Справа № 182/4386/16-ц
Провадження № 2/0182/3333/2016
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.12.2016 року Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Рибакової В.В.

при секретарі Затуливітер Н.В.

за участю позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Нікополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Нікопольської міської ради про встановлення факту, що має юридичне значення, визнання спадкоємцем четвертої черги, визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач 11.08.2016 року звернулась до суду з зазначеним позовом (а.с.1-3), який уточнювала (а.с.47) та яким остаточно просила встановити юридичний факт проживання однією сімєю її - ОСОБА_1 та ОСОБА_3 з січня 1973 року та по день його смерті 11.01.2016 року; визнати її спадкоємцем четвертої черги за законом після смерті ОСОБА_3, який помер 11.01.2016 року; визнати за нею в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, який помер 11.01.2016 року, право власності на 2/3 частини житлового будинку з надвірними будівлями № 24 по вулиці Фрунзе в м. Нікополі Дніпропетровської області, що складається з: житловий будинок літ. «А» загальною площею 75,1 кв.м, житловою площею 53,0 кв.м, літня кухня «Б», прибудова до літньої кухні «б», вбиральня «В», підвал «Г», гараж «Д», сарай «Е», сарай «Ж», теплиця «Т», спорудження № 1-5,I.

В обґрунтування своїх вимог посилається на наступні обставини.

11.01.2016 року помер брат її чоловіка (її дівер) ОСОБА_3. Вона організовувала його поховання, на її ім'я було оформлено свідоцтво про поховання від 12.01.2016 року.

ОСОБА_3 за життя заповіту не склав.

Спадкоємців першої, другої та третьої черги спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 немає. Мати ОСОБА_3 - ОСОБА_4 померла 15.01.1997 року, його батько - ОСОБА_5 помер 23.04.1980 року, його єдиний брат та її-позивача чоловік - ОСОБА_6 помер 26.03.2010 року.

ОСОБА_3 був інвалідом війни І групи та за станом здоровя потребував опікуна. Мати ОСОБА_3 ОСОБА_4 опікувалася ним до своєї смерті. Після смерті ОСОБА_4 вона-позивач взяла опіку над ОСОБА_3, оскільки інших родичів, крім неї з чоловіком, у нього не залишилось.

Рішенням виконавчого комітету Нікопольської міської ради народних депутатів від 17.09.1997 року № 599 її було призначено опікуном над ОСОБА_3.

Разом з ОСОБА_3 вони проживали та були зареєстровані за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно довідки від 15.07.2016 року вих. № 530, виданої квартальним комітетом № 35, вона була зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, з січня 1973 року і до теперішнього часу. Разом з нею був зареєстрований та проживав ОСОБА_3 з дня свого народження до дня смерті 11.01.2016 року. Вони з ОСОБА_3 вели спільне господарство, мали спільний бюджет.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина до складу якої увійшли 2/3 частини житлового будинку з надвірними будівлями № 24 по вулиці Фрунзе в м. Нікополі Дніпропетровської області, що належав спадкодавцю на підставі свідоцтва про право на спадщину НВО461111, р. № 2-1278 від 07.10.1997 року, виданого Першою Нікопольською державною нотаріальною конторою.

1/3 частина вказаного житлового будинку з надвірними будівлями № 24 по вулиці Фрунзе в м. Нікополі Дніпропетровської області належить їй-позивачу на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 12.11.2010 року.

Вона проживала з ОСОБА_3 однією сімєю з 1973 року, коли вона разом з чоловіком, братом спадкодавця ОСОБА_3, оселилася в будинку його батьків за адресою: Дніпропетровська область, м. Нікополь, вул. Фрунзе, буд. 24, та до дня його смерті 11.01.2016 р., тобто майже 43 роки. З 1997 року вона була опікуном ОСОБА_3 Після смерті її чоловіка у 2010 році вони зі спадкодавцем ОСОБА_3 проживали удвох. З ОСОБА_3 вони мали спільні кошти сімї, спільно придбавали продукти харчування та інші необхідні речі, сплачували комунальні послуги, вели спільне господарство.

У встановлений законом строк вона звернулася до Першої Нікопольської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3, який помер 11.01.2016 року, однак отримала відмову через не доведеність родинного звязку зі спадкодавцем та відсутністю правовстановлюючого документу на спадкове майно. Правовстановлюючий документ на належну ОСОБА_3 частину спірного житлового будинку було втрачено.

Позивач у судовому засіданні викладені в позовній заяві обставини та уточнені позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити. Суду пояснила, що з 1973 року вона проживає в цьому будинку, коли вийшла заміж за брата спадкодавця ОСОБА_3 ОСОБА_6 Після смерті матері спадкодавця вона стала опікуном ОСОБА_3, так як більше було нікому. ОСОБА_3 був глухонімий, він погано ходив, перебував на обліку у психіатра. 26.03.2010 році помер її чоловік - ОСОБА_6 Вона стала самостійно піклуватись про ОСОБА_3 Вони з ОСОБА_3 проживали однією сімєю, у них все було спільне, був спільний бюджет. Вона купувала ліки, готувала їжу, прибирала в будинку. Вказала, що у ОСОБА_3 ні сімї, ні дітей не було. ОСОБА_3 був інвалідом з дитинства, був контужений ще в дитинстві.

Представник відповідача ОСОБА_2 у судовому засіданні проти задоволення позову не заперечувала, просила ухвалити рішення у відповідності до чинного законодавства України.

Вислухавши позивача, представника відповідача, допитавши свідків ОСОБА_7, ОСОБА_8, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що на підставі ст.ст. 1216,1217,1218,1220-1223,1264,1268-1270,1296 ЦК України, ст.ст. 256-259 ЦПК України позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, з огляду на наступні обставини.

У судовому засіданні встановлено наступне.

Позивач з 30.01.1973 року зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.5,6).

Згідно довідки вих. № 530 від 15.07.2016 року, виданою Квартальним комітетом № 35, з січня 1973 року і до теперішнього часу позивач зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.14). Разом з нею був зареєстрований та мешкав з дня народження в цьому будинку брат її чоловіка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, до дня смерті 11.01.2016 року.

11.01.2016 року ОСОБА_3 помер (а.с.9). Позивач займалась організацією його поховання, на її імя було оформлено свідоцтво про поховання від 12.01.2016 року (а.с.15).

Як встановлено в судовому засіданні: 23.04.1980 року помер батько ОСОБА_3 ОСОБА_5 (а.с.11); 15.01.1997 року померла мати ОСОБА_3 ОСОБА_4 (а.с.12); 26.03.2010 року помер чоловік позивача, брат ОСОБА_3 ОСОБА_6 (а.с.10).

Згідно рішення виконавчого комітету Нікопольської міської ради народних депутатів від 17.09.1997 року № 599, позивача було призначено опікуном на її дівером ОСОБА_3 (а.с.13).

Опитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_7, ОСОБА_8, кожний окремо, підтвердили, що позивач вийшла заміж за ОСОБА_6 і переїхала проживати з ним до будинку № 24 по вул. Фрунзе в м. Нікополі, де також проживали батьки чоловіка та брат чоловіка ОСОБА_3 ОСОБА_3 не розмовляв та був інвалідом з дитинства. Потім померли батьки, а в 2010 році помер чоловік позивача. Позивач та ОСОБА_3 стали проживати удвох та вести господарство. Позивач піклувалась про ОСОБА_3, доглядала його, вдягала, прала речі, готувала. Коли ОСОБА_3 помер, то позивач займалась його похованням.

Відповідно до ст.1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сімєю не менш як пять років до часу відкриття спадщини.

Враховуючи викладене, у суду не виникає сумніву в тому, що позивач проживала зі спадкодавцем ОСОБА_3 однією сімєю в будинку № 24 по вул. Фрунзе в м. Нікополі Дніпропетровської області з 27.03.2010 року (з наступного дня після смерті чоловіка позивача - ОСОБА_6) та до дня смерті ОСОБА_3 - 11.01.2016 року.

Вимоги позову в частині встановлення факту проживання однією сімєю ОСОБА_1 та ОСОБА_3 з січня 1973 року задоволенню не підлягають з огляду на те, що до 27.03.2010 року позивач перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_6

Так як судом було встановлено факт проживання позивача однією сімєю зі спадкодавцем ОСОБА_3 з 27.03.2010 року, що складає більше 5 років, суд вважає за необхідне вимоги позову в частині визнання позивача спадкоємцем четвертої черги за законом після смерті ОСОБА_3, який помер 11.01.2016 року, - задовольнити, що відповідає положенням ст.1264 ЦК України.

Після смерті ОСОБА_3 залишилося спадкове майно, яке складається з: 2/3 частини житлового будинку з надвірними будівлями № 24 по вулиці Фрунзе в м. Нікополі Дніпропетровської області, що належав спадкодавцю на праві приватної спільної часткової власності на підставі свідоцтва про право на спадщину, НВО461111, р. № 2-1278, 07.10.1997 року, виданого Першою Нікопольською державною нотаріальною конторою, та на підставі свідоцтва про право на спадщину, НБО491982, р. 2-1278, 07.10.1997 року, виданого Першою Нікопольською державною нотаріальною конторою (а.с.18-20,22,23,25,26-31,36).

1/3 частина вказаного житлового будинку надвірними будівлями № 24 по вулиці Фрунзе в м. Нікополі Дніпропетровської області належить позивачу на праві приватної спільної часткової власності на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 12.11.2010 року, посвідчено Першою Нікопольською державною нотаріальною конторою, зареєстровано в реєстрі за № 1-1590 (а.с.16-20,22,23,26-31,36).

За життя ОСОБА_3 заповіту не склав, що підтверджується Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 44942149 від 01.09.2016 року (а.с.39).

Спадкова справа після смерті ОСОБА_3, померлого 11.01.2016 року, який на день смерті мешкав за адресою: Дніпропетровська область, м. Нікополь, вул. Фрунзе, буд. 24, не заводилась, свідоцтва про право на спадщину не видавались, про що свідчить відповідь Першої Нікопольської державної нотаріальної контори вих. № 2506/01-16 від 02.09.2016 року, Інформаційна довідка зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 44942142 від 01.09.2016 року (а.с.37,38).

Державним нотаріусом Першої Нікопольської державної нотаріальної контори ОСОБА_9 12.07.2016 року було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії (а.с.7), якою позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частину житлового будинку № 24 по вулиці Фрунзе в м. Нікополі Дніпропетровської області після смерті ОСОБА_3, який помер 11.01.2016 року, у звязку з тим, що спадкоємець, ОСОБА_1, немає підтверджень родинних відносин зі спадкодавцем (ст.1261-1265 ЦК України).

Окрім того, за посиланням ОСОБА_1, у неї відсутній правовстановлюючий документ на вищевказане спадкове майно, що також унеможливлює оформлення нею спадщини.

Спадкоємців 1-ої, 2-ої та 3-ої черги судом не виявлено. Інших спадкоємців, крім позивача, судом не встановлено.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе позовні вимоги задовольнити.

Керуючись ст.ст. 10,11,60,209,212-215,218,256-259 ЦПК України, ст.ст. 1216,1217,1218,1220-1223,1264,1268-1270,1296 ЦК України, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити частково.

Встановити факт, що має юридичне значення, того, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 проживали однією сімєю з 27.03.2010 року та до дня смерті ОСОБА_3 -11.01.2016 року.

Визнати ОСОБА_1 спадкоємцем четвертої черги за законом після смерті ОСОБА_3, який помер 11.01.2016 року.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, який помер 11.01.2016 року, право власності на:

2/3 частини житлового будинку з надвірними будівлями № 24 по вулиці Фрунзе (після перейменування Мистецька) в м. Нікополі Дніпропетровської області, що складається з: житловий будинок літ. «А» загальною площею 75,1 кв.м, житловою площею 53,0 кв.м, літня кухня «Б», прибудова до літньої кухні «б», вбиральня «В», підвал «Г», гараж «Д», сарай «Е», сарай «Ж», теплиця «Т», спорудження № 1-5,I.

В іншому відмовити.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області (м. Кривий Ріг) через Нікопольський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_10