У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Гулька Б.І., Журавель В.І.,

ЗакропивногоО.В., Штелик С.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Автофінанс» про стягнення коштів, за касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення апеляційного суду м. Києва від 3 березня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2014 року ОСОБА_3 звернувся до суду з указаним вище позовом, посилаючись на те, що 19 серпня 2014 року між ним та товариством з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Автофінанс» (далі - ТОВ «ЛК «Автофінанс») укладено договір фінансового лізингу № 010605 відповідно до якого позивач повинен отримати трактор МТЗ 892, сплативши 110 тис. грн. На виконання умов договору позивач сплатив перший внесок в сумі 22 тис. грн.

Враховуючи звільнення від терористичних угрупувань міста Краматорська Донецької області 5 липня 2014 року і подальшими звільненнями території Донецької області трактор повинен використовуватися з метою обробки земельної ділянки. Проте подальше звільнення території припинилось і воєнні дії продовжуються до цього часу. 25 серпня 2014 року та 16 вересня 2014 року лізингодавцю надано заяви про розірвання договору лізингу у зв'язку із обставинами непереборної сили - воєнними діями на території Донецької області. Відповідач добровільно виконав вимогу про розірвання договору з 3 вересня 2014 року, але грошові кошти, які були сплачені як комісія за організацію договору товариство не повернуло мотивуючи це тим, що ці кошти є штрафом за дострокове розірвання договору.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 16 грудня 2015 року позов задоволено.

Стягнуто з ТОВ «ЛК «Автофінанс» на користь ОСОБА_3 22 тис. грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від 3 березня 20016 року рішення Печерського районного суду м. Києва від 16 грудня 2015 року скасовано і ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні позову. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати рішення апеляційного суду, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, і залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відповідно до ч. 1 ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, виходив із того, що грошові кошти, які були сплачені на виконання умов договору лізингу підлягають поверненню у зв'язку із виникненням доведених обставин форс-мажору.

Суд апеляційної інстанції, скасовуючи рішення районного суду та ухвалюючи нове рішення про відмову у задоволенні позову, виходив із того, що ОСОБА_3 не довів існування форс-мажорних обставин, за яких договір не може бути виконаний.

Колегія суддів вважає, що такі висновки суду апеляційної інстанції є правильними, ґрунтуються на нормах матеріального права та узгоджуються з нормами процесуального права.

Судами установлено, що 19 серпня 2014 року між ОСОБА_3 та ТОВ «ЛК «Автофінанс» укладено договір фінансового лізингу, відповідно до умов якого відповідач придбає у свою власність транспортний засіб - трактор МТЗ 892 і надає його позивачу у тимчасове володіння та користування на умовах договору.

На виконання умов договору позивач здійснив платіж у розмірі 22 тис. грн на рахунок лізингодавця. Надалі 25 серпня 2014 року та 16 вересня 2014 року позивачем подано заяви про розірвання договору лізингу у зв'язку із обставинами непереборної сили - воєнними діями на території Донецької області.

Відповідно до ч. 1 ст. 652 ЦК України у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов'язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

Частинами 2 та 3 ст. 653 ЦК України передбачено, що у разі розірвання договору зобов'язання сторін припиняються. У разі зміни або розірвання договору зобов'язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни.

Пунктом 11.1 договору визначено, що у випадку виникнення форс-мажорних обставин, таких як воєнні дії, або інші обставини непереборної дії, які перешкоджають повному або частковому виконанню зобов'язань за договором виконання таких зобов'язань буде відкладено на період дії таких обставин.

Сторони в п. 11.3 договору погодили, що як належний доказ існування вищевказаних обставин і строку їхньої дії будуть прийматися довідки, що видані Торгово-промисловою палатою України.

Відповідно до статті 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні», торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб'єкта господарської діяльності за собівартістю. Сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) для суб'єктів малого підприємництва видається безкоштовно.

Форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об'єктивно унеможливлюють виконання зобов'язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов'язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо.

За змістом ст. 10 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», протягом терміну дії цього Закону єдиним належним та достатнім документом, що підтверджує настання обставин непереборної сили (форс-мажору), що мали місце на території проведення антитерористичної операції, як підстави для звільнення від відповідальності за невиконання (неналежного виконання) зобов'язань, є сертифікат Торгово-промислової палати України.

Порядок засвідчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) встановлено Регламентом засвідчення Торгово-промисловою палатою України та регіональними торгово-промисловими палатами форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), затвердженим рішенням Президії Торгово-промислової палати України від 18 грудня 2014 року № 44(5) (далі - Регламент).

Відповідно до п. п. 6.1., 6.2., 6.3. Регламенту, підставою для засвідчення форс-мажорних обставин є наявність однієї або більше форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), перелічених у ст. 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» в редакції від 2 вересня 2014 року, а також визначених сторонами за договором, контрактом, угодою, типовим договором, законодавчими, відомчими та/чи іншими нормативними актами, які вплинули на зобов'язання таким чином, що унеможливили його виконання у термін, передбачений відповідно договором, контрактом, угодою, типовим договором, законодавчими та/чи іншими нормативними актами.

Форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) засвідчуються за зверненням суб'єктів господарської діяльності та фізичних осіб по кожному окремому договору, окремим податковим та/чи іншим зобов'язанням/обов'язком, виконання яких настало згідно з умовами договору, контракту, угоди, законодавчих чи інших нормативних актів і виконання яких стало неможливим через наявність зазначених обставин. До кожної окремої заяви додається окремий комплект документів.

Заява за встановленою ТПП України формою про засвідчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) (додатки № № 1, 2, 3, 4 до Регламенту) подається за підписом керівника підприємства, організації та з відбитком печатки підприємства, або за його дорученням - довіреною особою. Заява фізичної особи подається за її підписом особисто або за її дорученням - довіреною особою.

Згідно із положеннями п. п. 6.10, 6.11. Регламенту, за результатами розгляду документів Торгово-промислової палати України /регіональна ТПП видає сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили). Доступ до сертифікатів та документів, які стали підставою для видачі сертифікатів, надання відмов, залишення заяв без розгляду є обмеженим. Інформація про видані сертифікати та документи, на підставі яких вони виготовлені, є обмеженою для публічного доступу і може бути надана державним органам та посадовим особам на підставі відповідної ухвали суду.

Сертифікат установленої форми про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) видається заявнику на бланку Торгово-промислової палати України/регіональної ТПП (додаток № 5 до Регламенту).

Отже, ОСОБА_3 не виконав умови договору та не довів існування форс-мажорних обставин, за яких договір не може бути виконаний. Крім того, 22 тис. грн є комісією за організацію. Також форс-мажорні обставини звільняють від відповідальності за невиконання зобов'язань, а не за вже виконані зобов'язання. Разом з тим позивач не позбавлений можливості захистити своє право в інший спосіб, передбачений чинним законодавством.

Доводи касаційної скарги висновків суду апеляційної інстанцій не спростовують.

Відповідно до ч. 1 ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судом повно та всебічно з'ясовано дійсні обставини справи, надано належну оцінку зібраним у ній доказам, ухвалено законне й обґрунтоване рішення, подану касаційну скаргу слід відхилити, а оскаржуване рішення залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення апеляційного суду м. Києва від 3 березня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.Д. Луспеник

Судді: Б.І. Гулько

В.І.Журавель

О.В.Закропивний

С.П.Штелик