Провадження №2/523/4777/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" вересня 2016 р. Суворовський районний суд міста Одеси в складі:

головуючого судді Бузовського В.В.,

при секретарі Петровської О.П.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду, в м. Одесі, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

встановив:

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом та просить суд, розірвати шлюб з відповідачкою, посилаючись на те, що спільне проживання виявилося неможливим через складні взаємини, що призвели до взаємного відчуження, втрати поваги один до одного, та не бажання перебувати із відповідачкою в шлюбі і зберігати сімю. Також, позивач зазначив, що з липня 2016 року він з відповідачкою не проживає, спільне господарство не веде та не підтримує стосунків. З часу звернення із позовом до суду, порозуміння із відповідачкою не досягнуто, а тому наполягав на задоволені позову та заперечував проти надання строку на примирення. Представник позивача вимоги позову підтримав.

Представник відповідачки вимоги позову не визнав та зазначив, що збереження сімї можливе, та просив надати подружжю строк для примирення.

Враховуючи викладене, клопотання представника відповідача про надання строку на примирення, а також те, що подружжя з липня 2016р., проживають окремо, спільне господарство не ведуть, з часу припинення шлюбних відносин та під час перебування справи в суді, подружжя, зокрема ОСОБА_2, спроб для примирення не вчиняла, позивач категорично заперечував проти надання строку на примирення, а тому суд вважає, що надання строку на примирення є недоцільним та суперечить інтересам позивача, а тому слід дійти висновку про те, що вжиття заходів судом щодо примирення подружжя буде суперечити моральним засадам суспільства, а саме фактично приведе до примушування чоловіка і жінки до шлюбу. За цих саме підстав судом було відмовлено відповідачці в задоволенні клопотання про надання строку на примирення.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Так встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстрували шлюб 03 лютого 2016 року в місті Морден, штат Манітоба, Канада реєстраційний номер 2016-06-001216, прізвище дружини, після реєстрації шлюбу ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Також встановлено, що подружжя фактично припинили шлюбні відносини з липня 2016 року та саме з цього часу проживають окремо, отже подружжя спільне господарство не ведуть, стосунків не підтримують. Крім того, встановлено, що з часу припинення шлюбних відносин та в період перебування справи про розірвання шлюбу в суді, подружжя дій направлених на примирення не вчиняли.

Згідно ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя.

Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них.

На підставі ст.ст. 24, 110-112 СК України, керуючись ст. ст. 10, 11, 61, 64, 88, 212-215 ЦПК України суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 03 лютого 2016 року в місті Морден, штат Манітоба, Канада реєстраційний номер 2016-06-001216, між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - розірвати.

Копію рішення, після набрання ним законної сили, надіслати до Суворовського районного у місті Одесі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10-ти днів з дня проголошення рішення.

Суддя: