У Х В А Л А ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 14 вересня 2016 року м. Київ Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі: головуючогоЧервинської М.Є., суддів: представника відповідачаЗавгородньої І.М., Коротуна В.М., ОСОБА_4, Мазур Л.М., Попович О.В., розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_8, третя особа - Управління Держгеокадастру у Бориспільському районі Київської області, про усунення перешкод, за касаційною скаргою ОСОБА_8, в інтересах якої діє ОСОБА_4, на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 18 грудня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 23 лютого 2016 року, в с т а н о в и л а: У червні 2014 року позивач звернувся до суду з даним позовом, зазначивши в його обгрунтування, що він є власником земельної ділянки площею 0,2500 га з кадастровим номером НОМЕР_3 з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, яка розташована по АДРЕСА_1, та земельної ділянки площею 0,815 га з кадастровим номером НОМЕР_4, з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства по АДРЕСА_2. Вказані земельні ділянки з південного боку межують із земельними ділянками з кадастровими номерами НОМЕР_5 та НОМЕР_6, які належать відповідачу. При проведенні інвентаризації вищезазначених земельних ділянок у 2014 році йому стало відомо, що відповідач самовільно захопила частину належних йому земельних ділянок площею 0,0482 га, відгородивши їх металевим парканом та користується нимина власний розсуд, у зв'язку з чим просив суд зобов'язати відповідача усунути перешкоди в користуванні належними йому на праві власності земельними ділянками шляхом демонтажу металевого паркану. Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 18 грудня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Київської області від 23 лютого 2016 року, позов задоволено. Ухвалено зобов'язати ОСОБА_8 усунути перешкоди в користуванні ОСОБА_7 земельними ділянками з кадастровими номерами НОМЕР_7 та НОМЕР_8, що знаходяться в с.Гнідин Бориспільського району Київської області шляхом демонтажу металевого паркану встановленого на земельних ділянках з кадастровими номерами НОМЕР_7 та НОМЕР_8, що належать ОСОБА_7 на праві приватної власності. Стягнуто з ОСОБА_8, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрованої в АДРЕСА_3 на користь ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, проживаючого в АДРЕСА_4 судовий збір в розмірі 121,80 грн та витрати за проведення земельно-технічної експертизи в розмірі 23 654,40 грн, а всього 23 775,48 грн. судових витрат. У касаційній скарзі ОСОБА_8 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду і ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права. Заслухавши суддю-доповідача, представника відповідача, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню, виходячи з наступного. Судами встановлено, що позивач на підставі договору купівлі-продажу від 05 жовтня 2005 року серії ВСЕ № 130301 є власником земельних ділянокплощею 0,2500 га(кадастровий номерНОМЕР_3) по АДРЕСА_1 та площею 0,815 га (кадастровий номер НОМЕР_4) по АДРЕСА_2 з цільовим призначенням- для будівництва та обслуговування жилого будинку та ведення особистого селянського господарства, про що видано державніакти на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_9 та серії НОМЕР_10 від 22листопада 2005 року. 30 жовтня 2007 року між сторонами укладено договір купівлі-продажу, згідно з п. 1 якого позивач передав, а відповідач прийняла у власність домоволодіння АДРЕСА_5. На земельній ділянці розташовано: житловий будинок «А-І», надвірні будівлі та споруди: теплиця «Л», альтанка «М», льох «В, н», гараж «О, П», каналізаційна яма «К», огорожа «N1-5», замощення «N-1». Того ж дня між сторонами укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки (кадастровий номер НОМЕР_5), загальною площею 0,0225 га (з них: 0,225 га - забудованих земель), яка розташована в АДРЕСА_5, цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку. На підставі державного акта серії НОМЕР_11 відповідач є власником земельної ділянкиплощею 0,2500 га (кадастровий номер НОМЕР_6),що розташована в с. Гнідин Бориспільського району Київської області з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і спорудна підставі договору купівлі-продажу від 30 жовтня 2007 року № 4850. Відповідно до схеми розташування земельних ділянок ОСОБА_7 та суміжних земельних ділянок, які належать ОСОБА_8, підтверджується факт наявності спільної межі. Згідно зі зведеним інвентаризаційним планом земельних ділянок позивача та суміжних земельних ділянок, які належать відповідачу, земельна ділянка з кадастровим номеромНОМЕР_3 з північної частини межує із земельною ділянкою з кадастровим номером НОМЕР_5, а земельна ділянка з кадастровим номером НОМЕР_4 - із земельною ділянкою НОМЕР_6. Відповідно до висновку експерта № 141011-01 від 11 жовтня 2014 року ДП «Київського науково-дослідного інституту незалежних експертиз» на території земельних ділянок кадастровий номер НОМЕР_3 та кадастровий номер НОМЕР_4 (у південній їх частині) розташовано частини нежитлової та житлової будівель, а також встановлено металевий паркан. Виходячи із змісту наданих документів за результатами обміру по зовнішній поверхні встановленого металевого паркану (відносно домоволодіння № 22 та 22-А)встановлено, що площа земельної ділянки НОМЕР_3 зменшена в південній її частині на 486,06 кв. м за рахунок ділянки 1-2-3-4-5, площа земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_4 зменшена в південній її частині на 497,59 кв.м за рахунок ділянки 2-6-7-3. Згідно з висновком експерта КНДІСЕ № 6458/6459/15-41 від 17 вересня 2015 року вбачається, що: - фактична площа земельних ділянок, які перебувають у володінні та користуванні ОСОБА_7 згідно з державними актами на право власності на землю серія НОМЕР_12 та серії НОМЕР_9 від 22 листопада 2005 року, що розташовані в с. Гнідин Бориспільського району Київської області, з кадастровими номерами: НОМЕР_3 та НОМЕР_4, складає 0,9772 га; - розміри та конфігурація земельних ділянок з кадастровими номерами НОМЕР_4 та НОМЕР_3, площею 0,815 га та 0,2500 га з цільовим призначенням- для ведення особистого селянського господарства та для будівництва та обслуговування жилого будинку, що розташовані в с. Гнідин Бориспільського району Київської області, не відповідають по фактичному землекористуванню розмірам та конфігурації, що зазначені в державних актах на право власності на землю серії НОМЕР_12 та серії НОМЕР_9 від 22листопада 2005 року; - розміри та конфігурація земельних ділянок ОСОБА_8 з кадастровим номерами: НОМЕР_5 та НОМЕР_6, не відповідають по фактичному землекористуванню розмірам та конфігурації, що зазначені в державних актах на право власності на землю; - межі земельних ділянок з кадастровими номерами: НОМЕР_4 та НОМЕР_3, які належать ОСОБА_7, порушені накладанням на них домоволодіння ОСОБА_8 (АДРЕСА_6). Площа накладання на земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_3 становить 0,0474 га (474 кв.м), а площа накладання на земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_4 становить 0,0472 га (472 кв.м); - на земельних ділянках ОСОБА_7 з кадастровим номерами НОМЕР_3 та НОМЕР_4 розташований металевий паркан, загальна довжина якого становить 96,95 м. З них по ділянці з кадастровим номером НОМЕР_3 - 58,98 м, а по ділянці з НОМЕР_4 - 37,97 м. За змістом ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 2 ст. 152 ЗК України власник або землекористувач може вимагати усунення порушень його прав на землю. Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, виходив з того, що відповідачем на земельних ділянках, які належать на праві власності позивачу (земельна ділянка з кадастровим номером НОМЕР_7 - це належна ОСОБА_7 земельна ділянка з раніше присвоєним кадастровим номером НОМЕР_3, а земельна ділянка з кадастровим номером НОМЕР_8 - з раніше присвоєним НОМЕР_4), розташовано металевий паркан, який перешкоджає останньому використовувати їх на власний розсуд, у зв'язку з чим дійшов обгрунтованого висновку про зобов'язання відповідача усунути перешкоди у користуванні позивачем земельними ділянками шляхом демонтажу паркану. Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права. Згідно з правилами ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. При цьому суд касаційної інстанції перевіряє законність і обґрунтованість постановлених судових рішень у межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції, та доводів касаційної скарги. Оскільки доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що при розгляді справи судами допущено порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, які передбачені ст. ст. 338-341 ЦПК України як підстави для скасування рішень, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу. Керуючись ст. ст. 335, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у х в а л и л а: Касаційну скаргу ОСОБА_8, в інтересах якої діє ОСОБА_4, відхилити. Рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 18 грудня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 23 лютого 2016 року залишити без змін. Ухвала оскарженню не підлягає. Головуючий М.Є. Червинська Судді: І.М. Завгородня В.М. Коротун Л.М. Мазур О.В. Попович . Євтушенко І.М. Завгородня В.І. Мартинюк