Справа № 565/1726/16-ц
Провадження № 2/565/628/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 грудня 2016 року м. Вараш

Кузнецовський міський суд Рівненської області-

під головуванням судді Ковтуновича М.І.,

при секретарі судового засідання Ломазі С.О.,

з участю:

позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Кузнецовського міського суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, залишення дитини на проживання та виховання з матірю та стягнення аліментів,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, укладеного 14.02.2015р. у Кузнецовському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області, актовий запис №48. У цьому ж позові просить стягнути з відповідача аліменти в її користь на утримання сина: ОСОБА_3, 15.09.2015р.н., в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. на місяць та на своє утримання - в твердій грошовій сумі в розмірі 800 грн. на місяць, як на дружину, яка здійснює догляд за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Крім того, ОСОБА_1 заявляє вимогу про залишення на виховання і проживання з нею сина ОСОБА_3

Позов обґрунтовується тим, що 14.02.2015р. сторони уклали шлюб. Вони мають спільного сина ОСОБА_3 Протягом останніх семи місяців сімейне життя сторін почало руйнуватися. Через непорозуміння, постійно виникають суперечки та конфлікти. Вони не можуть виконувати сімейні обовязки, спокійно вирішувати нескладні проблеми побутового характеру. Подружжя проживають окремо, між ними зникли почуття поваги та любові, вони мають різні погляди на шлюб, сімю та взаємні обовязки. Спроби налагодити сімені відносини позитивного результату не дали. Відповідач ображає, принижує дружину, що негативно впливає на її психологічний та емоційний стани.

Посилається позивач, що ОСОБА_2, нехтуючи батьківськими обовязками, не надає допомоги на утримання сина. Всі витрати по вихованню ОСОБА_3 лежать на позивачу, яка не має можливості працевлаштуватися і сама потребує утримання, як дружина, яка здійснює догляд за дитиною до досягнення нею трьох років. Просить про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 повністю підтримала позовні вимоги про розірвання шлюбу та стягнення аліментів у зазначеному в позові розмірі. З її пояснень слідує, що протягом восьми місяців сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Причиною розпаду сімї є те, що відповідач вчиняв сварки, скандали, поводився неадекватно, приймав наркотики. Розірвання шлюбу, на думку позивача, припинить її страждання як дружини ОСОБА_2 ОСОБА_1 заперечувала проти надання строку для примирення, оскільки вона не бажає примиритися і надання такого строку не змінить її відношення до шлюбу. У разі розірвання шлюбу бажає мати прізвище ОСОБА_1. Син проживає із ОСОБА_1 Відповідач з часу окремого проживання не надає допомогу на утримання дитини. Інших утриманців сторони не мають. Спору щодо місця проживання та виховання сина немає.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні визнав позовні вимоги. Просив надати строк для примирення. Доходів він не має, перебуває в центрі реабілітації, але згідний сплачувати заявлені аліменти.

Суд, заслухавши та проаналізувавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши докази, які наявні в матеріалах справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню частково.

Судом встановлено, що 14.02.2015р. ОСОБА_1 уклала шлюб із ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ГЮ №117654.

Шлюбне життя сторін не склалося. Вони не підтримують шлюбних відносин, не ведуть спільного господарства. Позивач не бажає скористатись можливістю надання строку для примирення та категорично наполягає на розірванні шлюбу, обґрунтовуючи це особистісними інтересами. Відповідач не запропонував конкретних заходів, що могли б призвести до примирення подружжя. Тому, оскільки шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, то з урахуванням позиції позивача, яка категорично не бажає примирення, суд вважає, що надання строку для примирення лише відтермінує в часі ухвалення рішення про розірвання шлюбу.

Статтею 112 ч.2 СК передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Отже, суд вбачає підстави для розірвання шлюбу, так як його збереження суперечить інтересам позивача.

Копією свідоцтва про народження серії 1-ГЮ №244335 підтверджується, що батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, є ОСОБА_1 та ОСОБА_2

Дитина проживає з матірю ОСОБА_1

Згідно ч.1 ст.75 СК України, дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного.

Частиною 2 ст.84 СК України передбачено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Частиною 4 цієї ж статті встановлено, що право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Згідно із ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст.ст.183, 191 СК України частка заробітку ( доходу ) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом починаючи з дня пред'явлення позову. За ст.184 СК якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд може призначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Отже, суд знаходить підстави для присудження аліментів із відповідача.

Аліменти на утримання дитини та дружини слід присудити в користь позивача у твердій грошовій сумі, так як немає доказів про наявність у відповідача стабільного заробітку. При визначенні розміру стягнення аліментів суд враховує, що відповідач повністю визнає заявлений розмір аліментів, інших утриманців він не має.

Вирішуючи вимогу ОСОБА_1 про залишення дитини проживати із матірю, судом встановлено, що між сторонами з цього питання відсутній спір і син, за згодою обох батьків проживає із матірю ОСОБА_1 Тобто, такі відносини відповідають нормам, передбаченим у ст.160 СК України, що регулює право батьків на визначення місця проживання дитини. Крім того, стаття 161 СК України передбачає можливість визначення судом місця проживання дитини тільки у разі, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина. Тому, виходячи із встановлених обставин справи, де вбачається відсутність спору про місце проживання дитини, суд не має правових підстав для задоволення вимоги позову про визначення місця проживання дитини, а тому, в цій частині позов має бути відхилений.

Дослідивши обставини справи та перевіривши докази, суд не віднайшов підстав для залишення дитини сторін на вихованні ОСОБА_1 Нормою ст.157 ч.ч.1, 2 СК визначено, що питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобовязаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею.

Наведене значить, що ОСОБА_2, навіть проживаючи окремо від дитини, не лише має право на участь у вихованні своєї дитини, а й зобовязаний займатися її вихованням. З таких міркувань позовні вимоги в цій частині підлягають відхиленню.

На підставі ст. 88 ч.3 ЦПК України стягненню із відповідача підлягає судовий збір в сумі 551, 20 грн.

Керуючись ст.ст. 8, 10, 11, 60, 88, 209, 212-215, 367 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити частково.

Розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 14.02.2015р. у Кузнецовському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області, актовий запис №48.

Позивач ОСОБА_1 вибрала прізвище ОСОБА_1.

Стягнути із ОСОБА_2 у користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина: ОСОБА_3, 15.09.2015р.н., у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 (однієї тисячі пятсот) гривень щомісячно, починаючи з 07 грудня 2016 року до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути із ОСОБА_2 у користь ОСОБА_1 аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 800 (вісімсот) гривень щомісячно, на її утримання, як дружину, з якою проживає дитина до досягнення трьох років, починаючи з 07 грудня 2016 року до 14 вересня 2018 року.

У решті вимог ОСОБА_1 відмовити, через їх безпідставність.

Рішення в частині стягнення суми аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути із ОСОБА_2 у користь ОСОБА_1 551 (пятсот пятдесят одну) гривню 20 копійок судових витрат.

Стягнути із ОСОБА_2 судовий збір до Державного бюджету України в розмірі 551 (пятсот пятдесят одну) гривню 20 копійок.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Рівненської області. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення, через Кузнецовський міський суд Рівненської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

С у д д я: