Справа № 366/1720/16-ц
Провадження №2/366/331/16
РІШЕННЯ

(ЗАОЧНЕ)

Іменем України

09 серпня 2016 року Іванківський районний суд Київської області в складі: головуючого судді Гончарука О.П., при секретарі Форощі І.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Іванків Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів за розпискою,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду із позовом про стягнення грошових коштів за розпискою в сумі 25002 грн. (двадцять пять тисяч дві гривні).

В своїх позовних вимогах позивач посилається на те, що 25 листопада 2013 року, після попередньої домовленості, він передав відповідачу по справі свій власний автомобіль НОМЕР_1, за умови, що протягом місяця після передачі автомобіля у строк до 30 грудня 2013 року відповідач сплатить суму, еквівалентну 1000 (одна тисяча) доларів США в національній валюті України гривнях. Факт передачі грошових коштів підтверджується розпискою, яку власноруч написав відповідач.

Позивач в судове засідання не зявився, звернувся до суду із заявою, в якій просить розгляд справи провести без його участі, на задоволенні позовних вимог в повному обсязі наполягає, не заперечує проти винесення заочного рішення.

Відповідач в судове засідання не з'явився.

За згодою позивача суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

У відповідності до положень ч.3 ст.10 та ч.1 ст.60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, та повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

З огляду положень ст.ст. 57 і 58 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Судом встановлено, що 25 листопада 2013 року ОСОБА_2 зі складанням окремої письмової розписки отримав від ОСОБА_1 автомобіль марки Renault 21 д.н.з. 495-82 КВ. Згідно з вказаною розпискою відповідач зобов'язався повернути усю суму боргу до 30 грудня 2013 року. На підтвердження змісту та умов договору, а також на підтвердження факту передачі грошових коштів відповідачу - останнім складено 25 листопада 2013 року письмову розписку.

У відповідності до положень ст.ст. 526, 530, 611, 612 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог закону, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не пропустив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором.

Згідно з положеннями ст. 629 ЦК України, договір є обов'язків до виконання сторонами.

Відповідно до положень ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Суд також враховує положення ст.ст.610 та 625 ЦК України, відповідно до яких порушенням зобов'язання є його невиконання, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Відповідно до положень ст. 1046 ЦК України, за договором позики, одна сторона передає у власність другій стороні грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів, або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Як вбачається з положень ч. 2 ст. 1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Положеннями ч.1 ст.1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно із положеннями ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Відповідно до положень ст. 1051 ЦК України позичальник має право оспорити договір позики на тій підставі, що грошові кошти або речі насправді не були одержані ним від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором.

Якщо договір позики має бути укладений у письмовій формі, рішення суду не може ґрунтуватися на свідченнях свідків для підтвердження того, що гроші або речі насправді не були одержані позичальником від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором. Це положення не застосовується до випадків, коли договір був укладений під впливом обману, насильства, зловмисної домовленості представника позичальника з позикодавцем або під впливом тяжкої обставини.

Таким чином, судом достовірно встановлено, що у встановлений договором позики строк, відповідач взяті на себе зобов'язання щодо повернення взятих у борг грошових коштів не виконав.

Враховуючи, що у судовому засіданні на підставі зібраних по справі доказів встановлено, що відповідач не виконав взятих на себе зобов'язань за укладеним із позивачем договором позики, взяті у борг кошти не повернув, на підтвердження своїх доводів повернення коштів за позикою доказів не надав, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача заборгованості за договором позики у розмірі 25002 грн. (двадцять пять тисяч дві гривні).

Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, то відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Керуючись ст.ст. 3, 4, 8, 10, 11, 15, 33, 57, 58, 60, 61, 88, 209, 212-215, 223, 224-227 ЦПК України, ст.ст. 526, 625, 1046-1051 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів за розпискою - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, паспорт серії СТ №304876, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_1 (двадцять шість) кв.35 (тридцять пять) на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_3 (пятнадцять) кв.1 (один) боргу за борговою розпискою в сумі 25002 грн. (двадцять пять тисяч дві гривні).

Стягнути з ОСОБА_2, паспорт серії СТ №304876, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_1 (двадцять шість) кв.35 (тридцять пять) на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_3 (пятнадцять) кв.1 (один) сплачений судовий збір в сумі 551 грн.21коп. (пятсот пятдесят одна гривня двадцять одна копійка).

Рішення може бути переглянуте Іванківським районним судом Київської області за письмовою заявою відповідача поданою до Іванківського районного суду протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги або закінченню апеляційного провадження.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Київської області через Іванківський районний суд Київської області шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя: Гончарук О.П.