ухвала

іменем україни

21 грудня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Журавель В.І., Закропивного О.В.,

Хопти С.Ф., Штелик С.П.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа - комунальне підприємство Київської обласної ради «Західне бюро технічної інвентаризації», про поділ спільного майна подружжя, виділ часток в натурі, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Обухівського районного суду Київської області від 28 грудня 2015 року та рішення апеляційного суду Київської області від 12 травня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2015 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 про поділ спільного майна подружжя та виділ часток в натурі, посилаючись на те, що з 07 червня 1985 року по 25 грудня 2010 року вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. В шлюбі на ім'я відповідача за її письмовою нотаріально посвідченою згодою на підставі договору купівлі-продажу від 30 червня 2006 року була придбана земельна ділянка площею 0,18 га, розташована у дачному товаристві «Нафтовий». 22 березня 2007 року ОСОБА_4 отримав державний акт на право власності на вказану земельну ділянку. У період шлюбу на зазначеній земельній ділянці вони збудували дачний та гостьовий будинки. Посилаючись на те, що у добровільному порядку відповідач відмовляється поділити спірне майно, позивач з урахуванням уточнень позовних вимог просила визнати спільною сумісною власністю її та ОСОБА_4 земельну ділянку площею 0,18 га, розташовану у АДРЕСА_1 та введені в експлуатацію дачний і гостьовий будинки, розташовані на вказаній земельній ділянці; виділити в натурі відповідно до висновку експертизи їй та ОСОБА_4 по Ѕ частки спірної земельної ділянки та по Ѕ частки дачного та гостьового будинків.

Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 03 липня 2013 року позов задоволено частково. Визнано за ОСОБА_3 та ОСОБА_4 право власності за кожним на Ѕ частки земельної ділянки площею 0,18 га, розташованої у АДРЕСА_1 кадастровий номер НОМЕР_1. Визнано за ОСОБА_3 та ОСОБА_4 право власності за кожним на Ѕ частки будівельних та оздоблювальних матеріалів, використаних для будівництва дачного та гостьового будинків, розташованих за вищевказаною адресою. В решті позову відмовлено.

Додатковим рішенням Обухівського районного суду Київської області від 25 листопада 2013 року визнано спільною сумісною власністю ОСОБА_3 та ОСОБА_4 земельну ділянку площею 0,18 га, розташовану в у АДРЕСА_1 кадастровий номер НОМЕР_1.

Рішенням апеляційного суду Київської області від 13 березня 2014 року рішення Обухівського районного суду Київської області від 03 липня 2013 року та додаткове рішення Обухівського районного суду Київської області від 25 листопада 2013 року скасовані та ухвалено нове рішення про часткове задоволення позову. Визнано спільною сумісною власністю ОСОБА_3 та ОСОБА_4 земельну ділянку площею 0,18 га, розташовану в у АДРЕСА_1 та не введені в експлуатацію будинки, розташовані на вказаній земельній ділянці. В решті позову відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12 листопада 2014 року Рішенням апеляційного суду Київської області від 13 березня 2014 року рішення Обухівського районного суду Київської області від 03 липня 2013 року, додаткове рішення Обухівського районного суду Київської області від 25 листопада 2013 року та рішення апеляційного суду Київської області від 13 березня 2014 року скасовані в частині виділу майна, справу в цій частині направлено на новий розгляд до суду першої інстанції. У решті рішення апеляційного суду Київської області від 13 березня 2014 року залишено без змін.

У березні 2015 року ОСОБА_3 подала заяву про зміну та уточнення позовних вимог та просила поділити спільне майно подружжя, визнавши за нею та ОСОБА_4 право власності за кожним на Ѕ частки земельної ділянки, площею 0,1800 га, що знаходиться у АДРЕСА_1 кадастровий номер НОМЕР_1 для дачного будівництва та на 1/2 частки майнових прав на дачний та гостьовий будинки, розташованих за тією ж адресою; виділити їй у особисту приватну власність гостьовий будинок з господарськими будівлями та спорудами загальною площею 173,7 кв. м, вартістю 6 846 239 грн та Ѕ частки земельної ділянки, площею 0,1800 га, кадастровий номер НОМЕР_1, вартістю 624 250 грн, на якій він розташований, а відповідачу - в натурі дачний будинок з господарськими будівлями та спорудами загальною площею 321,3 кв. м, вартістю 11 033 961 грн. та Ѕ частки земельної ділянки, площею 0,1800 га, кадастровий номер НОМЕР_1, вартістю 624 250 грн, на якій він розташований; а також стягнути на її користь з відповідача компенсацію за відступлення від ідеальних часток в розмірі 2 093 861 грн.

Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 28 грудня 2015 року позов ОСОБА_3 задоволено. Визнано за ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за кожним право власності на Ѕ частки земельної ділянки НОМЕР_2, площею 0,1800 га, кадастровий номер НОМЕР_1, розташованої у дачному товаристві «Нафтовий» у смт Козин Обухівського району Київської області та на Ѕ частки майнових прав на дачний та гостьовий будинки, розташовані за тією ж адресою. Виділено в натурі ОСОБА_3 Ѕ частки земельної ділянки НОМЕР_2, площею 0,1800 га, кадастровий номер НОМЕР_1, розташованої у дачному товаристві «Нафтовий» у смт Козин Обухівського району Київської області, гостьовий будинок, загальною площею 173,7 кв. м, та господарські будівлі і споруди у вигляді тераси-б, Ѕ частки огорожі N-2, Ѕ частки огорожі N 3-2, Ѕ частки доріжок та площадок N 4-2, що становить 38/100 домоволодіння АДРЕСА_1 Виділено в натурі ОСОБА_4 Ѕ частки земельної ділянки НОМЕР_2, площею 0,1800 га, кадастровий номер НОМЕР_1, розташованої у дачному товаристві «Нафтовий» у смт Козин Обухівського району Київської області, дачний будинок, загальною площею 321,3 кв. м, та господарські будівлі та споруди у вигляді тераси, колодязя каналізаційний К, колодязя каналізаційного К1, колодязя каналізаційного К2, колонки питної КЗ, Ѕ частки огорожі N-1, воріт N1, хвіртки N2, Ѕ частки огорожі N3-1, Ѕ частки доріжок та площадок N 4-1, що становить 62/100 домоволодіння АДРЕСА_1 Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 різницю вартості часток у розмірі 2 093 861 грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Київської області від 12 травня 2016 року рішення Обухівського районного суду Київської області від 28 грудня 2015 року скасовано в частині виділу майна та ухвалено в цій частині нове рішення, яким позов ОСОБА_3 задоволено частково. Поділено земельну ділянку НОМЕР_2, площею 0,18 га, розташовану у дачному товаристві «Нафтовий» у смт Козин Обухівського району Київської області, кадастровий номер НОМЕР_1 наступним чином.

Виділено в натурі у власність ОСОБА_3 земельну ділянку площею 900 кв. м, яка обмежена лініями: від точки 1 (кут сполучення головної та правої межі земельної ділянки) лінія розподілу проходить по головній межі земельної ділянки до точки 2, довжина лінії 1-2 19,76 м; від точки 2 лінія розподілу проходить паралельно стіни правого фасаду дачного будинку «А» до точки 8, довжина лінії 2-8 26,29 м; від точки 8 лінія розподілу проходить паралельно стіни тильного фасаду дачного будинку «А» до точки 9, довжина лінії 8-9 6,89 м; від точки 9 лінія розподілу проходить перпендикулярно тильній межі земельної ділянки (відрізок 4-6) до точки 5, яка розташована на тильній межі земельної ділянки, довжина лінії 9-5 10,89 м; від точки 5 лінія розподілу проходить по тильній межі земельної ділянки до точки 6, довжина лінії 5-6 7,59 м; від точки 6 лінія розподілу проходить по тильній межі земельної ділянки до точки 7 (кут сполучення тильної та правої межі земельної ділянки) довжина лінії 6-7 24,3 м; від точки 7 (кут сполучення тильної та правої межі земельної ділянки) лінія розподілу проходить по правій межі земельної ділянки до точки 1 (кут сполучення головної та правої межі земельної ділянки), довжина лінії 7-1 38,36, вартістю 624 250 грн.

Виділено в натурі у власність ОСОБА_4 земельну ділянку площею 900 кв. м, яка обмежена лініями: від точки 3 (кут сполучення головної та лівої межі земельної ділянки) лінія розподілу проходить по головній межі земельної ділянки до точки 2, довжина лінії 3-2 25,35 м; від точки 2 лінія розподілу проходить паралельно стіни правого фасаду дачного будинку «А» до точки 8, довжина лінії 2-8 26,29 м; від точки 8 лінія розподілу проходить паралельно стіни тильного фасаду дачного будинку «А» до точки 9, довжина лінії 8-9 6,89 м; від точки 9 лінія розподілу проходить перпендикулярно тильній межі земельної ділянки (відрізок 4-6) до точки 5, яка розташована на тильній межі земельної ділянки, довжина лінії 9-5 10,89 м; від точки 5 лінія розподілу проходить по тильній межі земельної ділянки до точки 4 (кут сполучення тильної та лівої межі земельної ділянки), довжина лінії 5-4 21,73 м; від точки 4 ( кут сполучення тильної та лівої межі земельної ділянки) лінія розподілу проходить по лівій межі земельної ділянки до точки 3 (кут сполучення головної та лівої межі земельної ділянки), довжина лінії 4-3 31,63 м , вартістю 624 250 грн.

Виділено у власність ОСОБА_3 гостьовий будинок, 100 % готовності, загальною площею 173,7 кв. м, та господарські будівлі та споруди у вигляді тераси-б, Ѕ частки огорожі N-2, Ѕ частки огорожі N 3-2, 1/25 частки доріжок та площадок N 4-2, що становить 38/100 домоволодіння НОМЕР_2, розташованого у дачному товаристві «Нафтовий» у смт Козин Обухівського району Київської області, вартістю 6 846 239 грн, припинивши право власності ОСОБА_4 на Ѕ частки вказаного гостьового будинку.

Виділено у власність ОСОБА_4 дачний будинок, 100 % готовності, загальною площею 321,3 кв. м, та господарські будівлі та споруди у вигляді тераси, колодязя каналізаційного К, колодязя каналізаційного К1, колодязя каналізаційного К2, колонки питної КЗ, Ѕ частки огорожі N-1, воріт N1, хвіртки N2, Ѕ частки огорожі N3-1, Ѕ частки доріжок та площадок N 4-1, що становить 62/100 домоволодіння НОМЕР_2, розташованого у дачному товаристві «Нафтовий» у смт Козин Обухівського району Київської області, вартістю 11 033 961 грн, припинивши право власності ОСОБА_3 на Ѕ частки вказаного дачного будинку.

У задоволенні позовних вимог про визнання майнових прав відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 різницю вартості часток у розмірі 2 093 861 грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права

Касаційна скарга підлягає задоволенню частково з огляду на наступне.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку із цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Судами встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з 07 червня 1985 року по 25 грудня 2010 року перебували у зареєстрованому шлюбі.

30 червня 2006 року ними на підставі договору купівлі-продажу була придбана земельна ділянка площею 0,18 га, розташована у дачному товаристві «Нафтовий» у смт Козин Обухівського району Київської області.

22 березня 2007 року ОСОБА_4 отримав державний акт серії НОМЕР_3 на право власності на вказану земельну ділянку, кадастровий номер НОМЕР_1, з цільовим призначенням для дачного будівництва, на якій у подальшому були збудовані дачний та гостьовий будинки.

Відповідно до затвердженого акта готовності об'єкта до експлуатації від 06 жовтня 2010 року № 1161, сертифікату відповідності від 07 жовтня 2010 року № 00001161, висновку експерта від 27 травня 2013 року № 1-27/05 та технічного паспорту від 30 червня 2009 року дачний та гостьовий будинки, розташовані на земельній ділянці НОМЕР_2 у дачному товаристві «Нафтовий» у смт Козин Обухівського району завершені будівництвом та введені в експлуатацію.

Згідно з матеріалами технічної документації на вищевказаній земельній ділянці розташовані: дачний будинок «А» загальною площею 321,3 кв. м, який складається із: 1-1 тамбуру, площею 3,4 кв. м, 1-2 комори, площею 2,1 кв. м, 1-3 гаражу, площею 36 кв. м, 1-4 комори, площею 2 кв. м, 1-5 топочної, площею 7,4 кв. м, 1-6 пральні, площею 2,6 кв. м, 1-7 кухні-столової, площею 26,3 кв. м, 1-8 вітальні, площею 35,7 кв. м, 1-9 прихожої, площею 13,4 кв. м, 1-10 гардеробної, площею 4,2 кв. м, 1-11 санвузла, площею 4,1 кв. м, 1-12 кабінету, площею 20,6 кв. м, 1-13 сходів, площею 5,3 кв. м, 1-14 кінотеатру, площею 35,5 кв. м, 1-15 санвузла, площею 10,2 кв. м, 1-16 гардеробу, площею 2,5 кв. м, 1-17 коридору, площею 2,8 кв. м, 1-18 житлової кімнати, площею 24,9 кв. м, 1-19 житлової кімнати, площею 16,8 кв. м, 1-20 житлової кімнати, площею 17,2 кв. м, 1-21 холу, площею 17,1 кв. м, 1-22 санвузла, площею 8,5 кв. м, 1-2 гостьової, площею 19,8 кв. м, лоджії, площею 2,8 кв. м та балкону, площею 0,1 кв. м;

гостьовий будинок «Б», загальною площею 173,7 кв. м, який складається із: 1-1 кімнати відпочинку, площею 26 кв. м, 1-2 дизельної, площею 11,7 кв. м, 1-3 комори, площею 7,1 кв. м, 1-4 душової, площею 13,3 кв. м, 1-5 сауни, площею 5,8 кв. м, 1-6 санвузла, площею 2,2 кв. м, 1- 7 топочної, площею 6,4 кв. м, 1-8 кімнати відпочинку, площею 11,9 кв. м, 1-9 сходів, площею 0,8 кв. м, 1-10 комори, площею 19,3 кв. м, 1-11 кімнати, площею 50,1 кв. м, 1-12 комори, площею 19,1 кв. м, господарських будівель і споруд а, б, тераси, К, К1, К2 колодязів каналізаційних, КЗ колонки питної, N-1 огорожі, N1 воріт, N2 хвіртки, N3-1 огорожі, N4-1 доріжки та площадки.

Також встановлено та не заперечується сторонами, що право власності на будинки не зареєстровано.

Відповідно до висновку експерта агенції судових експертиз № 0707 за результатами проведення судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи від 12 листопада 2015 року дійсна ринкова вартість будинковолодіння в цілому, розташованого у АДРЕСА_1 станом на дату проведення дослідження становить 19 128 700 грн.

Згідно цього ж висновку експертизи технічно можливо виділити частки співвласників будинковолодіння із незначним відступом від ідеальних часток, а також можливо поділити земельну ділянку з урахуванням земельних поліпшень.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із того, що відповідно до ст. 70 СК України частки подружжя у спільному сумісному майні є рівними, тому є підстави для визнання за ОСОБА_3 та ОСОБА_4 по Ѕ частки за кожним спірної земельної ділянки та майнових прав на дачний та гостьовий будинок, розташованих на ній. Також суд дійшов висновку про можливість поділу зазначеного майна шляхом виділу його в натурі сторонам у спосіб визначений позивачем, з огляду на те, що висновком експертизи встановлено таку технічну можливість.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про часткове задоволення позову, апеляційний суд дійшов висновку про те, що судовим рішенням, що набрало законної сили встановлено, що спірна земельна ділянка є спільним сумісним майном подружжя, тому враховуючи висновок експертизи щодо можливості її поділу відповідно до часток сторін, вона підлягає поділу шляхом виділу в натурі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 кожному по Ѕ частки.

Також, апеляційний суд дійшов висновку про поділ між сторонами гостьового та дачного будинків шляхом виділу їх в натурі кожному із подружжя окремо та припинення права власності іншого з подружжя на Ѕ частки у відповідному будинку та стягнення компенсації, виходячи із того, що висновком експертизи встановлено таку можливість технічного поділу майна із незначним відступленням від ідеальних часток.

Крім того, суд апеляційної інстанцій відмовив у визнанні майнових прав на Ѕ частки дачного та гостьового будинку за кожним із подружжя, оскільки із матеріалів технічної документації вбачається, що вказані будинки завершені будівництвом на 100 % та введені в експлуатацію.

Проте погодитися з висновком суду апеляційної інстанції не можна з огляду на таке.

За положеннями ст. ст. 21, 24, 41 Конституції України, ст. 319 ЦК України всі громадяни є рівними у своїх правах, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення цих прав, в тому числі щодо захисту права власності.

Відповідно до ст. ст. 69, 70 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності. У разі поділу такого майна частки майна дружини та чоловіка є рівними.

За положеннями ч. ч. 2, 3 ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Отже, новостворене нерухоме майно набуває юридичного статусу житлового будинку після прийняття його до експлуатації і з моменту державної реєстрації права власності на нього. Однак до цього, не будучи житловим будинком з юридичного погляду, об'єкт незавершеного будівництва є сукупністю будівельних матеріалів, тобто речей як предметів матеріального світу, щодо яких можуть виникати цивільні права та обов'язки, тому такий об'єкт є майном, яке за передбачених законом умов може належати на праві спільної сумісної власності подружжю і з дотриманням будівельних норм і правил підлягати поділу між ними.

Правовий аналіз наведених норм матеріального права дозволяє дійти висновку про те, що об'єкт незавершеного будівництва, зведений за час шлюбу, може бути визнаний об'єктом права спільної сумісної власності подружжя із визначенням часток.

При цьому суд може визнати право на частину об'єкта незавершеного будівництва за кожною зі сторін.

Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду України від 07 вересня 2016 року у справі № 6-47цс16, яка відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх судів.

Крім того, відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 364 ЦК України коженіз співвласників спільної часткової власності має право на виділ у натурі належної йому частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (ч. 2 ст. 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою.

Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 13 січня 2016 року у справі № 6-2925цс15, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковими для усіх судів України.

Вирішуючи спір, апеляційний суд на порушення вимог ст. ст. 212, 303, 316 ЦПК України зазначених норм закону не врахував, фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, належним чином не встановив, зокрема, чи користується спільним майном інший співвласник - відповідач у справі та, чи є можливим згідно із законом та належним способом захисту виділ у натурі частки у спільному сумісному майні подружжя у даному спорі; належним чином не перевірив, виходячи із закріплених у п. 6 ст. 3 ЦК України засад справедливості, добросовісності та розумності, чи спроможний інший співвласник сплатити позивачу компенсацію у рахунок визнання за ним права власності на спільне майно та, чи не становитиме це для нього надмірний тягар.

Відповідно до ч. 2 ст. 338 ЦПК Українипідставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення судом норм процесуального права, що унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ураховуючи те, що фактичні обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, апеляційним судом повністю не встановлені, судове рішення не відповідає вимогам ст. 213 ЦПК України щодо законності й обґрунтованості, зазначені вище порушення призвели до неправильного вирішення спору, що в силу ч. 3 ст. 338 ЦПК України є підставою для його скасування із передачею справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду Київської області від 12 травня 2016 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.Д. Луспеник

Судді: В.І. Журавель

О.В. Закропивний

С.Ф. Хопта

С.П. Штелик