Провадження № 2/761/6185/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2016 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі головуючого судді - Малинникова О.Ф.,

при секретарі - Данилевській Є.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві цивільну справу Справа № 761/22559/16-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

встановив:

У червень 2016 року до суду надійшла позовна заява за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Позивач зазначив, що 22 листопада 2003 року між ним ОСОБА_1, який зареєстрований та проживає за адресою: 04086, АДРЕСА_1 та відповідачкою ОСОБА_2, яка проживає за адресою: АДРЕСА_2, зареєстрована за адресою: 04086, АДРЕСА_1, зареєстрували шлюб у Центральному відділі реєстрації шлюбів м. Києва про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено актовий запис № 2999 від 22.11.2003 року.

Від шлюбу народилась дитина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Позивач та відповідач проживали спільно до грудня місяця 2015 року. Питання про розподіл майна подружжя позивач та відповідач вирішили між собою.

Про місце проживання дитини між сторонами досягнута взаємна згода щодо проживання дитини з матір'ю.

Спільне життя з відповідачкою не склалося. Причиною розірвання сімейних відносин є відсутність порозуміння та поваги один до одного. Починаючи з грудня 2015 року шлюбні відносини між нами припинені. Спільне господарство не ведеться. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі.

Відповідач постійного працює ЗАО ММЦ «СТБ» на посаді звука режисера.

Позивач вважає, що шлюб між ним та відповідачкою є лише формальним, оскільки відсутнє сімейне спілкування. Спільне життя з Відповідачкою не склалося.

В судовому засіданні позивач підтримав позов, з викладених в ньому підставах. Збереження шлюбу вважає неможливим.

Відповідач в судовому засіданні проти розірвання шлюбу не заперечувала суду пояснила, що сторони дійшли згоди, що їх дитина буде проживати разом з матір'ю. На час розгляду справи спору щодо розподілу майна, яке є їх спільною сумісною власністю немає. При необхідності це питання буде вирішуватися окремо. Стосовно зобов'язання по утриманню дитини до досягнення нею повноліття відповідач зобов'язався виконувати в добровільному порядку.

Відповідачка в судовому засіданні доповнила, що вона проживає за адресою: АДРЕСА_2, разом з дитиною, зареєстрована за адресою: 04086, АДРЕСА_1, працює ресторан «Тре Франце» на посаді адміністратора.

Суд, заслухавши пояснення позивача, думку відповідача, щодо позовної заяви, яки не заперечували проти розірвання шлюбу, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає - задоволенню.

Судом встановлено, що між позивачем ОСОБА_1, який зареєстрований та проживає за адресою: 04086, АДРЕСА_1 та відповідачкою ОСОБА_2, яка проживає за адресою: АДРЕСА_2, зареєстрована за адресою: 04086, АДРЕСА_1, зареєстрували шлюб у Центральному відділі реєстрації шлюбів м. Києва про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено актовий запис № 2999 від 22.11.2003 року.

З грудня 2015 року подружжя не проживають однією сім'єю, не підтримують шлюбних відносин, не ведуть спільного господарства, спору щодо поділу спільного сумісного майна між подружжям на момент розгляду справи не має, питання про утримання дитини та її місце проживання між сторонами вирішено за добровільною згодою подружжя. Після розірвання шлюбу дитина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, буде проживати разом з своєю мамою ОСОБА_2, яка проживає за адресою: АДРЕСА_2.

Виходячи із положень ст. 112 Сімейного кодексу України, що за обставин, які склалися на даний час між сторонами, приймаючи до уваги пояснення позивачки та відповідача, який не заперечував про розірвання шлюбу, дійсні взаємовідносини, які склалися між сторонами, суд вважає, що сім'я між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 фактично розпалася, збереження сім'ї за таких обставин стало неможливим подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу не відповідатиме взаємним інтересам сторін, і шлюб має бути розірвано.

Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку, що сім'я фактично розпалась, бажання підтримати подружні відносини обидва з подружжя не мають і тому поновити сім'ю не можливо.

Суд з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, причини позову про розірвання шлюбу, беручи до уваги інші обставини життя подружжя, що склалися, між ними вважає, позов таким, що підлягає - задоволенню.

Зважаючи на викладене вище, керуючись ст. 105, 109, 110, 112 Сімейного кодексу України, ст. ст. 10,11,57,60,88,209,212,213,214,215,218,223 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрованої за адресою: м 04086, АДРЕСА_1 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, яка проживає за адресою: АДРЕСА_2, зареєстрована за адресою: 04086, АДРЕСА_1, який був зареєстрований у Центральному відділі реєстрації шлюбів м. Києва про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено актовий запис № 2999 від 22.11.2003 року, відповідно до свідоцтво про шлюб Серія НОМЕР_1 від 22 листопада 2003 року.

Після розірвання шлюбу прізвище кожної із сторін - позивач ОСОБА_1, відповідачка ОСОБА_2.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційному суду міста Києва через Шевченківський районний суд м. Києва, який ухвалив оскаржуване рішення.

Суддя: Малинников О.Ф.