Номер провадження: 22-ц/785/4629/16
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Цюра Т. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.12.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Одеської області в складі:

Головуючого: Цюри Т.В.,

Суддів: Сидоренко І.П., Погорєлової С.О.,

при секретарі: Колмакові В.І.,

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань апеляційного суду Одеської області апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 15 квітня 2016 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5, що діє в своїх інтересах та інтересах малолітнього ОСОБА_6 до ОСОБА_2, Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 15 квітня 2016 року зменшені позовні вимоги ОСОБА_4, ОСОБА_5, що діє в своїх інтересах та в інтересах малолітнього ОСОБА_6 до ОСОБА_2, ПАТ «СК «Країна» - задоволені частково.

Стягнуто з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1 на користь ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_2) матеріальну шкоду у розмірі 122 342 (сто двадцять дві тисячі триста сорок дві) гривні 09 копійок.

Стягнуто з ПАТ «СК «Країна» (04176 м. Київ, вул. Електриків, 29-А, ) на користь ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_2) суму страхового відшкодування у розмірі 50 000 (пятдесят тисяч) гривень.

Стягнуто з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1 на користь ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_3), яка діє в своїх інтересах та інтересах малолітнього ОСОБА_6, моральну шкоду у розмірі 5 000 (пять тисяч) гривень.

В іншій частині у задоволенні позову - відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1 на користь ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_2) витрати по сплаті судового збору у розмірі 1823 (одна тисяча вісімсот двадцять три) гривні 42 копійки.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, представник ОСОБА_2 ОСОБА_3 подав до суду апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить суд скасувати рішення Київського районного суду м. Одеси від 15 квітня 2016 року та постановити нове, яким визнати двохсторонню провину в скоєні ДТП, що сталося 31.08.2014 року, на 440 км. + 900 м. а/д Київ ОСОБА_7 як ОСОБА_2 так і потерпілою ОСОБА_8. Зменшити розмір відшкодування матеріальної та моральної шкоди, що належить стягненню з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 і ОСОБА_8 з врахуванням матеріального стану і ступеня вини апелянта ОСОБА_2, а також потерпілої ОСОБА_8.

Заслухавши пояснення, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим.

Відповідно ст. 308 ЦПК України не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив з того, що пошкодження автомобілю «Мерседес-Бенц» S500L, реєстраційний номер НОМЕР_4, власником якого є ОСОБА_4 (свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу) є наслідком дій відповідача ОСОБА_2, вина якої встановлена.

Такі висновки суду першої інстанції відповідають встановленим в судовому засіданні обставинам справи і нормам матеріального та процесуального права.

Так, судом першої інстанції було вірно встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 31 серпня 2014 року, о 18 годині 30 хвилин ОСОБА_2, керуючи автомобілем НОМЕР_5, на 440 км +900 м а/д Київ-Одеса, під час перестроювання з крайньої лівої смуги в середню смугу руху, не надала перевагу в русі автомобілю НОМЕР_6, під керуванням ОСОБА_5, в результаті чого допустила з ним зіткнення, що призвело до пошкодження транспортних засобів, чим порушила вимоги п.10.1, 10.3 «Правил дорожнього руху України».

Під час вищезазначеної ДТП в а/м «Мерседес-Бенц» S500L, р/н НОМЕР_4 разом з батьками - ОСОБА_4 і ОСОБА_5 знаходилася неповнолітня дитина пяти років - ОСОБА_6

Згідно постанови Київського районного суду м.Одеси від 06.10.2014 року ОСОБА_2 визнано винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України та накладено штраф у розмірі 425 гривень.

Постановою апеляційного суду Одеської області від 15 березня 2016 року у задоволені заяви ОСОБА_2 про поновлення строку на апеляційне оскарження вищезазначеної постанови Київського райсуду м.Одеси відмовлено.

Відповідно до звіту №09-010 експертного товарознавчого дослідження по визначенню вартості матеріальної шкоди, завданої власнику автомобілю «Мерседес», розробленим 06.09.2014 року ФОП ОСОБА_9, позивачу завдана матеріальна шкода у розмірі 165260,93 гривень, що складається з вартості відновлювального ремонту - 84927,19 гривень та величини втрати товарної вартості автомобіля - 80333,74 гривень, за умови виконання ремонтних робіт на СТО ТОВ «Автомобільний ОСОБА_7». Вартість проведення експертного дослідження згідно рахунку та квитанції складає 900 гривень.

Крім того, ухвалою Київського райсуду від 22.09.2015 року була призначена по справі судова автотоварознавча експертиза та згідно висновку даної експертизи №6092 складеного 08.02.2016 року експертом Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України було встановлено, що вартість відновлювального ремонту автомобіля НОМЕР_7, пошкодженого внаслідок ДТП, яка сталася 31.08.2014 року, станом на вересень 2014 року визначається рівною 84288,54 гривень; величина втрати товарної вартості автомобіля визначається рівною 81096,55 гривень; вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобілю МERCEDES-BENZ S500L, реєстраційний номер НОМЕР_8, визначається рівною 165385,09 гривень

Відповідно до ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно із ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно ст. 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого.

Згідно розяснень Пленуму Вищого спеціалізованого суду України, викладених в п.4 його постанови № 4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов'язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

Таким чином, суд першої інстанції встановив факт неправомірності дій відповідачки ОСОБА_2 щодо скоєння ДТП, а також наявність причинного зв'язку між її протиправною поведінкою та шкодою, яка завдана позивачу, що підтверджується матеріалами справи та не заперечується сторонами.

Також, колегія вважає, що суд першої інстанції при визначенні вартості матеріальної шкоди вірно керувався висновком №6092 судової автотоварознавчої експертизи Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України, відповідно якого визначено вартість відновленого ремонту автомобіля у сумі 90345,54 гривень, відповідно до бухгалтерських документів, та з урахуванням того, що на момент розгляду справи пошкоджений автомобіль було відремонтовано, при визначенні суми відновлювального ремонту суд врахував реальну вартість ремонтних робіт, що підтверджена оригіналами бухгалтерських документів: рахунками Філії «Автомобільний ОСОБА_7» ПАТ «Одеса-Авто», квитанціями про сплату та ОСОБА_9 виконаних робіт, укладеним між Філією «Автомобільний ОСОБА_7» ПАТ «Одеса-Авто» та ОСОБА_4 на загальну суму 90345,54 гривень.

За приписами ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає в душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Згідно зі ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

При визначенні розміру відшкодування, суд першої інстанції вірно врахував, характер та обсяг заподіяних позивачам моральних та фізичних страждань, а також ступінь вини відповідача ОСОБА_2, та задовольнив позовні вимоги частково у розмірі 5000 гривень.

Відповідно до частини першої статті 60, частини третьої статті 10 ЦПК України кожна сторона за допомогою належних та допустимих доказів, передбачених ст..ст. 57-59 ЦПК України, повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно ст. 303 ЦПК України апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги, щодо взаємної вини позивача та відповідача у скоєнні ДТП спростовуються постановою Київського районного суду м.Одеси від 06.10.2014 року, при винесенні якої була присутня ОСОБА_2, яка визнала себе повністю винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України та накладений штраф у розмірі 425 гривень нею було сплачено.

Доводи апеляційної скарги щодо скрутного матеріального положення апелянта є неспроможними з огляду на те, що не являються правовою підставою для скасування рішення суду.

Відповідно ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про часткове задоволення позовних вимог.

Такі висновки суду відповідають встановленим обставинам справи, до яких суд дійшов з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Рішення суду є законним і обґрунтованим.

Викладені в апеляційній скарзі доводи не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи по суті.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 307, 308, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Київського районного суду м. Одеси від 15 квітня 2016 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5, що діє в своїх інтересах та інтересах малолітнього ОСОБА_6 до ОСОБА_2, Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий Т.В. Цюра

Судді: І.П. Сидоренко

ОСОБА_10