та судові витрати в справі.

У судовому засіданні представник позивача підтримав заявлений позов та просив його задовольнити. Зазначив, що пошкоджений автомобіль був відчужений позивачем. Сума коштів, які вона просить стягнуть є задвданою їй шкоду та тією сумою, яку б вона мала витратила на відновлення автомобіля.

Представник відповідача подала до суду письмові заперечення проти позову. Зазначала, що 02 лютого 2015 року спеціалістом ПП «Галавтоекспертиза» за замовленням страхувальника ПрАТ «Уніка» був складений звіт про оцінку вартості матеріальної шкоди, завданої власнику колісного транспортного засобу. Згідно з висновком спеціаліста матеріальний збиток, заподіяний власнику автомобіля марки «Renault Megane» складає 57477 гривень 90 копійок. Тобто, двома різними спеціалістами по результатам дослідження одного й того самого транспортного засобу, що був оглянутий ними в один часовий проміжок (27 і 29 січня 2015 року), надані два абсолютно два різні висновки, де розмір оціненої спеціалістом шкоди позивачу різниться майже вдвічі. Крім того, спеціаліст ОСОБА_3 у своєму звіті № 75/01/15 визначив ринкову вартість автомобіля позивача до ушкодження в 166993 гривні 98 копійок, з урахуванням ПДВ 20 % та інших загальнодержавних податків і зборів (обов'язкових платежів). Нормативний процент корегування вартості автомобіля з урахуванням наявних слідів його ремонту до ДТП спеціаліст обрахував в 1,5 %, а коефіцієнт фізичного зносу автомобіля - в 0,4262. Посилаючись на той же Бюлетень автотоварознавця № 80, 2014 року, що й інший спеціаліст, ОСОБА_3 обрахував вартість однієї нормогодини ремонтних робіт в 200 гривень, а при визначенні вартості запасних частин включив 20 % надбавки податку на додану вартість.

У судовому засіданні 20 грудня 2016 року представник відповідача, з урахуванням висновку судової експертизи, позов визнала частково на суму 28179 гривень 99 копійок, без урахування податку на додану вартість. Вважає, що решта суми не підлягає стягнення з відповідача, оскільки автомобіль не відновлювався.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що 21 січня 2015 року на перехресті вул. Л. Толстого-вул. Вокзальної у м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю належного позивачу автомобіля марки «Renault Megane» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 та автомобіля відповідача марки «Nissan Note» державний реєстраційний номер НОМЕР_1.

Постановою судді Солом'янського районного суду м. Києва від 02 лютого 2015 року відповідач визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП (а.с. 5).

Відповідно до Звіту № 75/01/15 від 28 січня 2015 року про оцінку вартості збитку нанесеного власнику пошкодженого колісного транспортного засобу (КТЗ) величина вартості матеріального збитку, нанесеного власнику пошкодженого КТЗ, з врахуванням допусків в межах яких відбулась оцінка, з врахуванням ПДВ 20 % та інших загально державних податків і зборів (обов'язкових платежів), складає 90211 гривень 52 копійки (а.с. 6-12).

Згідно з актуалізованим Звітом № 75/01/15 від 28 жовтня 2015 року про оцінку вартості збитку нанесеного власнику пошкодженого колісного транспортного засобу (КТЗ) вартість матеріального збитку, нанесеного власнику пошкодження КТЗ «Renault Megane» становить 95096 гривень 99 копійок (а.с. 24-30).

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 на момент ДТП була застрахована в ПрАТ «СК «Уніка» на підставі полісу № AC/9613246.

23 березня 2015 року ПрАТ «СК «Уніка» здійснило виплату страхового відшкодування у розмірі 50000 гривень, що підтверджується випискою по банківському рахунку.

Ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 19 квітня 2016 року в справі було призначено судову експертизу.

З наданого суду Висновку № 8625 від 15 червня 2016 року вбачається, що у зв'язку з тим, що як у Звіті № 75/01/15 від 28 жовтня 2015 року, який виконав оцінювач ОСОБА_3, так як і у Звіті № 69С/01/15 від 27 січня 2015 року який виконав оцінювач ОСОБА_4, є суттєві недоліки, які в решті решт вплинули на кінцевий результат, у даному висновку були проведені розрахунки вартості матеріального збитку як з урахуванням надбавки 20 % на вартість складників (запасних частин), так і без надбавки.

Після проведення дослідження судовий експерт прийшов до висновку, що з урахуванням виправлених недоліків у Звіті № 75/01/15 від 28 жовтня 2015 року, який виконав оцінювач ОСОБА_3, його можна брати за основу і викласти у двох варіантах:

-дійсний розмір майнової шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 21 січня 2015 року, власнику автомобіля марки «RENAULT MEGANE», державний реєстраційний знак НОМЕР_2, станом на дату дорожньо-транспортної пригоди - 21 січня 2015 року з надбавкою 20 % на складники (запасні частини) складає 89791гривня 21копійка;

-дійсний розмір майнової шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 21 січня 2015 року, власнику автомобіля марки «RENAULT MEGANE», державний реєстраційний знак НОМЕР_2, станом на дату дорожньо-транспортної пригоди - 21 січня 2015 року без надбавки 20 % на складники (запасні частини) складає 78179 гривень 99 копійко (а.с. 121-137).

Суд вважає за можливе покласти в основу рішення при вирішенні заявлених позивачем вимог висновок судової експертизи, оскільки при її призначенні експерт був попереджений про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок і за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов'язків. Судова експертиза проводилась експертом, який має відповідну фахову підготовку, при її проведенні експерту надавались матеріали цивільної справи. Висновок судової експертизи кореспондується з іншими доказами по справі та не суперечить їм.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з частинами 2, 5 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

У ч. 2 ст. 22 ЦК України визначено, що реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Статтею 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

За таких обставин, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає 39791 гривня 21 копійка майнової шкоди як різниця між виплаченим ПрАТ СК «Уніка» страховим відшкодуванням у розмірі 50000 гривень і вартістю відновлювальних робіт з урахуванням 20 % ПДВ, (89791,21-50000,00=39791,21) оскільки у зв'язку з розшифрування VIN - коду КТЗ, в розрахунок майнової шкоди були внесені оригінальні складники (запасні частини) саме на цей автомобіль, тобто тієї комплектації яка потрібна.

Імпортер таких запасних частин в будь-якому випадку був або є платником з податку на додану вартість і зобов'язаний сплатити зазначений податок та інші обов'язкові платежі пов'язані із ввезенням та розмитненням таких запасних частин до автомобілів марки «Renault» на території України.

Для визначення вартості матеріального збитку позивач зверталась до спеціаліста у відповідній галузі та за проведення експертного дослідження сплатила 1000 гривень, що підтверджується товарним чеком від 28 січня 2015 року (а.с. 40). Зазначена сума також підлягає стягненню з відповідача.

З огляду на наведене, позов підлягає задоволенню.

Позивач просить стягнути з відповідача 6000 гривень витрат на правову допомогу.

Відповідно до ст. 1 Законі України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

Пунктом 48 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах визначено, що витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов'язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів).

Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Представник позивача, який діє на підставі договору про надання правової допомоги (а.с. 153-156), надав суду письмову довідку з розрахунком таких витрат (а.с. 158) та акт про надані послуги (а.с. 159). Витрати позивача на правову допомогу в розмірі 6000 гривень підтверджено відповідною квитанцією (а.с. 160).

Наведені витрати відповідають граничним розмірам, передбачених Законом України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах».

Підлягають частковому задоволенню витрати позивача на правову допомогу за участь у судових засіданнях. У розрахунку вказано, що представник приймав участь у трьох судових засіданнях, по 2 години в кожному.

Разом з тим, з журналів судових засідань вбачається, що загальна тривалість цих засідань (25 січня 2016 року, 14 березня 2016 року, 19 квітня 2016 року) склала 78 хвилин.

За таких обставин, стягненню підлягають 3472 гривні 04 копійки витрат на правову допомогу (консультація - 1 година, підготовка позовної заяви - 4 години, участь в судових засіданнях - 1 година 18 хвилин).

На підставі ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягає також 487 гривень 20 копійок судового збору.

Керуючись ст. 22, 988, 1166, 1172, 1187, 1194 ЦК України, 34-37 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», Постановою пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 4 Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, Постановою пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», статтями 3, 4, 10, 11, 57-60, 88, 169, 174, 209, 212-215, 218, 223 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 39791 гривню 21 копійку майнової шкоди, 1000 гривень вартості проведення звіту про оцінку нанесеного збитку, 487 гривень 20 копійок судового збору та 3472 гривні 04 копійки витрат на правову допомогу.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду міста Києва через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: