У Х В А Л А

01.12.2016 року м. Житомир

Богунський районний суд міста Житомира у складі:

головуючої судді Семенцової Л.М.,

за участі секретаря Глущенко Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Райффайзен банк Аваль», товариства з обмеженою відповідальністю «Українська факторингова компанія», публічного акціонерного товариства «Вектор Банк» про визнання правочинів удаваними та визнання їх недійсними, -

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2016 року позивач звернувся до суду з указаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 01.06.2007 року між ним та ВАТ «Райффайзен банк Аваль», правонаступником якого є ПАТ «Райффайзен банк Аваль», було укладено кредитний договір про надання споживчого кредиту № 014/5550/82/110970, відповідно до якого банк надав грошові кошти в сумі 14280,00 дол. США строком користування до 01.06.2017 року із процентною ставкою за користування кредитом 13,50 % річних. 04.06.2007 року в якості забезпечення виконання зобовязання між ними було укладено та нотаріально посвідчено договір іпотеки земельної ділянки. У кінці грудня 2015 року він отримав від ПАТ «Райффайзен банк Аваль» повідомлення про майбутнє відступлення права вимоги. 26.05.2016 року між ПАТ «Райффайзен банк Аваль» та ПАТ «Вектор Банк» укладено договір відступлення права вимоги № 114/19 та договір відступлення права № 2 від 26.05.2016 року, укладений між ПАТ «Вектор Банк» та ТОВ «Українська факторингова компанія». Позивач вважає дані договори удаваними правочинами, оскільки є фактично договорами факторингу, тобто укладались з метою приховання інших правочинів і підлягають визнанню недійсними. Тому позивач просить: 1) визнати договір відступлення права вимоги № 114/19 від 26.05.2016 року, укладений між ПАТ «Райффайзен банк Аваль» та ПАТ «Вектор Банк», удаваним правочином за застосувати наслідки удаваного правочину, а саме визнати даний договір договором факторингу; 2) визнати договір відступлення права вимоги № 2 від 26.05.2016 року, укладений між ПАТ «Вектор Банк» та ТОВ «Українська факторингова компанія», удаваним правочином та застосувати наслідки удаваного правочину, а саме визнати даний договір договором факторингу; 3) визнати недійсним з моменту його укладення договір № 114/19 від 26.05.2016 року, укладений між ПАТ «Райффайзен банк Аваль» та ПАТ «Вектор Банк»; 4) визнати недійсним з моменту його укладення договір № 2 від 26.05.2016 року, укладений між ПАТ «Вектор Банк» та ТОВ «Українська факторингова компанія».

У судовому засіданні представник відповідача ПАТ «Вектор Банк» заявив клопотання про закриття провадження у справі, посилаючись на те, що позивач у поданому позові оскаржує договори, укладені між юридичними особами - ПАТ «Райффайзен банк Аваль» та ПАТ «Вектор Банк» та між ПАТ «Вектор Банк» та ТОВ «Українська факторингова компанія», у звязку з чим вказаний позов підлягає розгляду в порядку господарського, а не цивільного судочинства.

Представник позивача і позивач заперечували проти закриття провадження у справі.

Представник відповідача ТОВ «Українська факторингова компанія» не заперечував проти задоволення клопотання про закриття провадження.

Представник відповідача ПАТ «Райффайзен банк Аваль» у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, до суду надав заяву про розгляд справи у його відсутності.

Суд, заслухавши сторін та їх представників, оглянувши матеріали справи, вважає, що провадження у справі не підлягає закриттю з наступних підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України суд ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Статтею 15 ЦПК України визначено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ провадиться за правилами іншого судочинства.

За змістом вимог ст. ст. 1, 2 ГПК України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи мають право звертатися до господарського суду за захистом своїх порушених прав і охоронюваних законом інтересів. Господарський суд порушує справи за позовними заявами підприємств та організацій, які звертаються до господарського суду за захистом своїх прав та охоронюваних законом інтересів, державних та інших органів, які звертаються до господарського суду у випадках, передбачених законодавчими актами України; прокурорів, які звертаються до господарського суду в інтересах держави.

Пунктом 4 ч. 1 ст. 12 ГПК України передбачено, що господарським судам підвідомчі справи, що виникають з корпоративних відносин у спорах між юридичною особою та її учасниками (засновниками, акціонерами, членами), у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи, повязаними із створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності такої особи, крім трудових спорів.

Згідно з роз'ясненнями, які містяться у п. 3 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» від 01.03.2013 року за № 3, суди мають виходити з того, що критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне (справи за позовами, що виникають із будь-яких правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства), по-друге, субєктний склад такого спору (однією зі сторін у спорі є, як правило, фізична особа).

Оскільки згідно зі статтею 16 ЦПК України не допускається об'єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом, суд відкриває провадження у справі в частині вимог, які належать до цивільної юрисдикції, і відмовляє у відкритті провадження у справі щодо вимог, коли їх розгляд проводиться за правилами іншого виду судочинства. Разом з тим суд також має враховувати, що в порядку цивільного судочинства підлягають розгляду справи у разі, якщо однією зі сторін є фізична особа, а вимоги взаємопов'язані між собою і окремий їх розгляд неможливий.

Як убачається із змісту позовної заяви, в даному випадку позивачем заявлено позов про визнання правочинів удаваними та визнання їх недійсними, укладені між юридичними особами, з метою захисту свого цивільного права і позовні вимоги позивача мають розглядатися в порядку цивільного судочинства як спосіб захисту порушеного права за ст. 16 ЦК України.

Керуючись ст. 205 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання представника відповідача публічного акціонерного товариства «Вектор Банк» про закриття провадження у справі відмовити.

Ухвала оскарження не підлягає.

Суддя Л.М. Семенцова