Справа № 333/8315/15-ц
Пр. № 2/333/406/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї НИ

07.09.2016 р. м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя в складі: - головуючого судді Боровікової А.І., при секретарі Носаченко О.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Запорізької міської ради, Товариства з обмеженою відповідальністю «Магістральбудпроект», ОСОБА_3 служби Запорізького міського управління юстиції у Запорізькій області, третя особа: Управління Держгеокадастру у Запорізькому районі Запорізької області про визнання незаконними та скасування рішень Запорізької міської ради, про визнання недійсними державного акту на право власності на земельну ділянку та Свідоцтва про право власності на нерухоме майно, -

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2015 р. позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, Запорізької міської ради, Товариства з обмеженою відповідальністю «Магістральбудпроект», ОСОБА_3 служби Запорізького міського управління юстиції у Запорізькій області, третя особа: Управління Держгеокадастру у Запорізькому районі Запорізької області про визнання недійсними та скасування рішень Запорізької міської ради, про визнання недійсними та скасування державного акту на право власності на земельну ділянку та Свідоцтва про право власності на нерухоме майно, в обґрунтування якого вказала наступне.

18.05.1999 року між нею та ОСОБА_4 було укладено договір дарування 8/25 частин житлового будинку №146 по вул. Калинина в м. Запоріжжя, розташованого на земельній ділянці 600 кв.м., посвідченого державним нотаріусом Четвертої Запорізької державної нотаріальної контори ОСОБА_5 за р. №1-899.До укладення даного договору, рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 17.11.1998 року по справі №2-2414/1998, встановлено порядок користування земельною ділянкою за адресою: м. Запоріжжя, вул. Калініна, б. 146, відповідно варіанту №1 висновку технічної експертизи від 01.04.1998 року, виділено в користування ОСОБА_4 земельна ділянка площею 415 кв.м., а ОСОБА_6 земельну ділянку площею 196 кв.м. ОСОБА_1В вступила у володіння та користування 8/25 частин житлового будинку та користуванням земельною ділянкою площею 415 кв.м Після укладення договору дарування, 08.07.1999 року ОП «ЗМ БТІ» зареєстровано право власності за позивачем, внесено зміни в технічний паспорт від 08.07.1999 року. На межі користування ділянкою 415 кв.м., наданої в користування згідно рішення було встановлено огорожу (сітка рабиця, обкладена шифером та металом).

Позивач звернулась до ТОВ «Магістральбудпроект» для приватизації вищевказаної земельної ділянки. В 2004 році ОСОБА_1 запросила виконавця ТОВ «Магістральбудпроект» ОСОБА_7 для огляду земельної ділянки та надала останньому рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 17.11.1998 року для підготовлення технічної документації про передачу земельної ділянки співвласникам житлового будинку по вул. Калініна, 146 по фактичному користуванню та порядку користування з визначенням розмірів земельної ділянки, встановленого цим рішенням суду, а не пропорційно їх часткам у праві власності на жилий будинок. При цьому виконавцем технічної документації ОСОБА_7 її було завірено, що цього рішення достатньо й не потрібно здійснювати заміри внутрішніх меж земельної ділянки, якими фактично користувались ОСОБА_1 та ОСОБА_8 на підставі рішення суду. Виготовленням документації для складання документів на право на землю ТОВ «Магістральбудпроект» займалось більш шести років, без пояснень позивачки причини затримки обумовлених строків виконання замовлення. Тільки у лютому 2010 року ОСОБА_1 у віці 65 років отримала ОСОБА_9 акт на право власності на земельну ділянку серія ЯИ №467389 від 01.02.2010 року, розташованої за адресою: м. Запоріжжя, вул. Калініна, буд. 146. На те, що у державному акті зазначено, що вона є власником земельної ділянки площею 8/25 від 0,0645 га, ОСОБА_1В не звернула уваги в силу свого похилого віку та нерозуміння, помилково вважаючи, що вона є співвласником 8/25 житлового будинку, а її частка користування земельною ділянкою визначена рішенням суду. Згідно додатку серії АА №134175 до державного акту, співвласником цієї земельної ділянки зазначено ОСОБА_6, частка у спільній власності 17/25.

ОСОБА_1 зазначає у позові, що вона дізналась про порушення своїх прав, а саме що вона має право власності на земельну ділянку площею 0,0206 га, лише у вересні 2015 року. Так, 25.09.2015 року ОСОБА_1 вперше ознайомилась в архіві Управління Держгеокадастру у Запорізькому районі Запорізької області з технічною документацією зі складання державного акту на право на земельну ділянку серії ЯИ №467389 від 01.02.2010 р. та з Рішенням Запорізької міської ради пятого скликання тридцять четвертої сесії №76/277 від 30.09.2009 р. «Про передачу у власність громадянам земельних ділянок у Комунарському районі м. Запоріжжя (кадастровий квартал номер №:03:024). Згідно даного рішення Запорізької міської ради земельна ділянка (кадастровий номер №:03:024:0078) розташована: м. Запоріжжя, вул. Калініна, буд. 146, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), на праві спільної часткової власності була передана ОСОБА_1 у власність земельна ділянка площею 0,0206 га, що складає (8/25 частки) від загальної площі 0,0645 га та ОСОБА_6 у власність земельна ділянка площею 0,0439 га, що складає (17/25 частки) від загальної площі 0,0645 га. На підставі даного рішення позивачці виготовлений державний акт на право власності на вказану земельну ділянку.

Також, 25.09.2015 року, позивачу вперше стало відомо, що новим співвласником 17/25 часток даної земельної ділянки став ОСОБА_2, на підставі Свідоцтва про право власності серія та номер 27621114, виданого 03.10.2014 року згідно рішення Запорізької міської ради шостого скликання двадцять третьої сесії №53/32 від 26.06.2012 р. «Про внесення змін в п. 4 додатку до рішення міської ради від 30.09.2009 №76/277 «Про передачу у власність громадянам земельних ділянок у Комунарському районі м. Запоріжжя (кадастровий квартал номер №:03:024)». 15.10.2015 року при ознайомленні представником позивача в Управлінні Держгеокадастру у Запорізькому районі Запорізької області з матеріалами землеустрою в частині зміни власника земельної ділянки 17/25 від 0,0645 га по вул. Калініна, 146, зясувалось що під час оформлення Державного акта на право власності на землю . ОСОБА_6 помер, а відповідач ОСОБА_2, син померлого, звернувся із заявою від 06.04.2011 року до Запорізької міської ради з питання внесення змін про власника.

У позові ОСОБА_1 вказувала, що технічна документація ТОВ «Магістральбудпроект» із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку гр. ОСОБА_1 та гр. ОСОБА_6 є незаконною та недосконалою, на підставі якої: розроблені матеріали землеустрою щодо внесення змін в додаток до рішення міської ради тридцять четвертої сесії від 30.09.2009 р. 76/277, винесені оскаржувані рішення Запорізької міської ради та видані оскаржувані державний акт ОСОБА_1 та Свідоцтво про право власності ОСОБА_2, посилаючись на те, що технічна документація ТОВ «Магістральбудпроект» із землеустрою за підробленими документами від імені землекористувачів, без дійсного погодження між ними розподілу часток земельної ділянки, які будуть їм належати на праві спільної власності. Так, спільна заява ОСОБА_1 та ОСОБА_6 від 10.08.2002 року до Запорізької міської ради складена та підписана не нею, з невірно зазначеним її прізвища, адреси мешкання та земельної ділянки, з дописками та виправленнями. В матеріалах технічної документації, є зобовязання з погодженням оформленої технічної документації із землеустрою підписане 25.03.2008 року ОСОБА_6, який помер 03.03.2008 року. До технічної документації із землеустрою додано «ОСОБА_10 погодження меж землекористування» з підписами суміжних користувачів, посвідченого головою квартального комітету від 21.09.2003 року, у п. 4 внесено погодження нового суміжного користувача ОСОБА_11, із зазначенням дати 21.11.2007 року, без належного посвідчення підпису. ОСОБА_1 зазначає, що оскаржувані рішення Запорізької міської ради вона не отримувала до листопада 2015 року і їх зміст з додатком до нього, технічна документація ТОВ «Магістральбудпроект» із землеустрою, їй були невідомі до ознайомлення 25.09.2015 року в архіві Управління Держгеокадастру у Запорізькому районі Запорізької області, технічні матеріали землеустрою КП «Градпроект» до 15.10.2015 р.

ОСОБА_1 також зазначає, що технічну документацію вперше побачила 29.09.2015 року, останню для огляду та ознайомлення ТОВ «Магістральбудпроект» не надавав їй та й не погоджував.

Відповідач ОСОБА_2, як і його померлий батько ОСОБА_6, не висував жодних претензій до ОСОБА_1 щодо права власності на 17/25 часток від загальної площі 0,0645 га земельної ділянки, щодо розміру або порядку користування земельною ділянкою, усунення перешкод в користуванні шляхом знесення огорожі тощо. Огорожі, які стояли так і стоять по сьогоднішній час. ОСОБА_1 користується такою ж територією як і раніше.

Оскільки наданий ОСОБА_1 розмір частки земельної ділянки (8/25) не відповідає волевиявленню позивачки, відсутність погодження часток у спільній власності землекористувачів, відсутність погодження землекористувачів із технічною документацією, через недотримання вимог законодавства, не врахування фактичного користування та порядку користування із визначенням розмірів земельної ділянки, встановленого рішенням суду, а також недосконалості технічної документації, що знаходяться в причинному звязку з прийняттям Запорізькою міською радою рішень на підставі яких виданий спірний державний акт ОСОБА_1 та Свідоцтво про право власності ОСОБА_2, якими суттєво порушуються її права землекористувача, вимушена звернутись до суду з даним позовом.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_10 позовні вимоги уточнили, просили суд визнати незаконними та скасувати вищевказані в позові рішення Запорізької міської ради про визнання недійсними державного акту на право власності на земельну ділянку та Свідоцтва про право власності на нерухоме майно, а також визнати поважними причини пропуску позовної давності та поновити ОСОБА_1строк позовної давності для звернення до суду із зазначеним позовом. Уточнені позовні вимоги підтримали в повному обсязі, надали суду пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві. Додатково зазначили, що якби позивачка ОСОБА_1 дізналась, що приватизація земельної ділянки відбудеться пропорційно часткам у праві власності на житловий будинок, а не по фактичному користуванню, вона б відмовилась від її проведення. Просили суд поновити строк позовної давності, порушений з поважних причин, задовольнити позов в повному обсязі, визнати незаконними та скасувати рішення Запорізької міської ради, визнати недійсними державний акт на право власності на земельну ділянку та Свідоцтво про право власності на нерухоме майно.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_12 в судовому засіданні позовні вимоги не визнали, відповідач надав суду письмові заперечення проти позову, зазначивши, що рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 17.11.1998 року по справі №2-2414/1998, яким було встановлено порядок користування земельною ділянкою між колишньою власницею ОСОБА_4 та батьком ОСОБА_6, не було зареєстровано у БТІ. Заперечували про поновлення строку ОСОБА_1 для звернення до суду, оскільки позивачка з дня отримання права на власність частини житлового будинку знала, що їй належить 8/25 частин будинку й стільки же земельної ділянки згідно ст. 120 Земельного кодексу України. Про те, що ОСОБА_1 затверджено розмір земельної ділянки 0,0206 га їй було відомо у 2008 р., а в 2010 р. вона отримала державний акт на право власності на земельну ділянку, де вказано, що їй належить 0.0206 га. Вважають, що 65 років на які посилається ОСОБА_1 не є похилим віком. В матеріалах справи є Рішення Запорізької міської ради пятого скликання тридцять четвертої сесії №76/277 від 30.09.2009 р. та в технічної документації ТОВ «»Магістральбудппроект» пояснювальна записка від 16.08.2008 р., висновок про передачу земельної ділянки №01-02/3682 від 16.08.2008 р., в яких зазначено про затвердження розміру земельної ділянки по вул. Калініна 146 загальною площею 0,0645 га та передання у власність ОСОБА_1 земельну ділянку площею 0,0206 га, що складає 8/25 частин від загальної площі 0,0645 га, а батьку ОСОБА_6 земельну ділянку площею 0,0439 га, що складає 17/25 частин від загальної площі 0,0645 га. Питанням про приватизацію земельної ділянки почав займатися батько ОСОБА_6, але у звязку із його смертю 03.03.2008 року, ОСОБА_2 звернувся до міської ради з заявою про зміну власника земельної ділянки, про що Рішенням Запорізької міської ради №53/32 від 26.06.2012 р. були внесені зміни про власника. ОСОБА_2 визнав, зобовязання з погодженням технічної документації із землеустроєм підписав він особисто. На час підписання зобовязання його батько помер, ОСОБА_2 підтвердив, що як його син, після смерті батька був єдиним спадкоємцем й на той час, мав право підпису документів по довіреності від батька. ОСОБА_2 постійно проживає у спірному будинку, зареєстрований в ньому. У задоволенні позову просять суд відмовити. Крім того, ОСОБА_1 пропустила строк позовної давності для звернення до суду без поважних причин.

Представник відповідача ОСОБА_13 міської ради в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, посилаючись на те, що як вбачається із позовної заяви, позивач був обізнаний про зміст спірного рішення, оскільки особа, якій у власність передається земельна ділянка повинна поставити свій підпис у проекті рішення, що посвідчує його ознайомлення із тексту проекту рішення. Таким чином позивач був обізнаний із його текстом. Вважає, що не є поважною підставою для поновлення строку позовної давності те, що позивач не звернула уваги на те, що вона є власником земельної ділянки 8/25 від 0,0645 га, вважаючи, що вона є співвласником 8/25 житлового будинку, а її частка визначена рішенням суду, оскільки на всіх етапах підготовки землевпорядної документації щодо відведення земельної ділянки у власність, позивач мав ознайомлюватись із вищевказаними документами (а саме: схема розподілу земельної ділянки, акт погодження меж, проект рішення міської ради), вимагаючи їх у ліцензованої організації, що на той момент розробляла землевпорядну документацію, а саме ТОВ «Магістральбудпроект». Позивачем не зазначено жодних поважних причин пропуску строків давності, за якими суд мав змогу поновити пропущений строк. Законодавством передбачено, що способом волевиявлення ради, яка здійснює право власності від імені відповідної територіальної громади щодо регулювання земельних відносин, є прийняття рішення сесії. Підготовку проектів рішень виконавчого комітету Запорізької міської ради та Запорізької міської ради здійснювало ТОВ «Магістральбудпроект». Вважає, що рішення Комунарського районного суду у справі №2-2414/1998р. не може бути застосовано при складанні землевпорядної документації, оскільки даним рішенням визначено порядок користування земельною ділянкою гр.. ОСОБА_4 та ОСОБА_6 Таким чином, Запорізькою міською радою не було порушено порядок надання земельної ділянки у власність. Просить суд у задоволенні позову відмовити. Крім того, позивачем пропущено строк позовної давності для звернення до суду з відповідним позовом.

Представник відповідача ТОВ «Магістральбудпроект» у судове засідання не зявився, про день та місце слухання справи повідомлявся належним чином, надав суду заяву, в якій просить суд розглянути справу без участі ТОВ «Магістральбудпроект» (а.с. 47 Т.2).

Представник відповідача ОСОБА_3 служби Запорізького міського управління юстиції у Запорізькій області, у судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином.

Представник третьої особи Управління Держгеокадастру у Запорізькому районі Запорізької області ОСОБА_14 у судовому засіданні при вирішенні цього спору поклалась на розсуд суду з урахуванням наданих письмових пояснень.

Керуючись ст. 169 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності представників вищевказаних відповідачів.

Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.

Судом встановлені такі факти та правовідносини.

15.11.1970 року між колишніми мешканцями ОСОБА_15 та ОСОБА_6 за обопільною згодою встановлено порядок користування земельною ділянкою за адресою: м. Запоріжжя, вул. Калініна, буд. 146, що підтверджується актом Товариського суду 24-го квартального комітету Жовтневого району м. Запоріжжя від 15.11.1970 року (а.с.71 Т.2).

ОСОБА_6 на підставі Свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок №712, виданого Міськкомунгоспом Виконкому Запорізької міської ради Депутатів трудящих 06.12.1977 року, на праві власності належало 17/25 часток житлового будинку № 146 по вулиці Калініна у м. Запоріжжя (а.с.69 Т.2).

Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 17.11.1998 року по справі №2-2414/1998, встановлено порядок користування земельною ділянкою за адресою: м. Запоріжжя, вул. Калініна, б. 146, відповідно варіанту №1 висновку технічної експертизи від 01.04.1998 року, виділено в користування колишній власниці ОСОБА_4 (спадкоємцю ОСОБА_15О.) земельна ділянка - 408 кв.м. із норми та із надлишку, залишеного в користування ділянка 7 кв.м., в всього 415 кв.м.; виділено в користування ОСОБА_6 із норми виділив ділянку - 192 кв.м. та із надлишку, залишеного в користування ділянку 4 кв.м., а всього ділянку площею 196 кв.м. Рішення набрало законної сили 30.11.1998 року (а.с.15-19 Т.1).

Розпорядженням голови Комунарської районної адміністрації Запорізької міської ради «Про надання дозволу на відчуження частини житлового будинку №146 по вул. Калініна в м. Запоріжжі» від 17.05.1999 року за №464/5-к, дозволено гр. ОСОБА_4 відчуження належної їй частини житлового будинку №146 по вул. Калініна в м. Запоріжжі при наявності самовільно збудованих будівель на ділянці, які їй не належать (а.с.118 Т.1).

18.05.1999 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 було укладено договір дарування 8/25 частин житлового будинку №146 по вул. Калинина в м. Запоріжжя, розташованого на земельній ділянці 600 кв.м., посвідченого державним нотаріусом Четвертої Запорізької державної нотаріальної контори ОСОБА_5 за р. №1-899.Відповідно даного договору дарування від 18.05.1999 року на вказаній земельній ділянці розташовано: «А» - житловий будинок, глинобит., обкл. цеглою, житловою площею 30,5 кв. м., «А?» - житлова прибудова, ракушняк, житловою площею 24,5 кв.м, «Б,В,б» - сараї, «У» - убиральня, №1,5,6,7 паркани, №2,4- водопровід, № 3 ворота (а.с.14 Т.1).

На підставі даного договору дарування, 08.07.1999 року ОП «ЗМБТІ» зареєстровано право власності на 8/25 житлового будинку за ОСОБА_1, складено технічний паспорт (а.с.24-31 Т.1).

Із пояснень позивачки та фотознімків судом також встановлено, що на межі користування земельною ділянкою площею 415 кв.м., весною 2000 року ОСОБА_1 встановлено огорожу сітка-рабиця, яку весною 2002 року обкладено шифером та металом. Позивачка безперешкодно користується земельною ділянко площею 0,0415 га, на межі якої встановлено огорожу, жодних претензій до ОСОБА_1 щодо користування земельною ділянкою ні померлий ОСОБА_6, ні відповідач ОСОБА_2 не висували. Вказані обставини відповідач ОСОБА_2 визнав в судовому засіданні.

10.12.2003 року між кварталом №15 Комунарського району м. Запоріжжя та Товариством із обмеженою відповідальністю «Магістральбудпроект» було укладено угоду №25 на виконання проектно-вишукувальних робіт, де ТОВ «Магістральбудпроект» прийняв на себе виконання виготовлення технічної документації для видачі державних актів на право приватної власності на землю громадянам кварталу №15 Комунарського району м. Запоріжжя (а.с.22 Т.1).

З даних матеріалів технічної документації вбачається, що ТОВ «Магістральбудпроект», що діяв за ліцензією на проведення землевпорядних і землеоціночних робіт серії АВ №120225 від 20.01.2005 р., склав технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку, загальною площею 0,0645 га, за адресою: вул. Калініна, 146 гр. ОСОБА_1 та гр. ОСОБА_6 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер №:03:024:0078 (а.с.136-153 Т.1).

В матеріалах технічної документації із землеустрою ТОВ «Магістральбудпроект» щодо складання документів, що посвідчують право на землю громадянам знаходиться: спільна заява ОСОБА_16 та ОСОБА_6, які мешкають: Запоріжжя, вул. Калініна 146/5 (8/25) від 10 серпня 2002 року до Запорізької міської ради про передачу в спільну власність земельної ділянки площею 0, 0600 га, з виправленням на 0,0645 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель, розташованої за адресою: м. Запоріжжя, вул. Калініна, буд. 146/5 (вх. №205 від 29.09.2004р.) (а.с.54, 137 Т.1).

В акті погодження меж землекористування з земельною ділянкою за адресою: м. Запоріжжя, вул. Калініна, 146, за підписами суміжних користувачів, посвідчений головою квартального комітету від 21.09.2003 року, у п. 4 внесено погодження нового суміжного користувача ОСОБА_11, із зазначенням дати 21.11.2007 року, без належного посвідчення його підпису (а.с.146 Т.1).

Технічне завдання на виконання робіт ТОВ «Магістральбудпроект» на розробку технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на землю громадянам за адресою: м. Запоріжжя, вул. Калініна, б. 146, площею 0,0645 га, видане Запорізьким управлінням земельних ресурсів №6126/и від 21.09.2004 року (а.с.138 Т.1).

Також матеріалах технічної документації із землеустрою ТОВ «Магістральбудпроект» щодо складання документів, що посвідчують право на землю громадянам знаходиться копія рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 17.11.1998 року по справі №2-2414/1998 (а.с.151 Т.1).

Довіреністю від 28.09.2006 року, посвідченою державним нотаріусом Василівської державної нотаріальної контори Запорізької області ОСОБА_17 за р. №1475, ОСОБА_6 уповноважив ОСОБА_2 продати за ціною та на умовах на його розсуд належний ОСОБА_6 на праві власності житловий будинок № 146, що знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, вул. Калініна Запорізької області, строком на 3 роки (а.с.65 Т.2).

Відповідно до зобовязання ОСОБА_1 від 25.03.2008 року, остання погодила оформлену технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на землю громадянам за адресою: м. Запоріжжя, вул. Калініна, б. 146 (а.с.146 Т.1).

Відповідно до зобовязання ОСОБА_6 від 25.03.2008 року, останній погодив оформлену технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на землю громадянам за адресою: м. Запоріжжя, вул. Калініна, б. 146 (а.с.146 Т.1).

03.03.2008 року помер ОСОБА_6, що підтверджується Свідоцтвом про смерть останнього, виданого 03.03.2008 року Запорізьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис №2190 (а.с.168 Т.1).

Відповідно до пояснювальної записки технічної документації із землеустрою ТОВ «Магістральбудпроект» (а.с. 139 Т.1) без дати складання, з посиланням на Висновок Управління земельних ресурсів у місті Запоріжжя у Запорізькій області від 16.08.2008 року №01-02/3082 (а.с.141 Т.1), на затвердження визначено розмір земельної ділянки по вул. Калініна, 146 загальною площею 0,0645 га та встановлено зовнішні межі землекористування за рахунок земельної ділянки розмір якої зареєстровано ОП «ЗМБТІ» (площа 0,0600 га) і земель Запорізької міської ради площею 0,0045 га, яку передати співвласникам житлового будинку по вул. Калініна, 146 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) згідно з частками на житловий будинок (без визначення меж ділянок на місцевості) таким чином: - гр. ОСОБА_1 земельну ділянку площею 0,0206 га що складає (8/25 частки) від загальної площі 0,0645 га, яка не підлягає виділу в натурі ідеальна частка; - гр. ОСОБА_6 земельну ділянку площею 0,0439 га що складає (17/25 частки) від загальної площі 0,0645 га, яка не підлягає виділу в натурі ідеальна частка.

Рішенням Запорізької міської ради пятого скликання тридцять четвертої сесії №76/277 від 30.09.2009 р. «Про передачу у власність громадянам земельних ділянок у Комунарському районі м. Запоріжжя (кадастровий квартал номер №:03:024) затверджена технічна документація із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право громадян на земельні ділянки (кадастровий квартал номер :03:024) у Комунарському районі м. Запоріжжя; затверджено розміри земельних ділянок у (кадастровий квартал номер :03:024) Комунарського району м. Запоріжжя, який обмежений вулицями: Чкалова, Радгоспна, Барикадна, Пржевальського та включає в себе внутрішні вулиці: Степова, Культурна, Калініна, Кропивницького, Кишинівська, Ростовська, Кармелюка, Хасанська, Таллінська, Боротьби, Сєрова, пров. Грушевий та встановлено зовнішні межі землеволодінь та землекористувань за рахунок земель, що вказані в додатку згідно з переліком; передані громадянам земельні ділянки у (кадастровий квартал номер :03:024) Комунарського району м. Запоріжжяу власність для будівництва та обслуговування житлових будинків, господарських будівель і споруд (присадибні ділянки), що вказані у переліку згідно з додатком (а.с.153 Т.1).

Згідно з пунктами 3 та 4 додатку до даного рішення земельна ділянка (кадастровий номер №:03:024:0078) розташована: м. Запоріжжя, вул. Калініна, буд. 146, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) була передана на праві спільної часткової власності позивачу . ОСОБА_1 у власність площею 0,0206 га, що складає 8/25 частки від загальної площі 0,0645 га та гр. ОСОБА_6 у власність площею 0,0439 га, що складає 7/25 частки від загальної площі 0,0645 га (а.с.153 Т.1).

На підставі оскаржуваного рішення №76/277 від 30.09.2009 р., виданий на імя ОСОБА_1 державний акт серії ЯИ №467389 від 01.02.2010 року на право власності на земельну ділянку площею 8/25 від 0,0645 га по вулиці Калініна, буд. 146 в м. Запоріжжя, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер №:03:024:0078, зареєстрований у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі від 01.02.2010 року за № 81. Згідно додатку серії АА №134175 до державного акту, співвласником цієї земельної ділянки зазначено ОСОБА_6, частка у спільній власності 17/25.

Відповідачу ОСОБА_2 на праві власності належить 17/25 часток житлового будинку № 146 по вулиці Калініна у м. Запоріжжя, на підставі Свідоцтва про спадщину законом, після смерті ОСОБА_6, який помер 03.03.2008 року, виданого Шостою Запорізькою державною нотаріальною від 18.02.2011 року та зареєстроване в реєстрі за №1-212 (а.с.169 Т.1).

Відповідач ОСОБА_2 звернувся із заявою від 06.04.2011 р. №0003з до Запорізької міської ради з питання внесення змін в п. 4 додатку до рішення тридцять четвертої сесії Запорізької міської ради від 30.09.2009 №76/277 в звязку зі смертю власника земельної ділянки, на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 18.02.2011 №1-212 (а.с.159 Т.1).

Згідно пояснювальної записки матеріалів землеустрою щодо внесення змін в додаток до рішення міської ради тридцять четвертої сесії від 30.09.2009 р. 76/277 КП «Градпроект», Замовник: ОСОБА_2, в частині зміни власника земельної ділянки 17/25 від 0,0645 га по вул. Калініна, 146: «Під час оформлення Державного акта на право власності на землю гр. ОСОБА_6 помер, що підтверджено свідоцтвом про смерть від 03.03.2008 р. (серія 1-ЖС №104127). Гр. ОСОБА_6 ОСОБА_9 акт на право власності на землю не одержав, тобто згідно ст 125, 126 Земельного кодексу України право власності на землю не набув» (а.с.161 Т.1).

Рішенням Запорізької міської ради шостого скликання двадцять третьої сесії №53/32 від 26.06.2012 р. «Про внесення змін в п. 4 додатку до рішення міської ради від 30.09.2009 №76/277 «Про передачу у власність громадянам земельних ділянок у Комунарському районі м. Запоріжжя (кадастровий квартал номер №:03:024)» затверджено матеріали із землеустрою щодо внесення змін до рішення міської ради від 20.09.2009 №76/277 та внесено наступні зміни власника земельної ділянки по вул. Калініна, 146: в колонці 2 замість ОСОБА_6 на ОСОБА_2, в колонці 3 змінені паспортні дані на СВ 670119, Комунарським РВ Запорізького МУ УМВС України в Запорізькій обл., 23.03.2002р., ідентифікаційний номер НОМЕР_1 (а.с.176 Т.1).

На підставі оскаржуваного Рішення Запорізької міської ради шостого скликання двадцять третьої сесії №53/32 від 26.06.2012 року відповідач ОСОБА_2 отримав Свідоцтво про право власності на нерухоме майно серії та номер 27621114, про право власності на 17/25 часток земельної ділянки загальною площею 0,0645 га (кадастровий номер №:03:024:0078), розташованої за адресою: м. Запоріжжя, вул. Калініна, 146, виданого 03.10.2014 року ОСОБА_9 реєстратором прав на нерухоме майно ОСОБА_3 служби Запорізького міського управління юстиції у Запорізькій області, на імя ОСОБА_2 (а.с.101-103 Т.1).

19.03.2015 р. ТОВ «ЗМБТІ» виготовлено новий технічний паспорт на замовлення ОСОБА_1 (а.с.36-42 Т.1).

ОСОБА_18 та архітектури та містобудування Запорізької міської ради від 17.08.2015 року за №М-1368, ОСОБА_1 було повідомлено, що згідно наданою замовником документацією обєкти нерухомості не відповідають вимогам ДБН 360-92 у частині розміщення відносно прилеглих земельних ділянок (а.с.43 Т.1).

25.09.2015 року позивачка ОСОБА_1 звернулась до архіву Управління Держгеокадастру у Запорізькому районі Запорізької області з заявою про ознайомлення з технічною документацією зі складання державного акту на право на земельну ділянку серії ЯИ №467389 від 01.02.2010 р., що не оспорюється третьою особою.

05.10.2015 року представник позивача ОСОБА_10 до Управління Держгеокадастру у Запорізькому районі Запорізької області звернулась з заявою щодо ознайомлення з матеріалами землеустрою щодо внесення змін в додаток до рішення міської ради тридцять четвертої сесії від 30.09.2009 р. 76/277 КП «Градпроект», Замовник: ОСОБА_2, в частині зміни власника земельної ділянки 17/25 від 0,0645 га по вул. Калініна, 146 (а.с.48 Т.1).

22.10.2015 року позивачка ОСОБА_1 звернулась до Запорізької міської ради з заявою про надання копій рішення Запорізької міської ради за №76/277 від 30.09.2009 року з відповідними додатками та копію рішення Запорізької міської ради №53/32 від 26.06.2012 року. Копії даних рішень позивач отримала листом Виконавчого комітету Запорізької міської ради від 04.11.2015 року №М-9930-Ж (а.с.49 Т.1) та архівним відділом Запорізької міської ради від 12.10.2015 року за № 02-24/73 (а.с.50-53 Т.1).

Відповідно до листа ТОВ «ЗМБТІ» №6908 від 23.06.2016 року, ЗМБТІ не здійснювало реєстрації порядку користування земельними ділянками станом на 17.11.1998 р. через відсутність нормативних актів, які б це визначали (а.с.31 Т.2).

Допитані у судовому засіданні у якості свідків ОСОБА_19 та ОСОБА_20 пояснили, що знають позивачку багато років, з весни 2000 року приїжджають до неї у буд. 146 по вул. Калініна у м. Запоріжжі допомагати по господарству, де на межі з сусідською земельною ділянкою стоїть паркан, спочатку огороджений сіткою рабицею, а весною 2002 року позивач обклала паркан металом та шифером, ніколи не чули від позивачки про суперечки з сусідами щодо встановленого паркану, користування земельною ділянкою. Крім цього, свідок ОСОБА_20 зазначила, що у жовтні 2015 року при розмові з позивачкою ОСОБА_1, остання розповіла, що у вересні 2015 року вона з'ясувала, що приватизація земельної ділянки проведена незаконно.

Допитана у судовому засіданні у якості свідка ОСОБА_21, пояснила суду, що є сусідкою позивачки ОСОБА_1 та відповідача ОСОБА_2П, знає останніх багато років, заходила в гості як до ОСОБА_6, ОСОБА_2, так і до ОСОБА_1, на межі їх земельних ділянок ОСОБА_1 встановила паркан, ніколи не чула від останніх про їх суперечки щодо встановленого паркану, користування земельною ділянкою.

Згідно ст. 14 Конституції України, право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.ч.1,2 ст. 2 ЗК України, земельні відносини - це суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею. Суб'єктами земельних відносин є громадяни, юридичні особи, органи місцевого самоврядування та органи державної влади.

Відповідно до п. «в» ч. 1 ст. 81 ЗК України, громадяни України набувають право власності на земельні ділянки, зокрема, на підставі приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування.

Згідно із частинами першою, другою та третьої статті 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян.

Статтею 118 ЗК України (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) визначено порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами. Так, згідно ч. 1 ст. 118 ЗК України, громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідної районної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради за місцезнаходженням земельної ділянки. Частиною 2 ст. 118 ЗК України, передбачено, що рішення органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо приватизації земельних ділянок приймається у місячний строк на підставі технічних матеріалів та документів, що підтверджують розмір земельної ділянки.

Виходячи зі змісту ч. 8, ч. 9, ч. 10 ст. 118 ЗК України проект відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян організаціями, які мають відповідні дозволи (ліцензії) на виконання цих видів робіт, у строки, що обумовлюються угодою сторін. Проект відведення земельної ділянки погоджується з органом по земельних ресурсах, природоохоронним і санітарно-епідеміологічним органами, органом архітектури та подається на розгляд відповідної місцевої державної адміністрації або органу місцевого самоврядування. Районна, Київська чи Севастопольська міська державна адміністрація або сільська, селищна, міська рада у місячний строк розглядає проект відведення та приймає рішення про передачу земельної ділянки у власність.

Як вбачається з матеріалів справи, пояснень відповідача ОСОБА_2 при огляді технічної документації із землеустрою ТОВ «Магістральбудпроект» щодо складання документів, що посвідчують право на землю громадянам, наданих у судовому засіданні 07.07.2016 року, ОСОБА_2 визнав та підтвердив, що він особисто підписував всі документи технічної документації із землеустрою ТОВ «Магістральбудпроект» від імені батька землекористувача ОСОБА_6С, а саме: спільну заяву ОСОБА_16 та ОСОБА_6, які мешкають: Запоріжжя, вул. Калініна 146/5 (8/25) від 10 серпня 2002 року до Запорізької міської ради про передачу в спільну власність земельної ділянки площею 0, 0600 га, з виправленням на 0,0645 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель, розташованої за адресою: м. Запоріжжя, вул. Калініна, буд. 146/5 (вх. №205 від 29.09.2004р.), акт погодження меж землекористування з земельною ділянкою за адресою: м. Запоріжжя, вул. Калініна, 146, за підписами суміжних користувачів, в тому числі ОСОБА_6, посвідчений головою квартального комітету від 21.09.2003 р.; зобовязання ОСОБА_6 від 25.03.2008 року про погодження оформленої технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на землю громадянам за адресою: м. Запоріжжя, вул. Калініна, б. 146. ОСОБА_2 пояснив суду, що мав право підпису документів по довіреності від батька, на час підписання зобовязання його батько помер, він як його син, після смерті батька був єдиним спадкоємцем.

За таких обставин, суд вважає, що заява ОСОБА_6 від 10.08.2002 року (вх. №205 від 29.09.2004р.) та акт погодження меж землекористування, посвідчений головою квартального комітету від 21.09.2003 р., підписані ОСОБА_2 від імені ОСОБА_6 за відсутності на це повноважень передбачених законом. Довіреність ОСОБА_6 видана ОСОБА_2 від 28.09.2006 р. на продаж житлового будинку. Зобовязання ОСОБА_6 від 25.03.2008 року про погодження оформленої технічної документації із землеустрою ТОВ «Магістральбудпроект» підписане ОСОБА_2 від імені ОСОБА_6, без зазначення вчинення їх представником, що діє на підставі довіреності, за відсутності на це законних повноважень, оскільки дана довіреність була припинена у звязку із смертю ОСОБА_6С, який помер 03.03.2008 року та в ній відсутні повноваження повіреного щодо земельної ділянки.

Позивачем ОСОБА_1 було заявлено клопотання про призначення почеркознавчої експертизи спільної заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_6 від 10 серпня 2002 року до Запорізької міської ради (вх.№205 від 29.09.2004р.), однак через визнання відповідачем ОСОБА_2 у судовому засіданні 07.07.2016 р. свого підпису та відсутності зразків дослідження, позивач залишила дане клопотання без розгляду.

У подальшому, Рішенням Запорізької міської ради пятого скликання тридцять четвертої сесії №76/277 від 30.09.2009 р. «Про передачу у власність громадянам земельних ділянок у Комунарському районі м. Запоріжжя (кадастровий квартал номер №:03:024), згідно якого затверджена технічна документація із землеустрою та передано у спільну сумісну власність гр. ОСОБА_1 та гр. ОСОБА_6 зазначену земельну ділянку.

Отже, виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що всупереч вимогам ст.ст. 116, 118 Земельного кодексу України, Запорізькою міською радою прийнято рішення про передачу у власність гр. ОСОБА_1 та гр. ОСОБА_6 вказаної земельної ділянки, на підставі затвердженої технічної документаціїТОВ «Магістральбудпроект» щодо складання документів, що посвідчують право на землю громадянам, складеної з порушенням встановленого законом порядку та порушуючи інтереси та права землекористувача ОСОБА_1, а саме: за відсутностідійсної письмової заяви ОСОБА_8 на приватизацію земельної ділянки, яка перебувала у його користуванні; за відсутностіволевиявлення ОСОБА_1 на приватизацію земельної ділянки, яка перебувала у її користуванні, пропорційно часткам у праві власності на жилий будинок; без дійсного погодження меж земельної ділянки, із суміжними користувачами; за відсутності погодження між землекористувачами при виготовленні технічної документації розподілу часток земельної ділянки, які будуть їм належати на праві спільної часткової власності та за відсутності погодження землекористувачів гр. ОСОБА_1 та гр. ОСОБА_6 із технічною документацією.

Як передбачено ч. 1 ст. 122 ЗК України, сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 152 ЗК України, держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Статтею 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої відповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Частиною 1 ст. 155 ЗК України встановлено, що у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 152 ЗК України, захист прав на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання недійсними рішень органів місцевого самоврядування, застосування інших, передбачених законом, способів захисту.

Статтею 16 ЦК України встановлено, що захист свого особистого немайнового або майнового права та інтересу здійснюється особою в судовому порядку у визначений спосіб. Відповідно п. 10 ч. 2 ст.16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Відповідно до ст. 21 ч. 1 ЦК України суд визнає незаконним правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Відповідно до пункту 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» від 16.04.2004 № 7, розглядаючи позови про захист прав власників земельних ділянок і землекористувачів (про усунення перешкод у користуванні ними тощо), суд має перевіряти законність рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки іншій особі без вилучення (викуп) її у позивача у встановленому порядку і за наявності для цього підстав ухвалювати рішення про його недійсність.

З огляду на викладене, Рішення Запорізької міської ради пятого скликання тридцять четвертої сесії №76/277 від 30.09.2009 р. «Про передачу у власність громадянам земельних ділянок у Комунарському районі м. Запоріжжя (кадастровий квартал номер №:03:024)», в частині пунктів 3, 4 додатку до нього, про передачу на праві спільної часткової власності земельну ділянку (кадастровий номер №:03:024:0078) розташованої: м. Запоріжжя, вул. Калініна, буд. 146, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) у власність гр. ОСОБА_1 (паспортні дані СА 701425, Жовтневим РВ УМВС України в Запорізькій обл., 12.02.1998 р., ідентифікаційний номер НОМЕР_2), площею 0,0206 га, що складає 8/25 частки від загальної площі 0,0645 га та гр. ОСОБА_6 (паспортні дані СВ 501709, Комунарським РВ ЗМУ УМВС України в Запорізькій обл., 17.11.2001р., ідентифікаційний номер НОМЕР_3) площею 0,0439 га, що складає 17/25 частки від загальної площі 0,0645 га, суперечить вимогам ст.ст. 116, 118 Земельного кодексу України, порушує цивільні права та інтереси позивачки землекористувача, а тому визнається незаконним та підлягає скасуванню.

Відповідно до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до розяснень, викладених у п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» від 16 квітня 2004 року №7 (зі змінами і доповненнями, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України від 19 березня 2010 року №2), судам підсудні справи за заявами, зокрема, щодо визнання недійсними державних актів про право власності на земельні ділянки. Визнання такого акту недійсним може бути наслідком скасування розпорядження, рішення на підставі якого державний акт видано.

ОСОБА_9 акт на право приватної власності на землю видається на підставі рішення органу місцевого самоврядування або органу виконавчої влади, тому вирішення питання про правомірність видачі державного акта безпосередньо залежить від законності рішення, на підставі якого такий акт виданий, і дотримання вимог, передбачених земельним законодавством, зокрема статтями 116, 118 ЗК України. Така правова позиція висловлена Верховним Судом України в постановах від 18 вересня 2013 року (справа №6-12цс13), від 23 жовтня 2013 року (справа №6-93цс13), від 23 жовтня 2013 року (справа № 6-83цс13) та від 25 червня 2014 року (справа №6-67цс14).

Враховуючи те, що на підставі незаконного рішення міської ради виданий на імя ОСОБА_1 державний акт про право власності на земельну ділянку серії ЯИ №467389 від 01.02.2010 року, останній підлягає визнанню недійсним.

Таким чином, Рішення Запорізької міської ради шостого скликання двадцять третьої сесії №53/32 від 26.06.2012 р. «Про внесення змін в п. 4 додатку до рішення міської ради від 30.09.2009 №76/277 «Про передачу у власність громадянам земельних ділянок у Комунарському районі м. Запоріжжя (кадастровий квартал номер №:03:024)», яким затверджено матеріали із землеустрою щодо внесення змін до рішення міської ради від 20.09.2009 №76/277 та внесено зміни про власника до незаконного пункту додатку до рішення, підлягає визнанню незаконним та скасуванню.

Враховуючи, що на підставі незаконних рішень міської ради видано ОСОБА_2 Свідоцтво про право власності на нерухоме майно серії та номер 27621114 від 03.10.2014 року про право власності на 17/25 частин земельної ділянки, останнє підлягає визнанню недійсним.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Приймаючи до уваги вищезазначене, суд не приймає до уваги заперечення відповідачів як безпідставні та такі, що не відповідають обставинам справи, встановленим судом.

Позивач ОСОБА_22 та представник позивача ОСОБА_10 просили суд визнати поважними причини пропуску строку позовної давності та поновити ОСОБА_1 строк звернення до суду з даним позовом, посилаючись на те, що у лютому 2010 року позивач у віці 65 років отримала ОСОБА_9 акт на право власності на земельну ділянку. На те, що у державному акті зазначено, що вона є власником земельної ділянки площею 8/25 від 0,0645 га, ОСОБА_1 не звернула уваги в силу свого похилого віку та нерозуміння. Позивачка є малограмотною людиною, оскільки закінчила тільки 8 класів в селі, все життя працювала будівельником без відповідної освіти. ОСОБА_1 дізналась про порушення своїх прав, а саме що вона має право власності на земельну ділянку площею 0,0206 га та те, що приватизація відбулась пропорційно часткам у праві власності на жилий будинок, лише у вересні 2015 року приознайомленні в архіві Управління Держгеокадастру у Запорізькому районі Запорізької області з технічною документацією із землеустрою ТОВ «Магістральбудпроект» зі складання державного акту на право на земельну ділянку серії ЯИ №467389 від 01.02.2010 р. та з Рішенням Запорізької міської ради пятого скликання тридцять четвертої сесії №76/277 від 30.09.2009 р. При цьому позивачка безперешкодно користується земельною ділянкою площею 0,0415 га, на межі якої встановлено паркан, жодних претензій до неї щодо користування земельною ділянкою ні померлий ОСОБА_6, ні відповідач ОСОБА_2 не висували.

Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (ст. 256 ЦК України). Законом встановлена загальна позовна давність тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України).

Відповідно до ч. 5 ст. 267 ЦК України, якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

Перебіг позовної давності обчислюється відповідно до частини першої статті 261 ЦК - від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

За змістом цієї норми для визначення початку перебігу позовної давності має значення не тільки безпосередня обізнаність особи про порушення її прав, а і об'єктивна можливість цієї особи знати про обставини порушення її прав. Така правова позиція, викладена у постанові Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 29.10.2014 року справа № 6-152цс14.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_12 у письмових запереченнях та судовому засіданні просили суд застосувати позовну давність, зазначаючи про відсутність поважної підстав для поновлення строку позивачу. Суд вважає заяви відповідача та його представника щодо пропуску позовної давностінеобґрунтованими, оскільки зазначені доводи про те, що позивачці ОСОБА_1 було відомо у 2008 році про передачу їй земельної ділянки площею 0,0206 га з пояснювальної записки та висновку про передачу земельної ділянки №01-02/3682 від 16.08.2008 р., не знайшли свого підтвердження, оскільки зобовязання ОСОБА_1 про погодження оформленої технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на землю громадянам за адресою: м. Запоріжжя, вул. Калініна, б. 146, датовано 25.03.2008 року, інших більш пізніх ознайомлень та погоджень технічної документації ОСОБА_1 не встановлено, окрім ознайомлення останньої 25.09.2015 року в архіві Управління Держгеокадастру у Запорізькому районі Запорізької області.

Представник відповідача ОСОБА_13 міської ради ОСОБА_23 у письмових запереченнях та судовому засіданні також просила суд застосувати позовну давність, зазначаючи що відсутні поважні підстави для поновлення строку позивачу. Суд вважає заяву представника необґрунтованою, оскільки не знайшли свого належного підтвердження доводи про те, що позивач була обізнана про зміст спірного рішення, оскільки особа, якій у власність передається земельна ділянка повинна поставити свій підпис у проекті рішення, що посвідчує його ознайомлення із тексту проекту рішення. Так, в матеріалах цивільної справи, в матеріалахтехнічної документації із землеустрою ТОВ «Магістральбудпроект» відсутній проект рішення про передачу у власність, підписаний позивачкою ОСОБА_1 Відповідачем ОСОБА_13 міською радою до суду не надано жодного доказу про направлення копії оскаржуваних рішень та отримання позивачем зазначеного рішення до звернення позивачки ОСОБА_1 від 22.10.2015 року.

За таких обставин, враховуючи похилий вік та неграмотність позивачки ОСОБА_1, яка в внаслідок помилкового сприйняття державного акту на право власності на земельну ділянку площею 8/25 від 0,0645 га, отриманого у лютому 2010 року, не зрозуміла що їй на праві власності належить земельна ділянка площею 0,0206 га, оскільки тільки з вересня 2015 року ОСОБА_1 стало зрозумілим протиправність виготовлення технічної документації та прийняття рішення Запорізькою міською радою, всупереч її волевиявленню, а саме про передачу земельної ділянки співвласникам житлового будинку по вул. Калініна, буд. 146 пропорційно їх часткам у праві власності на жилий будинок, а не по фактичному користуванню земельною ділянкою, саме в вересні 2015 року у позивачки з'явилася об'єктивна можливість знати по обставини порушення її прав як землекористувача зазначеної земельної ділянки та можливості захищати свої права та інтереси, суд вважає, що позовна давність пропущена позивачем з поважних причин,.

У зв'язку з чим відсутні підстави для задоволення заяви відповідача ОСОБА_2 та його представника відповідача ОСОБА_12, заяви представника відповідача ОСОБА_13 міської ради ОСОБА_23 про застосування позовної давності. Тому суд визнає поважними причини пропущення позовної давності та поновлює ОСОБА_1 строк позовної давності для звернення до суду з даним позовом.

При цьому суд не приймає до уваги заперечення відповідачів як безпідставні та такі, що не відповідають обставинам справи, встановленим судом.

Позивачка не зверталися до суду з вимогами про стягнення з відповідачів на її користь судових витрат, в судовому засіданні пояснила суду, що не наполягає на стягненні на її користь останніх, тому суд вважає за можливе не стягувати судові витрати з відповідачів на користь позивачяки.

Керуючись ст.ст. 116, 118,152 Земельного Кодексу України, ст.ст. 16, 21, 267 ЦК України, ст.ст. 212-214 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Визнати поважними причини пропущення позовної давності та поновити ОСОБА_1 строк позовної давності для звернення до суду із позовом до ОСОБА_2, Запорізької міської ради, Товариства з обмеженою відповідальністю «Магістральбудпроект», ОСОБА_3 служби Запорізького міського управління юстиції у Запорізькій області, третя особа: Управління Держгеокадастру у Запорізькому районі Запорізької області про визнання незаконними та скасування рішень Запорізької міської ради, про визнання недійсними державного акту на право власності на земельну ділянку та Свідоцтва про право власності на нерухоме майно.

Визнати незаконним та скасувати Рішення Запорізької міської ради пятого скликання тридцять четвертої сесії №76/277 від 30.09.2009 р. «Про передачу у власність громадянам земельних ділянок у Комунарському районі м. Запоріжжя (кадастровий квартал номер №:03:024)», в частині пунктів 3, 4 додатку до нього, про передачу на праві спільної часткової власності земельну ділянку (кадастровий номер №:03:024:0078) розташованої: м. Запоріжжя, вул. Калініна, буд. 146, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) у власність ОСОБА_1 (паспортні дані СА 701425, Жовтневим РВ УМВС України в Запорізькій обл.,12.02.1998 р., ідентифікаційний номер НОМЕР_2), площею 0,0206 га, що складає 8/25 частки від загальної площі 0,0645 га та гр. ОСОБА_6 (паспортні дані СВ 501709, Комунарським РВ ЗМУ УМВС України в Запорізькій обл., 17.11.2001р., ідентифікаційний номер НОМЕР_3) площею 0,0439 га, що складає 17/25 частки від загальної площі 0,0645 га.

Визнати недійсним виданий на ім*я ОСОБА_1 державний акт серії ЯИ №467389 від 01.02.2010 року на право власності на земельну ділянку площею 8/25 від 0,0645 га, розташованої за адресою: м. Запоріжжя, вул. Калініна, буд. 146 (кадастровий номер №:03:024:0078), для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), та зареєстрований у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі від 01.02.2010 року за № 81;

Визнати незаконним та скасувати Рішення Запорізької міської ради шостого скликання двадцять третьої сесії №53/32 від 26.06.2012р. «Про внесення змін в п. 4 додатку до рішення міської ради від 30.09.2009 №76/277 «Про передачу у власність громадянам земельних ділянок у Комунарському районі м. Запоріжжя (кадастровий квартал номер №:03:024)», яким затверджено матеріали із землеустрою щодо внесення змін до рішення міської ради від 20.09.2009 №76/277 та внесено зміни в частині власника земельної ділянки по вул. Калініна, 146, в колонках 2 та 3 на ОСОБА_2, паспортні дані СВ 670119, Комунарським РВ Запорізького МУ УМВС України в Запорізькій обл., 23.03.2002р., ідентифікаційний номер НОМЕР_1.

Визнати недійсним Свідоцтво про право власності на нерухоме майно серія та номер 27621114, на право власності на 17/25 часток земельної ділянки, загальною площею 0,0645 га (кадастровий номер №:03:024:0078), розташованої за адресою: м. Запоріжжя, вул. Калініна, 146, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), виданого 03.10.2014 року ОСОБА_9 реєстратором прав на нерухоме майно ОСОБА_3 служби Запорізького міського управління юстиції у Запорізькій області, на імя ОСОБА_2.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Запорізької області через Комунарський районний суд м. Запоріжжя протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя А.І. Боровікова