Справа № 419/436/13-ц
Провадження по справі № 6/408/68/16
У Х В А Л А

«26» серпня 2016 року Біловодський районний суд Луганської області,

в складі: головуючого-судді: Булгакової Г.В.

при секретарі: Гляненко М.С.,

розглянувши в залі суду в смт.Біловодська, Луганської області

подання державного виконавця Станично-Луганського районного відділу державної виконавчої служби про обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1,-

В С Т А Н О В И В:

Державний виконавець Станично-Луганського РВДВС звернулась до суду з поданням, в якому просить суд обмежити у праві виїзду за межі України ОСОБА_1, посилаючись на те, що на виконанні у Станично-Луганського РВДВС перебуває виконавче провадження № 40025016 щодо стягнення боргу в сумі 21260,00 грн. з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2.

Представник державної виконавчої служби у судове засідання не зявився, просив суд розглянути справу без його участі.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що подання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Статтею 377-1 ЦПК України передбачено, що питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України вирішується судом за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Згідно з ч. 2 ст. 377-1 ЦПК України суд негайно розглядає подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Відповідно до ст. 33 Конституції України право кожного вільно залишати територію України може бути обмежене лише законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» громадянам може бути тимчасово відмовлено в наданні паспорту або громадянину України, який має паспорт може бути тимчасово відмовлено в виїзді за кордон, в тому числі якщо громадянин ухиляється від виконання зобов'язання, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов'язань.

Частиною 2 цієї ж статті даного Закону передбачено, що громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, передбачених пунктами 1-9 частини першої цієї статті.

Тобто, тимчасове обмеження виїзду за кордон здійснюється на підставі рішення суду і тільки у разі, якщо особа має паспорт для виїзду за кордон. У разі, якщо особа не має паспорту для виїзду за кордон, їй може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорту. Вказане рішення, відповідно до п. 23 Правил оформлення і видачі паспортів громадянина України для виїзду за кордон і проїзних документів дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 24 березня 2004 року, приймається за наявності в територіальному органі або підрозділі Державного департаменту у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб і МЗС інформації про існування підстав, зазначених у пункті 22 цих Правил.

Законом не передбачене обов'язкове обмеження в праві виїзду за межі України за наявності невиконаних зобов'язань, а встановлена лише така можливість при наявності відповідних підстав.

Зі змісту ч. 1 ст. 5 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» вбачається, що паспорт в розумінні даного Закону - це паспорт громадянина України для виїзду за кордон і проїзний документ дитини.

У відповідності до змісту вищезазначених норм Закону, громадянинові України, який має паспорт громадянина України для виїзду за кордон може бути тимчасово обмежено виїзд за кордон.

В матеріалах подання відсутні відомості про те, що ОСОБА_1 має паспорт громадянина України для виїзду за кордон, а тому, згідно приписів ст.ст. 5, 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», відсутні підстави для її обмеження у праві виїзду за межі України.

Крім того, суду не надано та в матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_1 має можливість та намір виїхати за кордон, а насамперед, з метою невиконання зобовязання, які саме дії буде неможливо вчинити державному виконавцю при виїзді останнього за кордон.

Також, суду не надано жодного доказу щодо ухилення боржником від виконання зобовязання, а наявність заборгованості не є беззаперечним доказом, що ОСОБА_1 повідомлений про наявність виконавчого провадження та боргу, що державним виконавцем були застосовані будь які заходи щодо виконання зобовязання в самостійному /добровільному/ порядку.

Керуючись ст. 377-1 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Подання державного виконавця Станично-Луганського районного відділу державної виконавчої служби про обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Луганської обл асті через Біловодський районний суд протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Головуючий- суддя: Г.В. Булгакова