"26" грудня 2016 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді - Чех Н.А.
з участю секретаря - Кузьменко А.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Комунальний Концерн «Центр комунального сервіс», про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,
Позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що відповідач є донькою його дружини, яка з моменту реєстрації до спірної квартири не заселялася, ніколи в ній не проживала. Місце проживання відповідача йому не відоме, оскільки вона постійно проживала зі своїм батьком в м. Новосибірськ (Росія). Однак, точна її адреса проживання йому невідома. Спірна квартира не приватизована, отримувалася в результаті обміну у 1982 році ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5. У 1994 році він уклав шлюб з ОСОБА_4. За 22 роки спільного проживання з дружиною, яка є наймачем спірної квартири, він ніколи не бачив відповідача. 10.07.2015 року його дружина померла. На похорони до матері відповідач не приїздила, оскільки її неможливо бути знайти. За відомими йому адресами, вона вже не проживає. У зв'язку з чим він звернувся до суду з даним позовом.
В судове засідання позивач не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності та задоволення позовних вимог в повному обсязі, не заперечував щодо прийняття заочного рішення в разі неявки відповідача в судове засідання.
Відповідач в судове засідання не з'явилася, про день та час слухання справи сповіщалася згідно норм процесуального законодавства за останньою відомою позивачу адресою, заяв про розгляд справи за її відсутності до суду не подавала.
В судове засідання представник третьої особи не з'явився, про день та час слухання справи сповіщався згідно норм процесуального законодавства.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково.
В суді встановлено, що квартира АДРЕСА_1 не приватизована. Квартира належить до комунальної власності.
Згідно довідки Форми 3 № 1/С-11-16 від 01.11.2016 року, виданої ОСББ «Воскресенський 7-А», в спірній квартирі зареєстровані: ОСОБА_1 - позивач, та ОСОБА_2 - відповідач.
З наданих документів встановлено, що ОСОБА_2 є донькою ОСОБА_4, яка з 03.03.1994 року є дружиною ОСОБА_1
ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 померла.
З акту від 01.11.2016 року встановлено, що відповідач в спірній квартирі ніколи не проживала, не з'являлася, особисті речі відсутні.
З листа Дніпровського управління поліції НП ГУ НП у м. Києві від 24.11.2016 року слідує, що за останні три роки заяв від ОСОБА_2 щодо неможливості проживання в спірній квартирі до них не надходило.
Відповідно до ст.ст. 71, 72 ЖК України особа, яка не проживає на житловій площі більше шести місяців без поважних причин, може бути визнана судом такою, що втратила право користування житловою площею.
По даній справі відсутні будь-які дані щодо не проживання відповідача в спірній квартирі з поважних причин чи щодо чинення перешкод в її проживанні. У зв'язку з викладеними обставинами вимога позивача про визнання ОСОБА_2 такою, що втратила право користування спірною квартирою підлягає задоволенню.
Тоді як, вимога про зобов'язання третьої особи зняти з реєстрації не підлягає задоволенню, оскільки дана вимога є необґрунтованою та безпідставною.
Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 71, 72 ЖК України, ст.ст. 60, 212-215, 218, 223, 224-228, 233, 294 ЦПК України, суд,
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Комунальний Концерн «Центр комунального сервіс», про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити частково.
Визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування жилим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.
Заочне рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги та заяви про перегляд заочного рішення, якщо апеляційної скарги та заяви про перегляд заочного рішення не було подано.
Суддя: