Справа № 595/124/15-ц
Провадження 2/595/6/2016
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.04.2016

Бучацький районний суд Тернопільської області

одноособово суддею Федорончуком В.Б.,

при секретарі Тарчинській Л.Я.,

з участю представника позивача - відповідача ОСОБА_1,

відповідача - позивача ОСОБА_2,

його представника ОСОБА_3,

представників третьої особи - Добропільської

сільської ради Бучацького району ОСОБА_4, ОСОБА_5,

представника третьої особи - відділу

держземагенства у Бучацькому районі ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_2 та третьої особи Добропільської сільської ради Бучацького району Тернопільської області про зобовязання усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою і відновити межові знаки та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_7 та третіх осіб Добропільської сільської ради Бучацького району Тернопільської області, відділу держземагенства у Бучацькому районі Тернопільської області про визнання права власності на майно і скасування рішення,

В С Т А Н О В И В:

У січня 2015 року ОСОБА_7 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 та третьої особи Добропільської сільської ради Бучацького району про зобовязання усунути перешкоди в користуванні земельними ділянками і відновити межові знаки, мотивуючи тим, що ОСОБА_2 самовільно встановив межові знаки та захопив частину його земельної ділянки площею 0,0200 га.

У лютому 2015 року ОСОБА_2 предявив зустрічний позов до ОСОБА_7 та третіх осіб Добропільської сільської ради Бучацького району, відділу держземагенства у Бучацькому районі про визнання недійсним акту обміру земельних ділянок землекористувачів ОСОБА_7 та ОСОБА_2, складеного 11 червня 2008 року Добропільською сільською радою, визнання недійсним рішення Добропільської сільської ради №166 від 26 січня 2009 року «Про затвердження акту обміру земельних ділянок землекористувачів», визнання недійсними свідоцтв про право власності на земельну ділянку площею 0,2517 га для ведення особистого селянського господарства та на земельну ділянку площею 0,08 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, виданих 19 березня 2014 року ОСОБА_7, визнання особистою приватною власністю ? частини криниці та земельної ділянки площею 0,30 га для ведення особистого селянського господарства, мотивуючи тим, що неправомірно складений 11 червня 2008 року акт обміру земельних ділянок землекористувачів ОСОБА_7 та ОСОБА_2, затверджений рішенням Добропільської сільської ради №166 від 26 січня 2009 року, є підставою для визнання недійсними свідоцтв про право власності ОСОБА_7 на земельну ділянку площею 0,2517 га та на земельну ділянку площею 0,08 га. Окрім того, згідно договору купівлі-продажу, він є власником ? частини криниці, а також, згідно довідки виконкому Добропільської сільської ради, у його користуванні знаходиться земельна ділянка загальною площею 0,80 га.

В судовому засіданні представник позивача відповідача ОСОБА_7 - ОСОБА_1 позов свого довірителя підтримав, а позов ОСОБА_2 не визнав, суду пояснив, що на підставі рішення виконавчого комітету Добропільської сільської ради №25 від 07.08.2008 року ОСОБА_7 було видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно - будинок загальною площею 35,6 кв.м по вул. Вигнанка,31 в с.Доброполе Бучацького району Тернопільської області. Рішенням №166 сесії Добропільської сільської ради від 26.01.2009 року ОСОБА_7 було передано у власність земельні ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,08 га і для ведення особистого селянського господарства площею 0,2517 га. На підставі вказаного рішення ОСОБА_7 були видані свідоцтво про право власності на нерухоме майно, індексний номер 1923895, та свідоцтво про право власності на нерухоме майно, індексний номер 19241403. У зв'язку з тим, що ОСОБА_2 у 2014 році самовільно встановив межові знаки та захопив частину земельної ділянки ОСОБА_7, площею приблизно 0,0200 га, ОСОБА_7 звернувся із заявою до ПП «Земельні справи» з приводу встановлення меж земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд і для ведення особистого селянського господарства, згідно виданих йому свідоцтв про право власності на нерухоме майно. На підставі його заяви ПП «Земельні справи» було проведено обміри його земельних ділянок для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки) площею 0,08 га і для ведення особистого селянського господарства площею 0,2517 га. За результатами промірів складено кадастровий план, в якому вказано, що є спірна земельна ділянка площею 0,0200 га з земельною ділянкою, якою користується ОСОБА_2 Не відповідають дійсності доводи ОСОБА_2 про те, що відновлення меж земельної ділянки відбулось безпідставно - за відсутності земельно-кадастрової документації, адже, як вбачається із спірного акту обміру земельних ділянок від 11.06.2008 року, комісія сільської ради при проведенні обмірів використовувала картографічні матеріали та польові обміри обліку присадибних і громадських земель с.Доброполе 1977 року, які відносяться до земельно-кадастрової документації. Помилковим також є ототожнення ОСОБА_2 спірного акту обміру земельної ділянки з актом передачі межових знаків на зберігання власнику або землекористувачу, позаяк, спірний акт обміру земельних ділянок складався на виконання передбачених ст.12 ЗК України, ст.33 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» повноважень Добропільської сільської ради, як органу місцевого самоврядування в сфері регулювання земельних відносин, зокрема, щодо розпорядження землями комунальної власності, а саме, визначення площі, меж земельної ділянки (сукупність ліній, що утворюють замкнений контур і розмежовують земельні ділянки) та певним місцем розташування для подальшого прийняття рішення щодо надання земельної ділянки у власність. Натомість акт передачі межових знаків на зберігання власнику або землекористувачу є складовою частиною документації із землеустрою, яка відповідно до ст.26 Закону України «Про землеустрій» розробляється сертифікованими суб'єктами господарювання в сфері землеустрою - інженерами-землевпорядниками. Вимагаючи визнання недійсними свідоцтв про право власності на земельні ділянки, ОСОБА_2 не зазначає, не обґрунтовує підстав припинення права власності ОСОБА_7 на земельні ділянки. Спірне рішення та акт обміру земельних ділянок не були підставами для видачі ОСОБА_7 свідоцтв про право власності на земельні ділянки, а тому визнання недійсним акту Добропільської сільської ради не є підставою для визнання недійсними свідоцтв про право власності. Оскільки ОСОБА_2 в обґрунтування позову не представлено правовстановлюючого документу на землю, зареєстрованого у встановленому законом порядку, який би закріпив право власності, користування на неї та відповідну належну площу, то не можна говорити про юридичне порушення речового права (власності, користування) ОСОБА_2 на підставі оспорюваного рішення Добропільської сільської ради, бо таке право у ОСОБА_2 взагалі не виникло. ОСОБА_2 в обґрунтування необхідності захисту права на криницю не представлено жодних доказів та аргументів щодо його порушення, невизнання або оспорювання чи втрати ним документу, який засвідчує його право власності. ОСОБА_2 придбав житловий будинок, що підтверджується договором купівлі-продажу. При цьому відсутні будь-які документи та докази, які б свідчили про придбання ним земельної ділянки, на якій розташована криниця, та й самої криниці, позаяк, в договорі купівлі-продажу не йдеться про продаж цих об'єктів. До зустрічної позовної заяви ОСОБА_2, в частині позовних вимог про визнання недійсними акту обміру земельних ділянок землекористувачів від 11 червня 2008 року та рішення Добропільської сільської ради №166 від 26 січня 2009 року, необхідно застосувати строк позовної давності та відмовити у їх задоволенні, оскільки ОСОБА_2 не просив суд поновити строк позовної давності та не навів поважних причин пропуску цього строку.

Відповідач позивач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов ОСОБА_7 не визнав, а свій позов підтримав, суду пояснив, що 26 січня 2009 року Добропільською сільською радою Бучацького району було прийнято рішення №166 «Про затвердження акту обміру земельних ділянок землекористувачів», яким затверджено акт обміру земельних ділянок землекористувачів ОСОБА_7 та ОСОБА_8, складений 11.06.2008 року Добропільською сільською радою. У змісті даного акту зазначається про проведення обмірів земельних ділянок та відновлення межових знаків, а також про те, що межові знаки закріплені та передані на зберігання землекористувачам. Рішення вважає неправомірним, таким, що не відповідає нормам чинного законодавства України, зокрема, Закону України «Про розмежування земель». Підставою для відновлення меж земельних ділянок є земельно-кадастрова документація. У тексті акту обміру земельних ділянок землекористувачів ОСОБА_7 і ОСОБА_8 від 11.06.2008 року зазначено, що було проведено обміри земельних ділянок та відновлення межових знаків, але законодавством, яке діяло на момент проведення таких обмірів, не передбачено складення подібних документів. Відновлюватися повинні не межові знаки, як зазначено у даному акті, а межі земельних ділянок. Тому можна вважати, що даний акт стосувався саме відновлення меж земельних ділянок та передачі межових знаків на зберігання землекористувачам. Для відновлення меж земельних ділянок потрібна, як підстава, земельно-кадастрова документація, про яку у даному акті не згадується. Всупереч законодавству зазначений акт не посвідчувався ні ОСОБА_7 ні ОСОБА_8 Більш того, ОСОБА_8 не була повідомлена про здійснення обмірів та відновлення меж земельних ділянок. Таким чином, 11.06.2008 року мало місце порушення прав та законних інтересів ОСОБА_8 та неправомірно складений вищенаведений акт. Враховуючи це, є всі підстави для визнання недійсними акту обміру земельних ділянок землекористувачів ОСОБА_7 і ОСОБА_8 від 11.06.2008року та рішення №166 Добропільської сільської ради Бучацького району Тернопільської області «Про затвердження акту обміру земельних ділянок землекористувачів» від 26 січня 2009 року, що, у свою чергу, є підставою для визнання недійсним свідоцтва про право власності на нерухоме майно, індексний номер 19238952, та свідоцтва про право власності на нерухоме майно, індексний номер 19241403, виданих ОСОБА_7 Рішенням №166 «Про затвердження акту обміру земельних ділянок землекористувачів» та актом обміру земельних ділянок землекористувачів ОСОБА_7 і ОСОБА_8 від 11.06.2008р. вирішується питання про права та обов'язки землекористувачки ОСОБА_8 Проте, згідно довідки, виданої виконкомом Добропільської сільської ради, ОСОБА_8 на території Добропільської сільської ради земельних ділянок немає. Окрім того, відповідно до договорів купівлі-продажу покупцем земельної ділянки житлового будинку, сараю та 1/2 криниці є він та відповідно до довідки виконкому Добропільської сільської ради у його користуванні знаходиться земельна ділянка загальною площею 0,80 га. Тобто, дані об'єкти нерухомості та земельна ділянка знаходяться у його користуванні. Отже, вищенаведеним рішенням та актом порушені його права і законні інтереси стосовно об'єктів нерухомості, які він придбав на законних підставах та на підставі договорів купівлі-продажу.

В судовому засіданні представники третьої особи Добропільської сільської ради Бучацького району - ОСОБА_4 та ОСОБА_5 позов ОСОБА_7 підтримали, а позов ОСОБА_2 вважають необгрунтованим, суду пояснили, що 11 червня 2008 року вони в складі комісії Добропільської сільської ради, з участю представника управління земельних ресурсів у Бучацькому районі ОСОБА_9, в присутності землекористувачів ОСОБА_7 та ОСОБА_2 і його дружини, провели обміри земельних ділянок землекористувачів та відновили межу між їх земельними ділянками, про що був складений відповідний акт. При проведенні обмірів користувалися 50 м мірною стрічкою, вимірником та масштабною лінійкою. Фактичні проміри співставляли з картографічними матеріалами та польовими обмірами обліку присадибних і громадських земель с.Доброполе Бучацького району 1977 року. 26 січня 2009 року Добропільська сільська рада рішенням №166 затвердила згаданий акт. Окрім того, ОСОБА_4 суду пояснив, що оскільки між сторонами уже декілька років триває конфлікт, він, згідно рішення сільської ради, у вересні 2013 року підписав замість суміжного землекористувача ОСОБА_2 акти визначення та погодження на місцевості зовнішніх меж земельних ділянок ОСОБА_7 для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд площею 0,08 га та для ведення особистого селянського господарства площею 0,2517 га. Межу між земельними ділянками сторін, визначену цими актами, яку порушив ОСОБА_2, слід відновити.

Представник третьої особи відділу держземагенства у Бучацькому районі ОСОБА_6 суду пояснив, що 12 вересня 2012 року він, як представник управління земельних ресурсів у Бучацькому районі, на запрошення ОСОБА_2, з участю Добропільського сільського голови та землевпорядника, використовуючи матеріали аерофотозйомки с.Доброполе Бучацького району 1963 року та картографічні матеріали с.Доброполе Бучацького району 1977 року, провів обміри земельної ділянки ОСОБА_2, розташованої по вул.Вигнанка,33 с.Доброполе Бучацького району. Обміри спочатку проводив по карті, а потім в натурі. По карті земельна ділянка ОСОБА_2 мала площу 0,41 га, а в натурі на місцевості 0,45 га. Акт від 12 вересня 2012 року є недійсним, оскільки не підписаний сторонами і не затверджений Добропільською сільською радою.

Відповідно до плану забудови садиби ОСОБА_10 (на теперішній час власником садиби є ОСОБА_2М.) в с.Доброполе, складеного 25 грудня 1968 року, площа присадибної ділянки 600 кв.м.

Згідно договору купівлі-продажу від 25 липня 1990 року колгосп «Заповіт Ілліча» Бучацького району продав, а ОСОБА_2 купив жилий будинок і приміщення для утримання худоби та птиці, що знаходяться в с.Доброполе Бучацького району (колишню садибу ОСОБА_10Ю.).

Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого 30.09.2008 Добропільською сільською радою, ОСОБА_7 є власником будинку по вул.Вигнанка,31 в с.Доброполе Бучацького району. В описі обєкта є колодязь питний.

Згідно акту Добропільської сільської ради від 11 червня 2008 року комісія в складі секретаря сільської ради ОСОБА_11, землевпорядника ОСОБА_5, депутатів ОСОБА_4, ОСОБА_12, з участю представника управління земельних ресурсів у Бучацькому районі ОСОБА_9, в присутності землекористувачів ОСОБА_7 та ОСОБА_8, провела обміри земельних ділянок землекористувачів та відновила межу між їх земельними ділянками. При проведенні обмірів члени комісії користувалися 50 м мірною стрічкою, вимірником та масштабною лінійкою. Фактичні проміри співставляли з картографічними матеріалами та польовими обмірами обліку присадибних і громадських земель с.Доброполе Бучацького району 1977 року.

Рішенням Добропільської сільської ради №166 від 26 січня 2009 року затверджено акт обміру земельних ділянок землекористувачів ОСОБА_7 та ОСОБА_8, складений 11 червня 2008 року Добропільською сільською радою.

Рішенням Добропільської сільської ради №127 від 29 жовтня 2012 року ОСОБА_2 передано безоплатно у власність земельну ділянку площею 0,11 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд та площею 0,30 га та для ведення особистого селянського господарства, які розташовані по вул.Вигнанка,33 в с.Доброполе Бучацького району.

Згідно актів визначення та погодження на місцевості зовнішніх меж земельних ділянок ОСОБА_7, складених у вересні 2013 року, земельна ділянка землекористувача ОСОБА_7 для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд має площу 0,08 га, а для ведення особистого селянського господарства - 0,2517 га.

Відповідно до свідоцтв про право власності на нерухоме майно, виданих 19.03.2014 Реєстраційною службою Бучацького районного управління юстиції, ОСОБА_7 є власником земельних ділянок для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд площею 0,08 га та для ведення особистого селянського господарства площею 0,2517 га, які розташовані по вул.Вигнанка,31 в с.Доброполе Бучацького району.

Згідно кадастрового плану земельних ділянок ОСОБА_7 та ОСОБА_2, виготовленого у 2014 році ПП «Земельні справи», спірною частиною земельних ділянок є ділянка площею 0,0200 га.

З листів прокуратури Бучацького району від 12 серпня та 20 жовтня 2014 року вбачається, що ОСОБА_7 за захистом свої земельних та особистих немайнових прав звертався в прокуратуру Бучацького району.

Відповідно до висновку земельно-технічної експертизи від 18.01.2016 №1412/1413/15-26, враховуючи, що спільна межа землекористування між будинковолодінням ОСОБА_2 та будинковолодінням ОСОБА_7 повинна проходити, у відповідності з геодезичною зйомкою, картографічних матеріалів, матеріалів кадастрової зйомки та приватизації контрольним експертним переобміром 27.10.2015 року виявлено зміни ширини північної і південної сторін ділянок ОСОБА_7, по суміжній між межівниками ОСОБА_7 та ОСОБА_2 межі. Переобміром було виявлено збільшення ширини ділянки (ОЖБ) ОСОБА_2 на 0,89м і 0,36м, відповідно її площі на 25,0 кв.м (спірна ділянка). Переобміром було виявлено збільшення ширини ділянки (ОСГ) ОСОБА_2 на 0,36м і 1,52м, відповідно її площі на 109,0 кв.м (спірна ділянка). Саме по цій суміжній межі, де виявлено ознаки невідповідності користування (зміщення межі) в сторону господарства ОСОБА_7 (що є предметом судового розгляду) і збільшення ширини ділянки ОСОБА_2 Експерт робить висновок про те, що порушення межових знаків виявлено зі сторони земельної ділянки ОСОБА_2, яким допущено порушення збільшення земельної ділянки площею = 25,0 кв.м (ОЖБ) та площею 109,0 кв.м (ОСГ) (без відповідних рішень), із площі господарства ОСОБА_7

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, показання свідків, дослідивши письмові докази, суд встановив наступні обставини:

ОСОБА_7 є власником будинку по вул.Вигнанка,31 в с.Доброполе Бучацького району. В описі обєкта є колодязь питний;

У липні 1990 року ОСОБА_2, згідно договору купівлі-продажу, став власником жилого будинку і приміщення для утримання худоби та птиці, що знаходяться по вул.Вигнанка,33 в с.Доброполе Бучацького району. В експлікації плану забудови садиби відсутній колодязь питний;

29 жовтня 2012 року рішенням Добропільської сільської ради №127 ОСОБА_2 передано безоплатно у власність земельну ділянку площею 0,11 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд та площею 0,30 га та для ведення особистого селянського господарства, які розташовані по вул.Вигнанка,33 в с.Доброполе Бучацького району, яким ОСОБА_2 не скористався по теперішній час, земельні ділянки не приватизував;

11 червня 2008 року комісія Добропільської сільської ради ради за заявою ОСОБА_7 провела обміри земельних ділянок землекористувачів ОСОБА_7 та ОСОБА_2 та відновила межу між їх земельними ділянками;

26 січня 2009 року Добропільська сільська рада рішенням №166 затвердила акт обміру земельних ділянок землекористувачів ОСОБА_7 та ОСОБА_2, складений 11 червня 2008 року;

У вересні 2013 року було складено акти визначення та погодження на місцевості зовнішніх меж земельних ділянок землекористувача ОСОБА_7 для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд площею 0,08 га та для ведення особистого селянського господарства площею 0,2517 га, які використано під час приватизації;

З березня 2014 року ОСОБА_7 є власником земельних ділянок для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд площею 0,08 га та для ведення особистого селянського господарства площею 0,2517 га, які розташовані по вул.Вигнанка,31 в с.Доброполе Бучацького району;

У 2014 році ОСОБА_2 самовільно встановив межу між своєю земельною ділянкою та земельною ділянкою землевласника ОСОБА_7, внаслідок чого заволодів частиною ділянки ОСОБА_7, площею приблизно 0,0200 га.

Суд приходить до переконання, що позов ОСОБА_7 обґрунтований і його слід задовольнити, а позов ОСОБА_2 безпідставний, а тому до задоволення не підлягає, виходячи з наступного.

Згідно п.7 Положення «Про порядок ведення державного земельного кадастру», затвердженого постановою КМУ від 12.01.1993 року №15 (надалі по тексту Положення) до земельно-кадастрової документації належать кадастрові карти та плани (графічні і цифрові), схеми, графіки, текстові та інші матеріали, які містять відомості про межі адміністративно-територіальних утворень, межі земельних ділянок власників землі і землекористувачів, у тому числі орендарів, правовий режим земель, що перебувають у державній, колективній і приватній власності, їх кількість, якість, народногосподарську цінність та продуктивність по власниках землі і землекористувачах, населених пунктах, територіях сільських, селищних, міських, районних Рад народних депутатів, областях, Республіці Крим та Україні в цілому.

Стаття 3 Закону України «Про розмежування земель державної і комунальної власності» від 05.02.2004 №1457-ІУ регулює відносини, повязані з розмежуванням земель державної власності на землі комунальної власності територіальних громад сіл, селищ, міст та землі державної власності, а тому безпідставним є посилання ОСОБА_2 на даний ОСОБА_4, як нормативно-правове обґрунтування позовних вимог.

Згідно ст.12 ЗК України до повноважень сільських рад у галузі земельних відносин належить передача земельних ділянок у власність громадян, вирішення земельних спорів.

На виконання цих повноважень Добропільською сільською радою правомірно, з використанням земельно-кадастрової документації, був складений 11 червня 2008 року та затверджений акт обміру земельних ділянок землекористувачів ОСОБА_7 та ОСОБА_2

Відповідно до ст.116 ЗК України безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі приватизації земельних ділянок, які перебувають у користування громадян.

Згідно ст.125 ЗК України право власності на земельну ділянку виникає після одержання її власником документа, що посвідчує право власності, та його державної реєстрації.

Стаття 140 Земельного кодексу України встановлює вичерпний перелік підстав припинення права власності на земельну ділянку: а) добровільна відмова власника від права на земельну ділянку; б) смерть власника земельної ділянки за відсутності спадкоємця; в) відчуження земельної ділянки за рішенням власника; г) звернення стягнення на земельну ділянку на вимогу кредитора; г) відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності та для суспільних потреб; д) конфіскація за рішенням суду; е) невідчуження земельної ділянки іноземними особами та особами без громадянства у встановлений строк у випадках, визначених цим Кодексом.

Вимагаючи визнання недійсними свідоцтв про право власності на земельні ділянки, ОСОБА_2 не зазначає та не обґрунтовує підстав припинення права власності ОСОБА_7 на земельні ділянки.

Оскільки ОСОБА_2 в обґрунтування позову не представлено правовстановлюючого документа на землю, зареєстрованого у встановленому законом порядку, який би закріпив право власності, користування на неї та відповідну належну площу, то не можна говорити про юридичне порушення речового права (власності, користування) ОСОБА_2 на підставі оспорюваного рішення Добропільської сільської ради, бо таке право у ОСОБА_2 взагалі не виникло.

Відповідно до ст.152 ЗК України захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється шляхом відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав.

Відповідно до положень частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Таким чином, діяльність органів місцевого самоврядування регулюють закони та підзаконні акти, які дають суб'єктам владних повноважень можливість користування певною свободою розсуду при вирішенні питань і встановлюють лише межі такої свободи, тобто наділяють їх дискреційними повноваженнями.

Суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень на відповідність закріпленим Основним Законом критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб'єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. Завдання судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, без порушень принципу розподілу влади.

В контексті ст.ст.15,392 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також у випадку втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Слід зазначити, що ОСОБА_2 в обґрунтування необхідності захисту права на криницю не представлено жодних доказів та аргументів щодо його порушення, невизнання або оспорювання чи втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За таких обставин, позовні вимоги про визнання права власності на 1/2 колодязя без надання документів, що підтверджують факти виникнення чи переходу прав на нього, без відповідного рішення органів, які уповноважені здійснювати відповідні функції щодо державної реєстрації речових прав на нерухоме майно передбачають втручання в діяльність суб'єкта владних повноважень, який уповноважений приймати відповідні рішення, тоді як, суд не може підміняти собою суб'єкта владних повноважень щодо реалізації ним власних повноважень, наданих законодавством.

Така позиція щодо неможливості суду підміняти собою органи владних повноважень, повністю узгоджується із позицією Верховного суду України, викладеною в постанові Пленуму №13 від 24.10.2008 року, згідно якої, суд не може підміняти державний орган, приймаючи замість нього рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого суб'єкта владних повноважень та з позицією Європейського суду з прав людини, який неодноразово зазначав, що завдання суду при здійсненні його контрольної функції полягає не в тому, щоб підміняти органи влади держави, і суд не повинен підміняти думку національних органів будь-якою своєю думкою.

ОСОБА_2 придбав житловий будинок, що підтверджується договором купівлі-продажу. При цьому відсутні будь-які документи та докази, які свідчили б про придбання ним земельної ділянки, на якій розташована криниця та й самої криниці, позаяк, в договорі купівлі-продажу не йдеться про продаж цих об'єктів.

Згідно п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 4 жовтня 1991 року №7 "Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок" різні господарські будівлі (літні кухні, сараї, тощо) є підсобними будівлями і складають з будинком одне ціле. Відповідно вони не можуть бути самостійним (окремим) обєктом права власності в будинковолодінні, яке включає ряд забудов.

В силу ст.10 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд вважає, що підстави для захисту прав ОСОБА_2 відсутні, адже ним не доведено та необгрунтовано у чому полягає порушення його прав, свобод чи інтересів у зв'язку із набуттям ОСОБА_7 права власності на землю.

Керуючись ст.ст.10,11,60,88,212,214,215,218 ЦПК України, ст.ст.15,392 ЦК України, ст.ст.12,116,125,140,152 ЗК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_7 задовольнити.

Зобовязати ОСОБА_2 усунути перешкоди ОСОБА_7 в користуванні земельними ділянками площею 0,08 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд та площею 0,2517 га для ведення особистого селянського господарства, які розташовані по вул.Вигнанка,31 в с.Доброполе Бучацького району Тернопільської області.

Зобовязати ОСОБА_2 відновити межові знаки, встановлені у вересні 2013 року Добропільською сільською радою Бучацького району Тернопільської області між земельними ділянками ОСОБА_7 та ОСОБА_2.

В позові ОСОБА_2 до ОСОБА_7 та третіх осіб Добропільської сільської ради Бучацького району Тернопільської області, відділу держземагенства у Бучацькому районі Тернопільської області про скасування акту та рішення, визнання права власності на майно відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_7 243,60 грн. судового збору та 5222,40 грн. витрат, повязаних із проведенням судової експертизи.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Тернопільської області через Бучацький районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_13