Справа № 367/7204/14-ц Головуючий у І інстанції Мікулін А. В.
Провадження № 22-ц/780/2218/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 26 13.09.2016
РІШЕННЯ

Іменем України

13 вересня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

Головуючого судді Лівінського С. В.

суддів: Олійника В.І.,

ОСОБА_2

за участю секретаря судового засідання Воробей В.М.

розглянувши матеріали справи за позовом Публічного акціонерного товариства (далі ПАТ) «Універсал Банк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа Служба у справах дітей Ірпінської міської ради Київської області про звернення стягнення на предмет іпотеки та примусове виселення із житлового приміщення за апеляційною скаргою ПАТ «Універсал Банк» на рішення Ірпінського міського суду Київської області від 17 грудня 2015 року,

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2014 року позивач звернувся до суду з наведеним позовом. Просив в рахунок часткового погашення заборгованості ОСОБА_5 за кредитними договорами в розмірі 633395,81 грн, звернути на користь ПАТ «Універсал банк» стягнення на предмет іпотеки - квартиру, що має три кімнати, загальною площею 43,6 кв.м., та знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 шляхом проведення прилюдних торгів із початковою ціною, встановленою на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій. Виселити ОСОБА_3 та ОСОБА_4 зі спірної квартири, судові витрати покласти на відповідачів.

Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 17 грудня 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

ПАТ «Універсал Банк» з рішенням суду не погодилося і подало апеляційну скаргу в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову. Посилалося на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідь головуючого судді, пояснення осіб, що брали участь у справі, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до статті 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно закону.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Проте, зазначеним вимогам рішення суду першої інстанції не відповідає.

Ухвалюючи рішення про відмову в позові, суд першої інстанції виходив з того, що на спірне майно розповсюджується дія Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті.

Проте з таким висновком суду погодитися не можна.

Судом першої інстанції встановлено, що Публічне акціонерне товариство «Універсал Банк» є правонаступником всіх прав та обовязків Відкритого акціонерного товариства «Універсал-Банк».

04 лютого 2008 року між ВАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_5 укладено кредитні договори № 073-2008-161 і № 073-2008-162, відповідно до умов яких ОСОБА_5 отримав кредити у сумі 45891 швейцарських франків, строком користування до 01 лютого 2038 року зі сплатою річних відсотків за користування кредитом та в сумі 26 930 швейцарських франків строком користування до тієї ж дати зі сплатою річних відсотків за користування кредитом.

05 лютого 2008 року з метою забезпечення виконання зобовязань за цими договорами між ВАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_3 було укладено договір іпотеки, за яким остання передала банку в іпотеку квартиру, що має три кімнати, загальною площею 43,6 кв.м., та знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та належить ОСОБА_3 на праві власності на підставі договору купівлі-продажу від 18 жовтня 2006 року.

05 квітня 2011 року рішенням Ірпінського міського суду Київської області позов ПАТ «Універсал Банк» задоволено частково: стягнуто на його користь солідарно з ОСОБА_5 й ОСОБА_3 заборгованість за кредитним договором № 073-2008-161 від 04 травня 2008 року в сумі 373333,78 грн (заборгованість по кредиту 44227,23 шв. франків, що за офіційним курсом НБУ складало 357731,95 грн; по відсотках - 1895,90 шв. франків, що за офіційним курсом НБУ складало 15334,99 грн; підвищених відсотках 32,99 шв. франка, що за офіційним курсом НБУ складало 266,84 грн) та звернуто стягнення на предмет іпотеки - спірну квартиру. В іншій частині позову відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду Київської області від 29 червня 2011 року наведене рішення міського суду в частині звернення на стягнення на предмет іпотеки скасовано. В іншій частині рішення залишено без змін.

19 вересня 2012 року рішення Ірпінського міського суду Київської області позов ПАТ «Універсал Банк» задоволено та стягнуто із ОСОБА_5 та ОСОБА_3 солідарно на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 073-208-162 від 04 травня 2008 року в сумі 260062, 03 грн (заборгованість по кредиту 24782,17 шв. франків, що за офіційним курсом НБУ складало 214804,41 грн; по відсотках - 4967,88 шв. франків, що за офіційним курсом НБУ складало 43060,09 грн; підвищених відсотках 253,53 шв. франка, що за офіційним курсом НБУ складало 2197,52 грн).

За обома рішеннями міського суду відкрито виконавчі провадження та проводяться виконавчі дії.

ОСОБА_3М зареєстрована за спірною адресою з 24 грудня 2008 року, ОСОБА_4 з 09 лютого 2010 року.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобовязання може забезпечуватися, в тому числі, заставою.

Окремим видом застави є іпотека застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи (ч. 1 ст. 575 ЦК України).

Статтею 589 ЦК України передбачено, що у разі невиконання зобовязання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобовязання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у звязку із предявленням вимоги, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. При цьому ст. 39 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону. Згідно з ч. 2 ст. 25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження в рішенні суду зазначається спосіб реалізації предмета забезпечувального обтяження шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням однієї з процедур, передбачених ст. 26 цього Закону. Відповідно до ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Таким чином Законом України «Про іпотеку» і Законом України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» позивачу надається право на власний розсуд обрати спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки.

Законом України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» передбачено, що протягом дії цього Закону не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України «Про заставу» та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України «Про іпотеку», якщо таке майно виступає як забезпечення зобовязань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є обєктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно.

Міським судом зазначені обставини та положення Закону були залишені поза увагою.

Тому, рішення суду в частині відмови у задоволені позову банку про звернення стягнення на предмет іпотеки, через порушення судом норм матеріального та процесуального права, на підставі п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України, підлягає скасуванню з ухваленням по справі в цій частині нового рішення про часткове задоволення позову ПАТ «Універсал Банк».

В рахунок часткового погашення заборгованості за кредитними договорами № 073-2008-161 від 04 травня 2008 року в сумі 373333,78 грн (заборгованість по кредиту 44227,23 шв. франків, що за офіційним курсом НБУ складало 357731,95 грн; по відсотках - 1895,90 шв. франків, що за офіційним курсом НБУ складало 15334,99 грн; підвищених відсотках 32,99 шв. франка, що за офіційним курсом НБУ складало 266,84 грн) та № 073-2008-162 від 04 травня 2008 року в сумі 260062, 03 грн (заборгованість по кредиту 24782,17 шв. франків, що за офіційним курсом НБУ складало 214804,41 грн; по відсотках - 4967,88 шв. франків, що за офіційним курсом НБУ складало 43060,09 грн; підвищених відсотках 253,53 шв. франка, що за офіційним курсом НБУ складало 2197,52 грн) в загальному розмірі 633 395,81 грн, належить звернути на користь ПАТ «Універсал Банк» стягнення на предмет іпотеки згідно договору іпотеки від 05 лютого 2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу, ОСОБА_6 та зареєстрованого за №348, - квартиру, що має три кімнати, загальною площею 43,6 кв.м., і знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та належить ОСОБА_3 на праві власності на підставі договору купівлі-продажу від 18 жовтня 2006 року, шляхом проведення прилюдних торгів із початковою ціною, встановленою на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Рішення у цій частині не підлягає виконанню на час дії Закону України від 3 червня 2014 року № 1304-VII «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».

Не зважаючи на доводи апеляційної скарги, на думку колегії суддів, в решті рішення належить залишити без змін.

За змістом частин першої, другої статті 39 цього Закону в разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іпотекодержателя виносить рішення про виселення мешканців за наявності підстав, передбачених законом, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення.

Частиною першою статті 40 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться в порядку, встановленому законом.

Нормою, яка встановлює порядок виселення із займаного житлового приміщення, є стаття 109 ЖК УРСР, у частині першій якої передбачені підстави виселення.

За змістом частини третьої статті 109 цього Кодексу громадянам, яких виселяють з жилих приміщень, одночасно надається інше жиле приміщення, за винятком виселення громадян при зверненні стягнення на жилі приміщення, що були придбані ними за рахунок кредиту банку, повернення якого забезпечено іпотекою відповідного житлового приміщення.

Відповідно до частини другої статті 40 Закону України «Про іпотеку» після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду.

Оскільки спірна квартира придбана ОСОБА_3 не за рахунок кредитних коштів і являється місцем проживання її та її дитини, не зважаючи на доводи апеляційної скарги, передбачених законом підстав, для їх виселення з цієї квартири немає.

Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому на користь банку з ОСОБА_3 підлягають стягненню судові витрати повязані з сплатою ставки судового збору в сумі 516,4 грн.

Керуючись ч. 3 ст. 209, ст. ст. 218, 303, 304, п. 2 ч. 1 ст. 307, п. 4 ч.1 ст.309 ст. ст. 313 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» задовольнити частково.

Рішення Ірпінського міського суду Київської області від 17 грудня 2015 року в частині відмови у задоволені позову про звернення стягнення на предмет іпотеки скасувати і ухвалити в цій частині нове рішення.

Позов Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» задовольнити частково.

В рахунок часткового погашення заборгованості за кредитним договором № 073-2008-161 від 04 травня 2008 року та за кредитним договором № 073-2008-162 від 04 травня 2008 року у розмірі 633 395,81 звернути на користь Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» стягнення на предмет іпотеки згідно договору іпотеки від 05 лютого 2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу, ОСОБА_6, та зареєстрованого за №348, - квартиру, що має три кімнати, загальною площею 43,6 кв.м., та знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 шляхом проведення прилюдних торгів із початковою ціною, встановленою на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Рішення у цій частині не підлягає виконанню на час дії Закону України від 3 червня 2014 року № 1304-VII «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».

В решті рішення залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» судові витрати повязані з сплатою ставки судового збору в сумі 789,2 грн.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення. Касаційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили рішенням апеляційного суду безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя С.В. Лівінський

судді: В.І. Олійник,

ОСОБА_2