Справа № 594/805/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2016 року

Борщівський районний суд Тернопільської області

у складі: головуючого судді Денисової Т. С.

з участю секретаря судового засідання Козій Я.Ю.

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Борщеві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики,

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до відповідача ОСОБА_2, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за у сумі 226400 грн. та судові витрати, посилаючись на те, що 2 січня 2013 року відповідач взяв у нього в борг 8000 євро строком на три роки, а саме до 2 січня 2016 року, що підтверджується письмовою розпискою. Проте, у зазначений строк відповідач позику не повернув, тому позивач просить стягнути з відповідача 226400 грн. боргу за договором позики, сума якого еквівалентна станом на 17 серпня 2016 року 8 тис.євро.

12 вересня 2016 року позивач ОСОБА_1 до початку розгляду справи по суті подав заяву про уточнення позовних вимог, в якій зазначив, що кошти, які відповідач ОСОБА_2 отримав від нього у позику, останній, згідно розписки, зобовязався повернути до 2 вересня 2013 року. Тому просить стягнути з відповідача в його користь, окрім суми боргу, розрахованої по курсу Національного банку України станом на 17 серпня 2016 року за 1 євро 28,30 грн., 3 % річних від простроченої суми заборгованості, що становить 20 376 грн., а також судовий збір в сумі 2465 грн.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні змінені позовні вимоги підтримав, просить позов задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні змінені позовні вимоги визнав та пояснив, що не має заперечень щодо обставин отримання у ОСОБА_1 позики у сумі 8 тис.євро. Однак, на даний час, не має змоги повернути такі кошти, просить позивача зачекати до березня 2017 року.

Відповідно до вимог ст.ст.1046-1047 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.

На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Стаття 629 ЦК України встановлює, що договір є обов'язковий до виконання сторонами.

Згідно до ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Відповідно до змісту ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом частини четвертої статті 174 ЦПК у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом.

У п.11 постанови від 18 грудня 2009 року № 14 "Про судове рішення у цивільній справі" Пленум Верховного Суду України, роз»яснив, що за змістом частини четвертої статті 174 ЦПК у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов, пред»явлений до нього ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики від 2 січня 2013 року визнав.

З огляду на викладені вище норми Цивільного кодексу України, керуючись якими суд установив обставини справи, права та обов'язки сторін, суд приходить до висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому таке визнання позову відповідачем суд приймає.

На підставі ст.ст.526, 530, 625, 629, 1046-1049 ЦК України та керуючись ст.ст.10, 11, 60, 174, 212, 218 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, жителя ІНФОРМАЦІЯ_1 ІПН:НОМЕР_1, в користь ОСОБА_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН:НОМЕР_2, заборгованість станом на 17 серпня 2016 року за договором позики від 2 січня 2013 року в сумі 226400 (двісті двадцять шість тисяч чотириста) гривень, 20 376 (двадцять тисяч триста сімдесят шість) гривень, що становлять 3 % річних від простроченої суми заборгованості за період з 2 вересня 2013 року по 17 серпня 2016 року та судові витрати в сумі 2465 (дві тисячі чотириста шістдесят пять) гривень.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з моменту проголошення рішення через Борщівський районний суд до апеляційного суду Тернопільської області.

Головуючий: підпис

З оригіналом згідно

Суддя Борщівського районного суду Денисова Т. С.