Провадження №2-о/748/121/16
Єдиний унікальний № 748/2747/16-ц
У Х В А Л А

"28" грудня 2016 р. м. Чернігів

Суддя Чернігівського районного суду Чернігівської області Меженнікова С.П., розглянувши заяву, подану ОСОБА_1 про встановлення факту постійного проживання на території України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1, звертаючись до суду із заявою в порядку окремого провадження, просить встановити факт постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року і по теперішній час, мотивуючи свої вимоги тим, що втратив паспорт радянського зразка та своєчасно не оформив паспорт громадянина України. Постійно проживає на території Михайло-Коцюбинської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області. Вказує, що встановлення даного факту йому потрібно для отримання паспорту громадянина України.

Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов, зокрема:

- факти, що підлягають встановленню повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян;

- заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення;

- чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

Для визначення юридичного характеру факту має значення мета встановлення факту.

Заявник ОСОБА_1, просить встановити факт постійного його проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року і по теперішній час, з метою отримання паспорта громадянина України .

Проте, в даному випадку, юридичне значення має лише факт постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року, оскільки встановлення даного факту дозволить заявнику реалізувати право на отримання громадянства та паспорта громадянина України.

Яке має для заявника юридичне значення встановлення факту постійного проживання на території України на теперішній час, заявником не обгрунтовано.

Для підтвердження не можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення, заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що перед тим, як звернутися до суду він звертався до відповідних організацій за одержанням докумета, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови.

Що стосується позасудового порядку встановлення факту, який ставиться в заяві, то питання встановлення, оформлення та перевірки належності до громадянства України, прийняття до громадянства України, оформлення набуття громадянства України, скасування рішень про оформлення набуття громадянства України, а також процедури подання цих документів та провадження за ними врегульовано Законом України "Про громадянство України" , Указом Президента України від 27 березня 2001 року "Питання організації виконання Закону України " Про громадянство України", яким затверджений Порядок провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень.

Відповідно до зазначених нормативних актів, які регулюють питання громадянства, вирішення питання щодо набуття чи прийняття до громадянства України, можливо в позасудовому порядку.

Доказів того, що заявник намагався вирішити питання громадянства в позасудовому порядку, суду не надано.

Частиною 5 статті 119 ЦПК України передбачено, що до позовної заяви додається документ, що підвтерджує сплату судового збору.

Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 26 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» суд перед відкриттям провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України. У зв'язку із цим суд повинен перевірити, щоб платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою, що додаються до позовної заяви (заяви, скарги), містили відомості про те, за яку саме позовну заяву (заяву, скаргу, дію) сплачується судовий збір. При цьому, наприклад, платіжне доручення повинно бути підписано відповідальним виконавцем банку і скріплено печаткою установи банку з відміткою про дату надходження та дату виконання платіжного доручення.

16 грудня 2016 року ухвалою Чернігівського районного суду, заява ОСОБА_1 про встановлення юридичного факту, не відповідала вимогам ст. 258, ч.5 ст.119 ЦПК України і була залишена без руху для усунення недоліків, оскільки заявником не було надано доказів на підтвердження звернення заявника до Чернігівського районного сектору Державної міграційної служби України та на підтвердження відмови Чернігівського районного сектору Державної міграційної служби України у оформленні належності до громадянства України та видачі паспорту громадянина України. До того ж, Фіскальний чек ПН 55 від 13.12.2016 року, який був доданий до заяви, не відповідав вимогам закону, оскільки не містив відомостей, за яку саме позовну заяву (заяву) сплачено судовий збір, не був підписаний відповідальним виконавцем установи, де сплачувався судовий збір і не був скріплений печаткою цієї установи, а отже не можна вважати, що до заяви доданий документ, який підтверджує сплату заявником ОСОБА_1 судового збору.

27 грудня 2016 року на виконання ухвали суду про усунення недоліків ОСОБА_1 надано наступні документи: заяву про встановлення факту постійного проживання на території України з тими ж самими вимогами; довіренність, видану виконкомом М.-Коцюбинської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області, на імя ОСОБА_2; відповідь начальника відділення Чернігівського РВП Чернігівського ВП ГУНП в Чернігівської області від 26.12.2016; висновок інспектора Чернігівського РВП Чернігівського ВП ГУНП в Чернігівської області по матеріалам перевірки по заяві ОСОБА_1 від 26.12.2016 щодо втрати ним паспорту.

Проте, заявником ОСОБА_1 не усунені вказані в ухвалі суду недоліки, а саме, не надані докази на підтвердження звернення його до Чернігівського районного сектору Державної міграційної служби України та на підтвердження відмови Чернігівського районного сектору Державної міграційної служби України у оформленні належності до громадянства України та видачі паспорту громадянина України, а також не надано документ, що свідчив про сплату судового збору.

За таких обставин, ухвалу суду від 16 грудня 2016 року вважати недооформленою, в звязку з чим заява ОСОБА_1 про встановлення факту постійного проживання на території України не може бути прийнята до розгляду і підлягає поверненню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 121 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту постійного проживання на території України, вважати неподаною та повернути заявнику.

Розяснити ОСОБА_1, що відповідно до частини 5 статті 121 ЦПК України повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до апеляційного суду Чернігівської області через Чернігівський районний суд Чернігівської області протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя ОСОБА_3