справа № 760/4112/16-ц
провадження № 2/760/3012/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 квітня 2016 року м. Київ

Солом'янський районний суд м. Києва у складі судді Шевченко Л. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 до Національного авіаційного університету, про стягнення заборгованості по виплаті стипендії, ухвалив таке рішення.

Позиції осіб, які беруть участь у справі:

01.03.2016 ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої доньки ОСОБА_2 до НАУ, про стягнення заборгованості по виплаті стипендії.

Позовні вимоги обґрунтовувала тим, що ОСОБА_2 є студентом Національного авіаційного університету. Батько позивача - ОСОБА_3 має стаж роботи на підземних роботах 26 років 01 місяць. У зв'язку з цим позивач має право на отримання стипендії у розмірі прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, відповідно до Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

ОСОБА_2 за період навчання з вересня 2015 року по січень 2016 року була виплачена стипендія у розмірі 4 125 грн.

Відповідно до вимог Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» розмір стипендії позивача за період з вересня 2015 року по січень 2016 року становить 6 890 грн. Отже, заборгованість відповідача по виплаті стипендії складає 2 765 грн.

Крім стягнення заборгованості у вищезазначеному розмірі позивач просила зобов'язати Національний авіаційний університет з 01.02.2016 виплачувати ОСОБА_2 стипендію відповідно до статті 5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» до закінчення нею навчання.

Позивач у судове засідання не з'явився, однак надіслала клопотання, у якому зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просила розглядати справу без її участі (а.с. 21).

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, однак просив суд розглянути справу без його участі. У своїх письмових запереченнях він просив відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що при призначенні стипендії університет керується Порядком призначення і виплати стипендій, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2004 № 882, а тому правові підстави для здійснення перерахунку стипендії відсутні.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, з'ясувавши обставини справи, всебічно, повно, об'єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, суд

встановив:

ОСОБА_2 народилась ІНФОРМАЦІЯ_1. У свідоцтві про народження серії НОМЕР_2, виданому Відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Тернівської міської ради Дніпропетровської області 02.09.1998, батьком позивача зазначений ОСОБА_3, а матір'ю - ОСОБА_1 (а.с. 9).

ОСОБА_3 працює на ВСП «Шахтоуправління Тернівське» ПАТ «Павлоградвугілля». Стаж його роботи на підземних роботах з повним робочим днем у шахті складає 26 років 01 місяць, що підтверджується довідкою ВСП «Шахтоуправління Тернівське» ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» № 104 від 19.02.2016 (а.с. 12).

Згідно з довідкою Національного авіаційного університету від 09.02.2016 № 2332 ОСОБА_2 є студентом І курсу денної форми навчання Інституту міжнародних відносин Національного авіаційного університету. Термін навчання за освітньо-кваліфікаційним рівнем бакалавр становить з 01.09.2015 по 30.06.2019 (а.с. 10).

Відповідно до довідки Національного авіаційного університету від 10.02.2016 № 213 про стипендію ОСОБА_2 розмір її стипендії за період з вересня 2015 року по січень 2016 року склав 4 125 грн. (а.с. 11).

Встановивши усі обставини справи та здійснивши загальну оцінку доказів, суд дійшов висновку, що позовні вимоги належить задовольнити частково з таких підстав.

Відповідно до частини першої статті 5 Закону «Про підвищення престижності шахтарської праці» від 02.09.2008 № 345-VI «шахтарі, які мають стаж підземної роботи не менш як три роки, а також протягом трьох років після здобуття загальної середньої освіти особи, батьки яких є шахтарями та які мають стаж підземної роботи не менш як 15 років або які загинули внаслідок нещасного випадку на виробництві чи стали інвалідами I або II групи, зараховуються поза конкурсом за особистим вибором спеціальності до державних і комунальних вищих та професійно-технічних навчальних закладів України для навчання за рахунок коштів державного і місцевих бюджетів з наданням місць у гуртожитках на час навчання та гарантованою виплатою за рахунок коштів державного бюджету стипендії в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб».

Стаття 7 Закону «Про Державний бюджет України на 2015 рік» передбачає, що прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 вересня 2015 року - 1 378 гривень.

Стаття 7 Закону «Про Державний бюджет України на 2016 рік» передбачає, що прожитковий мінімум для працездатних осіб: з 1 січня 2016 року - 1 378 гривень, з 1 травня 2016 року - 1 450 гривень, з 1 грудня 2016 року - 1 550 гривень.

Відповідно до наданого позивачем розрахунку розмір стипендії ОСОБА_2 з вересня 2015 року по квітень 2016 року мав становити 6 890 грн. (а.с. 3).

Із письмових заперечень відповідача випливає, що правильність розрахунку стипендії він не оспорює.

Таким чином, розмір заборгованості відповідача по виплаті стипендії складає:

6 890 - 4 125 = 2 765 грн.

Відповідач, здійснюючи нарахування стипендії, керувався Порядком призначення і виплати стипендій, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2004 № 882.

Однак, зазначений підзаконний нормативно-правовий акт не може бути застосований до спірних правовідносин, оскільки пізніше прийнятим Законом «Про підвищення престижності шахтарської праці», який має вищу юридичну силу, встановлено інший, більш високий рівень стипендій для категорії студентів з числа дітей шахтарів.

Дія статті 5 вищезазначеного Закону Законами про Державний бюджет на 2015, 2016 роки не зупинялася.

Суд не враховує аргумент відповідача про те, що Національний авіаційний університет є державним вищим навчальним закладом, фінансування якого здійснюється за кошти Державного бюджету України, оскільки виплата стипендій, передбачених статтею 5 Закону «Про підвищення престижності шахтарської праці», не поставлена в залежність від наявності на це коштів у бюджеті чи кошторисів навчального закладу. Положення цієї статті гарантують зазначеним студентам право на навчання за рахунок коштів державного і місцевого бюджетів з наданням місць для проживання в гуртожитках на час навчання, також на одержання стипендії у розмірі прожиткового мінімуму.

Крім того, суд зауважує, що такі доводи відповідача суперечать практиці Європейського суду з прав людини, яка підлягає застосуванню відповідно до статті 17 Закону «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».

Так, у рішенні у справі «Кечко проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що реалізація особою права, яке пов'язане з отриманням бюджетних коштів, що базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути поставлена в залежність від бюджетних асигнувань.

Отже, аналіз чинного законодавства України та практики Європейського суду з прав людини приводить суд до висновку про наявність у позивача права на отримання стипендії у розмірі прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, відповідно до частини першої статті 5 Закону «Про підвищення престижності шахтарської праці».

Зважаючи на обставини справи, досліджені у судовому засіданні докази та системний аналіз положень чинного законодавства України, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача заборгованості по виплаті стипендії у розмірі 2 765 грн.

Відповідно до частини першої статті 1 ЦПК завданням завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Таким чином, закон не передбачає захист цивільний прав та інтересів позивача на майбутнє, оскільки на день розгляду справи вони не порушені і спору з приводу цього приводу не виникло.

Отже, позовні вимоги в частині зобов'язання відповідача з 01.02.2016 виплачувати ОСОБА_2 стипендію відповідно до статті 5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» до закінчення нею навчання, задоволенню не підлягають.

Розподіляючи судові витрати відповідно до статті 88 ЦПК, суд зазначає, що з відповідача належить стягнути на користь позивача 551,20 грн. судового збору.

Керуючись Законом України «Про підвищення престижності шахтарської праці» від 02.09.2008 № 345-VI, Законом України «Про Державний бюджет України на 2015 рік», Законом України «Про Державний бюджет України на 2016 рік», Законом України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», статтями 1, 4-11, 18, 57-66, 79, 88, 157-196, 208, 209, 212-215, 218 ЦПК, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 до Національного авіаційного університету, про стягнення заборгованості по виплаті стипендії - задовольнити частково.

Стягнути з Національного авіаційного університету (адреса місцезнаходження: 03058, м. Київ, просп. Космонавта Комарова, 1, ) на користь ОСОБА_2 (місце реєстрації: АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1) заборгованість по виплаті стипендії у розмірі 2 765 грн. (дві тисячі сімсот шістдесят п'ять гривень).

Стягнути з Національного авіаційного університету (адреса місцезнаходження: 03058, м. Київ, просп. Космонавта Комарова, 1, ) на користь ОСОБА_2 (місце реєстрації: АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1) 551,20 грн. судового збору.

У задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а у разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду міста Києва через Солом'янський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Л. В. Шевченко