Справа № 344/4423/16-ц
Провадження № 22-ц/779/2257/2016
Головуючий у 1 інстанції Бородовський С. О.
Суддя-доповідач ОСОБА_1
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2016 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого Васильковського В.М.

суддів: Девляшевського В.А., Максюти І.О.,

секретар Мельник О.В.,

з участю: відповідача ОСОБА_2

представників ОСОБА_3, ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_5» до ОСОБА_2, третьої особи ОСОБА_6 про звернення стягнення заборгованості на предмет іпотеки за апеляційною скаргою Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_5» на рішення Івано-Франківського міського суду від 02 серпня 2016 року, -

в с т а н о в и л а :

у квітні 2016 року Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ «Всеукраїнський ОСОБА_5» звернулася з даним позовом, посилаючись на те, що 06.06.2007 ОСОБА_2 передала в іпотеку належну їй земельну ділянку площею 0,0953 га в садівничому товаристві «Бистриця-Надвірнянська» в рахунок забезпечення зобовязань ОСОБА_6 за кредитним договором № 07/38-05 від 06.06.2007. Так як позичальник належним чином свої зобовязання не виконав, то подавши 10.06.2016 заяву про зміну позовних вимог, просила в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_6 на суму 1 694 164,03 грн звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом її продажу ПАТ «Всеукраїнський ОСОБА_5» від свого імені будь-якій особі покупцю за початковою ціною 459 000 грн, визначеною на підставі оцінки, проведеної субєктом оціночної діяльності, з наданням банку всіх прав продавця, необхідних для укладання та нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу.

Рішенням Івано-Франківського міського суду від 02 серпня 2016 року позов задоволено частково. В рахунок погашення заборгованості ОСОБА_6 за кредитним договором № 07/38-05 від 06.06.2007 на суму 250 000 грн звернуто стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором від 06.06.2007, укладеним між ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» та ОСОБА_2, посвідченим приватним нотаріусом ОСОБА_7, зареєстрованим за № 772 земельну ділянку № 152 загальною площею 0,0953 га для ведення садівництва, кадастровий номер 120010077, в садівничому товаристві «Бистриця-Надвірнянська», шляхом її продажу ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» від свого імені будь-якій особі покупцю за початковою ціною, визначеною суб`єктом оціночної діяльності, визначеним положеннями Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні", у порядку та спосіб, встановлені вказаним законом, з наданням ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» перелічених у позовній заяві усіх прав продавця щодо укладення договору купівлі-продажу. Вирішено питання про стягнення судових витрат.

В апеляційній скарзі Уповноважена особа ФГВФО на здійснення ліквідації ПАТ «Всеукраїнський ОСОБА_5» посилається на необґрунтованість судового рішення, порушення судом норм матеріального і процесуального права. Зазначає, що суд дійшов помилкового висновку про визначення початкової ціни реалізації предмета іпотеки субєктом оціночної діяльності, оскільки це суперечить вимогам ст. ст. 39, 43 Закону України "Про іпотеку". Суд не врахував, що попри наявність судового рішення про стягнення заборгованості зобовязання позичальника за кредитним договором залишились невиконані, що завдає збитків позивачу, тому він має право вимагати звернення стягнення на предмет іпотеки. Також суд помилково вирішив, що обсяг відповідальності відповідачки обмежено сумою 250 000 грн, стягнутою за рішенням Апеляційного суду Івано-Франківської області від 28.02.2012, оскільки вказана сума була визначена станом на 02.04.2010, в той час коли предметом даного позову є сума невиконаних боргових зобовязань, що виникли станом на 29.02.2016. Крім того, про смерть ОСОБА_6 банк дізнався лише після отримання копії оскаржуваного рішення. Суд належним чином не зясував, чи звертався хто-небудь за спадщиною та чи прийнята остання, а взяв до уваги тільки пояснення відповідачки. Просить оскаржуване рішення скасувати, ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 судове рішення не оскаржила, тому в силу вимог ст. 303 ЦПК України апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

В засіданні апеляційного суду представник Уповноваженої особи ФГВФО на здійснення ліквідації ПАТ «Всеукраїнський ОСОБА_5» апеляційну скаргу підтримала, ОСОБА_2 та її представник доводи апеляційної скарги заперечили.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши подані докази і доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково з таких підстав.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції правильно виходив із того, що згідно із ч. 1 ст. 7, ч. 1 ст. 33 Закону України "Про іпотеку" за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобовязанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобовязання. В разі невиконання або неналежного виконання основного зобовязання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобовязанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. За змістом ст. 33 Закону України "Про іпотеку" звернення стягнення на предмет іпотеки повинне задовольнити вимоги кредитора за основним зобовязанням, і тільки ця обставина може бути підставою для припинення зобовязання, що вважається виконаним згідно зі ст. 599 ЦК України. Забезпечувальне зобовязання має додатковий (акцесорний) характер, а не альтернативний основному. Право вибору конкретного способу звернення стягнення на предмет іпотеки покладається на іпотекодержателя. Відповідно до ч. 1 ст.11 ЦПК України суди повинні розглядати питання про можливість застосування звернення стягнення на предмет іпотеки у спосіб, заявлений у позовній вимозі.

Наведене узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду України у справі 6-1080цс15, якою керувався суд, ухвалюючи оскаржуване рішення.

Однак, із висновком суду про те, що зважаючи на рішення Апеляційного суду Івано-Франківської області від 28.02.2012, яким солідарно стягнуто з ОСОБА_6, ОСОБА_2 250 000 грн заборгованості за кредитним договором № 07/38-05 від 06.06.2007, а також із ОСОБА_6 42 069,92 грн заборгованості за цим договором, та в якому вже було встановлено обсяг майнової відповідальності ОСОБА_2 у розмірі 250 000 грн, то на предмет іпотеки може бути звернуто стягнення для відшкодування боргу саме на цю суму без зазначення детальних складових боргу в 250 000 грн, оскільки їх не визначено у відповідному рішенні апеляційного суду, а розмір зобов`язання відповідачки визначено сумою граничного стягнення, колегія суддів погодитись на може, ураховуючи наступне.

Установлено, що згідно кредитного договору, укладеного 06.06.2007 з ВАТ «Всеукраїнський ОСОБА_5», ОСОБА_6 отримав кредит у сумі 20 000 доларів США строком до 05.06.2012, зі сплатою відсотків у розмірі 12 % за користування кредитними коштами.

Для забезпечення виконання зобовязань за цим договором 06.06.2007 укладено іпотечний договір, згідно якого ОСОБА_2 надала в іпотеку земельну ділянку № 152, загальною площею 0,0953 га, цільовим призначенням для ведення садівництва, кадастровий номер 20010077, що знаходиться в садівничому товаристві «Бистриця-Надвірнянська», м. Івано-Франківськ. Земельна ділянка належить іпотекодавцеві на праві власності, що підтверджується Державним актом на право приватної власності на земельну ділянку від 01.12.2003. Оціночна вартість предмета іпотеки 143 207,31 грн.

В подальшому, 26.02.2008 укладено додаткову угоду до кредитного договору, відповідно внесено зміни і доповнення до договору іпотеки, згідно яких збільшено суму кредиту на 15 000 доларів США під 13,5 % річних на поточні потреби під заставу земельної ділянки. Одночасно сторонами узгоджено оціночну вартість предмета іпотеки в розмірі 250 000 грн.

Рішенням Апеляційного суду Івано-Франківської області від 28 лютого 2012 року стягнуто солідарно з ОСОБА_6, ОСОБА_2 на користь ПАТ «Всеукраїнський ОСОБА_5» 250 000 грн заборгованості за кредитним договором № 07/38-05 від 06.06.2007, а також із ОСОБА_6 42 069,92 грн заборгованості за цим договором.

Сторони визнали, що вказане рішення апеляційного суду не виконано, що стверджується також інформаційним листом Івано-Франківського МВ ДВС від 10.10.2016 № 41319, згідно якого постановою від 24.06.2016 закінчено виконавче провадження про стягнення солідарно з ОСОБА_6 вказаної суми боргу у звязку зі смертю боржника.

Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносини сторін кредитного договору, не звільняє боржника та поручителя від відповідальності за невиконання грошового зобовязання й не позбавляє кредитора права на отримання штрафних санкцій та процентів, передбачених умовами договору та ЦК України (правовий висновок, викладений у постанові Верховного Суду України від 23 вересня 2015 року у справі № 6-1206цс15).

02 липня 2014 року ОСОБА_8 помер (свідоцтво про смерть серії І-НМ № 188892).

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 є матірю померлого, спадкоємцем за законом першої черги, проживала із спадкодавцем за однією адресою і не подавала заяву про відмову від спадщини.

Як видно із поданого банком розрахунку, заборгованість ОСОБА_6 за кредитним договором № 07/38-05 від 06.06.2007 станом на час його смерті складалася із: заборгованості за кредитом 27 972,65 долари США, заборгованості по процентах за користування кредитом 25 188,52 доларів США, заборгованості з комісії по обслуговуванню кредиту 5 196,54 грн.

Отже, мало місце порушення зобовязання позичальником ОСОБА_6

Підставою для звернення стягнення на предмет іпотеки є порушення зобов'язань з боку боржника. За змістом ст. 33 Закону України "Про іпотеку" звернення стягнення на предмет іпотеки повинне задовольнити вимоги кредитора за основним зобовязанням, і тільки ця обставина може бути підставою для припинення зобовязання, що вважається виконаним згідно зі ст. 599 ЦК України.

Висновок суду про те, що при зверненні стягнення на предмет іпотеки відшкодування боргу ОСОБА_6 слід обмежити сумою 250000 грн без зазначення детальних складових, оскільки їх не визначено у відповідному рішенні апеляційного суду, а розмір зобов`язання відповідачки визначено сумою граничного стягнення, не грунтується на вимогах закону.

Так, майновий поручитель несе відповідальність перед іпотекодержателем за невиконання боржником основного зобов'язання виключно в межах вартості предмета іпотеки (ч. 1 ст. 11 Закону України "Про іпотеку").

Однак, порядок реалізації предмета іпотеки за рішенням суду врегульований статтею 39 Закону України "Про іпотеку", якою передбачено, що у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації.

Отже, нормою ч. 1 ст. 39 Закону України "Про іпотеку" передбачений перелік компонентів, які є обовязковими для вказівки судом у рішенні про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом його реалізації, в тому числі й шляхом його продажу позивачем від свого імені будь-якій особі покупцю, згоду на який засвідчила іпотекодавець ОСОБА_2 в іпотечному договорі від 06.06.2007, а саме: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки.

Також, колегія суддів не погоджується із вказівкою суду першої інстанції у резолютивній частині рішення про продаж предмета іпотеки за початковою ціною, визначеною суб`єктом оціночної діяльності згідно Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні".

Виходячи зі змісту поняття «ціна», як форми грошового вираження вартості товару, послуг тощо, Верховний Суд України в постанові від 08 червня 2016 року у справі 6-1239цс16 виклав правову позицію, що у розумінні норми статті 39 Закону України "Про іпотеку" встановлення початкової ціни предмету іпотеки у грошовому вираженні визначається за процедурою, передбаченою частиною шостою статті 38 цього Закону.

Згідно вказаної правової норми ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна.

З матеріалів справи вбачається, що згоди щодо ціни продажу земельної ділянки сторони не досягли, оскільки визначена станом на 26.02.2008 оціночна вартість предмета іпотеки 250 000 грн не відповідає її реальній звичайній ціні на час розгляду даної справи.

Крім того, у пункті 7.4.2 іпотечного договору від 06.06.2007 сторони домовились, що право обирати спосіб визначення ціни предмету іпотеки у випадку набуття права звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом його продажу належить іпотекодержателю.

Відповідно до звіту про експертну грошову оцінку майна, складеного суб'єктом оціночної діяльності ОСОБА_9, ринкова вартість предмета іпотеки, переданого позивачу за іпотечним договором, станом на 31 березня 2016 року становить 459 000 грн, що не перевищує заборгованості ОСОБА_6 перед позивачем.

Суд першої інстанції довільно витлумачив положення Закону України "Про іпотеку", не застосував норму ч. 1 ст. 39 цього Закону, ухвалив звернути стягнення на предмет іпотеки земельну ділянку площею 0,0953 га, кадастровий номер 120010077, шляхом її продажу позивачем від свого імені будь-якій особі покупцю за початковою ціною, визначеною суб`єктом оціночної діяльності, визначеним Законом України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні", у порядку та спосіб, встановлені вказаним Законом. При цьому суд не визначив і не зазначив у рішенні початкову ціну предмета іпотеки для його подальшої реалізації у грошовому вираженні.

З наведених підстав оскаржуване судове рішення не можна визнати законним і обґрунтованим.

Ураховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки у рахунок погашення заборгованості ОСОБА_6 за кредитним договором № 07/38-05 від 06.06.2007 станом на день його смерті 02 липня 2014 року складатиме: заборгованість за кредитом 27 972,65 долари США; заборгованість по процентах за користування кредитом 25 188,52 доларів США; заборгованість з комісії по обслуговуванню кредиту 5 196,54 грн. Інші нараховані банком зобов'язання по розрахунку заборгованості (відсотки на суму 8 453,98 доларів США та неустойка за несвоєчасне погашення кредиту в розмірі 22 007,25 грн /т. 1 а. с. 24-25/) фактично не вчинені позичальником за життя й не можуть присуджуватися у рахунок погашення заборгованості.

Позивач просив визначити розмір валютної заборгованості в гривневому еквіваленті.

Відповідно до ч. 2 ст. 533 ЦК України, якщо в зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті в гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

На день постановлення рішення апеляційним судом станом на 22.12.2016 офіційний курс гривні щодо долара США встановлений Національним банком України: 1 USD = 26,429366 UAH.

Тому розмір заборгованості, у рахунок погашення якої слід звернути стягнення на предмет іпотеки, становитиме 1 410 212,50 грн, що складається із: заборгованості за кредитом 27 972,65 долари США, що по курсу НБУ (станом на 22.12.2016 26,429366 грн за 1 долар США) в гривневому еквіваленті становить 739 299,40 грн; заборгованості по процентах за користування кредитом 25 188,52 доларів США, що по курсу НБУ (станом на 22.12.2016 26,429366 грн за 1 долар США) в гривневому еквіваленті становить 665 716,61 грн; заборгованості за комісією по обслуговуванню кредиту 5 196,54 грн.

При зверненні стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором від 06.06.2007, укладеним ОСОБА_10, земельну ділянку № 152 площею 0,0953 га, кадастровий номер 120010077, що знаходиться в садівничому товаристві «Бистриця-Надвірнянська» м. Івано-Франківськ, шляхом її продажу ПАТ «Всеукраїнський ОСОБА_5» від свого імені будь-якій особі покупцю, початкова ціна, що визначена суб'єктом оціночної діяльності на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, становитиме 459 000 грн, виключно в межах вартості якої (ст. 11 Закону України "Про іпотеку") ОСОБА_2 як майновий поручитель несе відповідальність перед іпотекодержателем за невиконання боржником основного зобов'язання.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції не відповідає вимогам ст. 213 ЦПК України щодо законності й обґрунтованості, а зазначені вище порушення призвели до неправильного вирішення спору, що згідно ст. 309 ЦПК України є підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення про часткове задоволення позову у визначений іпотекодержателем спосіб.

Судовий збір у розмірі 5 049 грн відповідно до вимог ст. ст. 82, 88 ЦПК України підлягає стягненню із ОСОБА_2 в дохід держави.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 307, 309, 313, 314, 316, 317 ЦПК України, колегія суддів,-

в и р і ш и л а :

апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_5» задовольнити частково.

Рішення Івано-Франківського міського суду від 02 серпня 2016 року скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким позов Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_5» до ОСОБА_2, третьої особи ОСОБА_6 про звернення стягнення заборгованості на предмет іпотеки задовольнити частково.

В рахунок погашення заборгованості ОСОБА_6 за кредитним договором № 07/38-05 від 06.06.2007 у розмірі 1 410 212,50 грн, що складається із: заборгованості за кредитом 27 972,65 долари США, що по курсу НБУ (станом на 22.12.2016 26,429366 грн за 1 долар США) в гривневому еквіваленті становить 739 299,40 грн; заборгованості по процентах за користування кредитом 25 188,52 доларів США, що по курсу НБУ (станом на 22.12.2016 26,429366 грн за 1 долар США) в гривневому еквіваленті становить 665 716,61 грн; заборгованості за комісією по обслуговуванню кредиту 5 196,54 грн; звернути стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором від 06.06.2007, укладеним між ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» та ОСОБА_2, посвідченим приватним нотаріусом ОСОБА_7, зареєстрованим за № 772 земельну ділянку № 152 загальною площею 0,0953 га для ведення садівництва з кадастровим номером 120010077, що знаходиться в садівничому товаристві «Бистриця-Надвірнянська» м. Івано-Франківськ, шляхом її продажу ПАТ «Всеукраїнський ОСОБА_5» від свого імені будь-якій особі покупцю за початковою ціною 459 000 грн, що визначена суб'єктом оціночної діяльності на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, з наданням ПАТ «Всеукраїнський ОСОБА_5» всіх прав продавця, у тому числі, але не виключно: укладати договір купівлі-продажу, отримувати дублікати правовстановлюючих документів на вказаний предмет іпотеки в органах БТІ, органах нотаріату та інших органах державної влади, місцевого самоврядування та у будь-яких установах незалежно від форм власності; отримувати всі необхідні документи та довідки (в тому числі витяг з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності) для продажу вищезазначеного предмета іпотеки у Державній реєстраційній службі України та всіх підпорядкованих структурних підрозділах, в органах нотаріату або у інших органах, які будуть здійснювати функції з реєстрації речових прав на нерухоме майно; здійснювати будь-які платежі у якості продавця в процесі укладання договору купівлі-продажу предмету іпотеки; звертатися до субєктів оціночної діяльності із заявою про проведення експертної оцінки предмету іпотеки, а також ставити підписи від свого імені за одержання експертної оцінки, отримувати довідки та документи, які необхідні для укладання та нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу, надати приватному нотаріусу право відкрити розділ на предмет іпотеки та зареєструвати право власності на предмет іпотеки, отримувати в органах місцевого самоврядування за місцезнаходженням предмета іпотеки довідки, технічну документацію та інше.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави 5 049 грн судового збору.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення. Касаційна скарга на рішення може бути подана до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий: Васильковський В.М.

Судді: Девляшевський В.А.

ОСОБА_11