УХВАЛА

Справа № 564/1732/16-ц

15 вересня 2016 року

Суддя Костопільського районного суду Рівненської області Олійник П.В., ознайомившись із заявою ОСОБА_1 про забезпечення позовову,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в Костопільський районний суд із заявою про забезпечення позову, шляхом зупинення виконавчого провадження №45919234 з виконання виконавчого напису від 09.12.2014 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2, зареєстрованого у реєстрі за №7871, та заборонити Костопільському ВДВС Головного територіального управління юстиції у Рівненській області видавати будь-яким особам акт про реалізацію предмету іпотеки, а саме трикімнатної квартири №32 за адресою: м. Костопіль, вул.. Скляна №2.

В обґрунтування заяви покликається на те що, 01.08.2016 року він як скаржник ознайомився з матеріалами виконавчого провадження ВП №45919243 з виконання виконавчого напису від 09.12.2014 року,зареєстрований в реєстрі за №7871 виданого приватним нотаріусом Київського міського наторіального округу ОСОБА_3, яким завершено стягнення на квартиру №32, по вул.. Скляна будинок №2 в м. Костопіль, із зазначеними діями державного виконавця при виконанні виконавчого напису від 09.12.2014 року, вчиненим приватним приватним нотаріусом, він як скаржник не погоджується, а тому, користаючи правом на судовий захист, звертається до суду зі скаргою на дії державного виконавця.

Вивчивши матеріали заяви, суд вважає, що заява ОСОБА_1 про забезпечення позову, шляхом зупинення виконавчого провадження №45919234 з виконання виконавчого напису від 09.12.2014 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2, зареєстрованого у реєстрі за №7871, та заборонити Костопільському ВДВС Головного територіального управління юстиції у Рівненській області видавати будь-який особам акт про реалізацію предмету іпотеки, а саме трикімнатної квартири №32 за адресою: м. Костопіль, вул.. Скляна №2, підлягає поверненню за наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 151 Цивільного процесуального кодексу України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову, яка вирішується на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно з вимогами п.5, 6 ч.1 ст.152 Цивільного процесуального кодексу України, позов забезпечується: зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Пунктом 15 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №6 від 07.02.2014року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» роз»яснено, що при розгляді скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд не вправі вжити заходів забезпечення скарги (аналогічно забезпеченню позову) шляхом зупинення виконавчого провадження, зупинення дії оскаржуваного рішення тощо, оскільки зазначене не є повноваженнями суду, а є виключним повноваженням державного виконавця, яке може бути оскаржено до суду. Разом із тим до завершення розгляду скарги при наявності для цього підстав суд може зупинити стягнення на підставі виконавчого листа (пункт 4 частини першої статті 37 Закону про виконавче провадження).

Крім того, у п.2 Постанови Пленуму ВСУ №9 від 22.12.2006р. «П ро практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» зазначено, що вирішуючи питання щодо застосування певного виду забезпечення позову, суди повинні виходити з того, що наведений у ч.1 ст. 152 ЦПК перелік видів такого забезпечення не є вичерпним, тому за наявності відповідного клопотання можуть бути застосовані й інші його види, але з урахуванням обмежень, установлених ч. 4 зазначеної статті. Недопустимо забезпечувати позов шляхом зупинення виконання судових рішень, що набрали законної сили.

На підставі наведеного, суд дійшов висновку , що заяву про забезпечення позову, слід повернути заявникові.

Керуючись ст.151-153 ЦПК України, пунктом 15 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №6 від 07.02.2014року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах»,п.2 Постанови Пленуму ВСУ №9 від 22.12.2006р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» ,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позовову ,шляхом зупинення виконавчого провадження №45919234 з виконання виконавчого напису від 09.12.2014 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2, зареєстрованого у реєстрі за №7871, та заборонити Костопільському ВДВС Головного територіального управління юстиції у Рівненській області видавати будь-яким особам акт про реалізацію предмету іпотеки, трикімнатної квартири №32 за адресою: м. Костопіль, вул.. Скляна №2 - повернути заявникові.

Ухвала суду остаточна оскарженню не підлягає.

СуддяОСОБА_4