Справа №601/463/16
Провадження № 2/601/326/2016
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 вересня 2016 року Кременецький районний суд Тернопільської області

у складі: головуючого судді Білосевич Г.С.

при секретарі Васільєвій О.М.,

за участю позивача ОСОБА_1, її представників ОСОБА_2, ОСОБА_3,

представників відповідачів: ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кременець цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до КУТОР «Кременецький обласний комунальний дитячий психоневрологічний санаторій» про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до комунальної установи Тернопільської обласної ради «Кременецький обласний комунальний дитячий психоневрологічний санаторій» про визнання незаконними та скасування наказів, поновлення на роботі, стягнення середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу та стягнення моральної (немайнової) шкоди.

В судовому засіданні позивач та її представники позов підтримали та пояснили, що з 23 листопада 2001 року позивач працювала на посаді палатної медичної сестри в КУТОР «Кременецький обласний комунальний дитячий психоневрологічний санаторій». 25.10.2015 року обрана депутатом Кременецької міської ради. З 01.03.2016 року головним лікарем даного закладу її звільнено із займаної посади з підстав передбачених пункту 4 статті 40 КЗпП - за прогул. Вважають наказ № 35 від 08 лютого 2016 року та наказ № 54 від 26.02.2016 року незаконними, оскільки позивач будучи депутатом міської ради та обраною секретарем першого і другого пленарних засідань третьої сесії сьомого скликання Кременецької міської ради 24.12 2015 року перебувала на сесії Кременецької міської ради. Про її відсутність на робочому місці на час сесії вона повідомила головного лікаря, написавши заяву на його імя із проханням надати їй можливість взяти участь у даній сесії, яка була задоволена. Старшу медсестру про свою відсутність вона не повідомляла, оскільки вважала, що достатньо повідомлення керівника. Відповідно до Регламенту Кременецької міської ради після завершення сесії позивач оформляла протокол сесії на офісному компютері штабу «Свобода». Вирішуючи питання про звільнення позивача головними лікарем даний факт не взятий до уваги. Окрім того, відповідачем пропущений строк для застосування до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді прогулу та не дотримано процедури притягнення позивача до відповідальності. Так відсутня попередня згода профспілки на звільнення позивача із займаної посади. Наказ про її звільнення підписаний головним лікарем під час його перебування на лікарняному. Враховуючи, що чоловік позивача на даний час перебуває на обліку в Центрі зайнятості і має статус безробітного, син ОСОБА_7 є студентом ЛНТУ державної форми навчання, позивач була єдиним членом сімї що отримував дохід у вигляді заробітної плати та утримувала свою сімю. Відповідач позбавив позивача гарантованого Конституцією України права на працю та можливості заробляти собі та своїм дітям на життя. Вказані незаконні дії відповідача призвели до втрати звязків з колективом, в якому позивач працювала багато років, моральних переживань, позивач втратила душевний спокій, постійно перебуває у роздратованому стані, не має засобів для забезпечення належного рівня життя своїм неповнолітнім дітям. Зазначені моральні страждання нанесенні позивачу незаконними діями відповідача починають негативно відображають на здоровї позивача. Тому позивач та її представники вважають необґрунтованими та незаконними і просять скасувати наказ № 35 від 08.02.2016 року «Про звільнення ОСОБА_1Д.», наказ № 54 від 26.02.2016 року, поновити позивача на посаді медичної сестри в КУТОР «Кременецький обласний комунальний дитячий психоневрологічний санаторій» та стягнути з відповідача на користь позивача заробіток за час вимушеного прогулу з 01 березня 2016 року до дня поновлення на роботі та моральну шкоду в розмірі 60 000 грн.

Представники відповідача в судовому засіданні позов не визнали та пояснили, що 21 грудня 2015 року позивач звернулась до головного лікаря із заявою відпустити її на сесію міської ради 24 грудня 2015 року з 13 год. 30 хв., що головним лікарем не заперечувалось. Однак ОСОБА_1 про відсутність на робочому місці не повідомила старшу медсестру, що повинна була зробити відповідно до посадової інструкції. Після закінчення сесії позивач на роботу не повернулась та нікому із керівництва закладу не повідомила про причини відсутності на робочому місці. За даним фактом головним лікарем санаторію прийнято наказ «Про створення комісії для проведення службового розслідування з приводу відсутності на робочому місці» від 31 грудня 2015 року, однак у звязку з тим, що ОСОБА_1 перебувала у відпустці вирішено розпочати проведення службового розслідування з 14 січня 2016 року. Після виходу з відпустки ОСОБА_1 відмовилася давати пояснення з приводу її відсутності на робочому місці 24 грудня 2015 року з 16 год. до 20 год. За результатами службового розслідування складено відповідний акт від 31 січня 2016 року, яким встановлено факт прогулу та визнано його адміністрацією санаторію. З урахування того, що до ОСОБА_1 раніше застосовувалися дисциплінарні стягнення за неналежне виконання посадових обовязків у вигляді догани, факту порушення трудової дисципліни і невиконання функціональних обовязків, ОСОБА_1 не спростувала та не надала підтвердження поважності причини їх порушення, а також із врахуванням того, що на позивача неодноразово надходили скарги від працівників санаторію, головний лікарем прийнято наказ № 54 від 26.02.2016 року «Про звільнення ОСОБА_1 з 29.02.2016 року». Окрім того, оскільки ОСОБА_1 не надала жодних підтверджуючих документів щодо обрання її головою первинної профспілкової організації і існування такої легалізованої організації на підприємстві, то і за наданням згоди на звільнення позивача головний лікар не звертався у дану профспілку. 02.02.2016 року санаторії звертався у профспілковий комітет працівників охорони здоровя з метою отримання згоди профспілки комітету , членом якої є працівник. Таким чином представники відповідача вважають що дотримано вимоги чинного законодавства та звільнення ОСОБА_1Д, проведено законно, тому просять відмовити у задоволенні даного позову.

Суд, вислухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши представлені сторонами докази, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

В судовому засіданні свідки ОСОБА_8, ОСОБА_9 підтвердили що ОСОБА_1 24 грудня 2015 року після сесії міської ради працювала на компютері у штабі партії «Свобода» до 8-9 год. вечора.

Свідок ОСОБА_10 суду пояснила, що ОСОБА_1 є депутатом міської ради та обрана секретарем пленарних засідань. У її обовязки входить оформлення протоколу сесії. Позивач дійсно звертала до неї після сесії із проханням надати їй зразок для оформлення протоколу сесії міської ради яка відбулась 17 та 24.12.2015 року. Вказаний протокол ОСОБА_1 виготовила і здала їй на наступний день 25.12.2015 року.

Свідки ОСОБА_11 в судовому засіданні пояснила, що вона працює масажною медсестрою у санаторії, 24.12.2015 року з 8 години ранку до 20 год. вона перебувала на роботі, черговою медсестрою була ОСОБА_12 і також була санітарка, ОСОБА_1 була відсутня на своєму робочому місці з обіду і до вечора.

Свідок ОСОБА_13 пояснив, що він працює водієм в КУТОР «Кременецький ОДП санаторій», 24.12.2015 року о пів на пяту вечора він проїжджав по центральній дорозі м. Кременець і на автобусній зупинці в сторону вулиці Дубенської, в центрі, неподалік міської ради він побачив ОСОБА_1. Повернувши до центрального відділення пошти, він зупинив автомобіль. Забривши цінний лист з пошти він їхав на роботу і, маючи намір підвезти ОСОБА_1, призупинив автомобіль біля зупинки, однак ОСОБА_1 уже не було.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_14 пояснила, що 24.12.2015 року приблизно о 16 год. вона повернулась із відрядження в санаторій для доставки дезинфікуючих засобів. Нею було виявлена відсутність ОСОБА_1 на робочому місці. По графіку чергувань її робочий день 24.12.2015 року становив 12 год. з 8 год. до 20 год. Близько 19 год. 30 хв. ідучи до дому, вона іще раз запитала персонал санаторію чи не зявилась ОСОБА_1 на що отримала відповідь «ні». Наступного дня вона написала доповідну головному лікарю.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_15, прийнято 23.11.2001року в КУТОР «Кременецький обласний комунальний дитячий психоневрологічний санаторій» на 0,5 ставки медсестри палатної, з них 0,25 ст. тимчасової, 01.07.2005 року наказом головного лікаря збільшено навантаження до однієї ставки палатної медсестри постійно, з 30.11.2010 року дозволено сумісництво 0.5 ставки медичної сестри з дієтичного харчування, з 10.03.2015 року знято 0.5 ставки медичної сестри з дієтичного харчування, що стверджується копією трудової книжки та копією свідоцтва про зміну імені від 17 травня 2012 року.

Згідно наказу № 35 від 08.02.2016 року головного лікаря комунальної установи Тернопільської обласної ради Кременецького обласного дитячого психоневрологічного санаторію, ОСОБА_1, палатну медсестру, буде звільнено з роботи за прогул (відсутність на робочому місці понад три години), згідно ст. 40 п.4 КЗпП України з 29.02.2016 року. Даний наказ поданий до суду належним чином завірений.

Із пояснень представника відповідача слідує, що даний наказ виданий з ініціативи головного лікаря з метою попередження працівника про можливе звільнення та надання можливості працівнику надати пояснення щодо причин відсутності на роботі 24.12.2015 року з 16 до 20 год.

Згідно акту від 24.12.2015 року, складеного комісією в складі: інспектора з кадрів ОСОБА_5, старшої медсестри ОСОБА_14, медсестри/санітарки ОСОБА_11 встановлено що ОСОБА_1, палатна медсестра, була відсутня на робочому місці 24.12.2015 року з 16 год. 00 хв. по 20 год. 00 хв.

Доповідною запискою старшої медсестри КУТОР «Кременецький ОДП санаторій» ОСОБА_14 повідомлено головного лікаря про відсутність ОСОБА_1 на робочому місці 24.12.2015 року з 16 години.

Згідно наказу № 383 від 31.12.2015 року, виданого головним лікарем КУТОР «Кременецький обласний дитячий психоневрологічний санаторій», в звязку з перебуванням ОСОБА_1 у відпустці згідно наказу № 368 від 11.12.2015 року з 25.12.2015 р. по 13.01.2016 р., провести службове розслідування з 14.01.2016 року з приводу відсутності на робочому місці палатної медсестри ОСОБА_1, більше трьох годин 24.12.2015 року з 16 год. 00 хв. до 20 год. 00 хв., взяти пояснення у ОСОБА_1. Для проведення службової перевірки створити комісію. Службове розслідування провести згідно алгоритму дій комісії щодо зясування відсутності працівника на робочому місці (додаток до наказу № 383 від 31.12.2015 року). Результат службового розслідування надати до 31.01.2016 року.

Згідно копії заяви палатної медсестри ОСОБА_1 поданої на імя головного лікаря КУТОР «Кременецький ОДПС» , ОСОБА_1 просить відпустити її на сесію міської ради 24.12.2015 року з 13.20 год. За резолюцією керівника «не заперечую на тривалість сесійного засідання».

Згідно наказу № 368 від 11.12.2015 року, ОСОБА_1 палатній медсестрі, надано частину щорічної відпустки з 25.12.2015 року по 12.01.2016 року терміном на 18 календарних днів, за період роботи з 03.10.2014 року по 02.10.2015 року.

Згідно результатів службового розслідування від 31.01.2016 року щодо відсутності на робочому місці палатної медсестри ОСОБА_1 24.12.2015 року з 16 год. 00 хв. до 20 год. 00 - понад три години, наявності поважної причини для відсутності на робочому місці у вказаний час медсестри палатної ОСОБА_1 комісією не встановлено.

Згідно повідомлення Кременецької міської ради № 06 від 05.01.2016 року, депутат міської ради ОСОБА_1 була зареєстрована та присутня на пленарному засіданні третьої сесії VІІ скликання 24.12.2015 року з 14 год. до 16 год. По закінченні роботи сесії депутати міської ради не залучались до депутатської діяльності ні в приміщення міської ради, ні поза її межами.

Згідно повідомлення Кременецької міської ради № 1221/36/03-04 від 27.05.2016 року, ОСОБА_1 була обрана секретарем першого і другого пленарних засідань третьої сесії сьомого скликання Кременецької міської ради. Відповідно до п.14 розділу 5 Регламенту Кременецької міської ради в обовязки секретаря пленарних засідань входить ведення протоколів роботи сесії.

Згідно акту від 14.01.2016 року та акту від 18.01.2016 року, палатна медсестра ОСОБА_1 відмовилась від написання пояснювальної записки з приводу її відсутності на робочому місці 24.12.2015 року з 16.00 години до 20.00 години.

Наказом головного лікаря КУТОР «Кременецький обласний дитячий психоневрологічний санаторій» № 373 від 21.12.2015 року, ОСОБА_1, палатній медсестрі, винесено попередження за неналежне виконання службових обовязків та зухвалу і образливу поведінку щодо безпосереднього керівника ОСОБА_14

Згідно наказу головного лікаря КУТОР «Кременецький обласний дитячий психоневрологічний санаторій» № 14 від 20.01.2016 року, ОСОБА_1, палатній медсестрі, винесено догану за недбале відношення до виконання посадових інструкцій, бездіяльність, та не належний контроль за наявності дітей в закладі.

Вказані накази ОСОБА_1 не оскаржувала.

Згідно наказу № 54 від 26.02.2016 року, винесеного головним лікарем КУТОР «Кременецький обласний дитячий психоневрологічний санаторій», ОСОБА_16, палатну медсестру, звільнити з роботи за прогул 24.12.2015 року ( відсутність на робочому місці без поважних причин понад три години), згідно ст. 40 п.4 КЗпП України з 29.02.2016 року.

ОСОБА_1 відмовилась при звільненні від отримання на руки трудової книжки: БТ-ІІ № 7795341 на її імя, медичної книжки серії 2ААА № 232453, витягу з наказу № 54 від 26.02.2016 року, копії наказу № 54 від 26.02.2016 року, довідки про нарахування суму оплати праці № 11 від 29.02.2016 року, а також відмовилась від будь-яких підписів передбачених процедурою звільнення, в особовій картці, що стверджується актом складеним 29.02.2016 року.

Згідно акту перевірки № 19-10-35/059 комунальної установи Тернопільської обласної ради «Кременецький обласний дитячий психоневрологічний санаторій», що складений управлінням Держпраці у Тернопільській області на вимогу КУТОР «Кременецький обласний дитячий психоневрологічний санаторій» виявлено порушення порядку обчислення середньої заробітної плати медсестрі ОСОБА_1 , яка недоотримала кошти, які належали їй від закладу в день звільнення в повному обсязі . Інших порушень допущених при звільненні ОСОБА_1 не вказано.

Згідно повідомлення № 97 від 06.04.2016 року Кременецької РКЛ, ОСОБА_17, ІНФОРМАЦІЯ_1, знаходився на стаціонарному лікуванні в реанімаційному відділенні з 9.25 год. 22.06.2016 року по 10.00 год. 26.02.2016 року .

Згідно відповідей Тернопільської обласної організації профспілки працівників охорони здоровя України та департаменту охорони здоровя Тернопільської обласної державної адміністрації, наданих ОСОБА_1 останні вважають, що наказ по КУТОР «Кременецький обласний дитячий психоневрологічний санаторій» від 08.02.2016 року № 35 «Про звільнення з роботи згідно ст. 40 ч.4 КЗпП України ОСОБА_1Д.» є незаконним і підлягає скасуванню.

Згідно довідки про склад сімї № 897, склад сімї ОСОБА_1 складається із 4 осіб: син ОСОБА_18; син ОСОБА_19 та мати - ОСОБА_20

Згідно довідки № 503 ОСОБА_21 перебуває на обліку як безробітний в Кременецькому РЦЗ з 29 грудня 2015 року.

Згідно посвідчення № ВО 009236 ОСОБА_1Д, має право на пільги, передбачені законодавством для багатодітних сімей.

Згідно посвідчення № 19 ОСОБА_1Д, є депутатом Кременецької міської ради VІІ скликання.

Згідно довідки № 3606, ОСОБА_7 з 01 вересня 2013 року зареєстрований до Луцького національного технічного університету і в даний час навчається на 3 курсі факультету обліку та фінансів денної форми навчання за державним замовленням.

Згідно витягу з протоколу звітно-виборної конференції Кременецької РОПООЗ від 09.06.2015 року, обрано профспілковий комітет в кількості 8 чоловік, з яких є ОСОБА_1

Згідно протоколу № 2 профспілкових зборів у КУТОР «Кременецький обласний дитячий психоневрологічний санаторій» від 03.11.2015 року, головою даних зборів є ОСОБА_1

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до п.4 ст. 40 КЗпП, трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках прогулу (в тому числі відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин.

Постановою Пленуму Верховного суду України від 06.11.1992 року № 9 «Про практику розгляду судом трудових спорів» прогулом визнається відсутність працівника на роботі як протягом усього робочого дня, так і більше трьох годин безперервно або сумарно протягом робочого дня без поважних причин (наприклад, у зв'язку з поміщенням до медвитверезника, самовільне використання без погодження власником або уповноваженим ним органом днів відгулів, чергової

відпустки, залишення роботи до закінчення строку трудового договору чи строку, який працівник зобов'язаний пропрацювати за призначенням після закінчення вищого чи середнього спеціального учбового закладу).

Згідно п. 5 посадових інструкцій чергової медичної сестри санаторію та чергової палатної медичної сестри санаторію в своїй роботі палатна медсестра керується привилами внутрішнього розпорядку відділу, наказом МОЗ від 1976 № 288 «Про санітарно-протиепідемічний режим лікарні», розпорядженнями вищестоящих посадових осіб і посадовою інструкцією.

Окрім того даними інструкціями передбачено, що у випадку захворювання або неможливості вийти на чергування чергова медсестра повинна поставити до відома заввіділення або старшу медсестру.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є депутатом Кременецької міської ради та згідно Регламенту даної ради виконує роботу секретаря пленарних засідань. По її заяві головним лікарем погоджено її відпустити на час проведення сесії 24.12.2015 року. Однак ОСОБА_1 в порушення свої посадових обов»язків після закінчення сесії не повернулась на робоче місце та не повідомила про свою відсутність головного лікаря та старшу медсестру. Окрім того, позивачу була надана можливість після виходу на роботу дати пояснення щодо своєї вісдуності на робочому місця 24.12.2015 року з 16 год. по 20 год., та вона відмовилась це зробити, що позбавило можливість керівника визначити поважність причини відсутності ОСОБА_1 на робочому місці та призвело до її звільнення.

Статтею 6 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» передбачено, що депутат місцевої ради здійснює свої повноваження, не пориваючи з виробничою або службовою діяльністю. Депутат місцевої ради, обраний секретарем сільської, селищної, міської ради, головою, заступником голови районної, обласної, районної у місті ради, працює у відповідній раді на постійній основі і не може суміщати свою службову діяльність з іншою роботою, у тому числі на громадських засадах (за винятком викладацької, наукової та творчої у позаробочий час), займатися підприємницькою діяльністю, одержувати від цього прибуток, якщо інше не передбачено законом. За рішенням обласної, Київської та Севастопольської міських рад депутат, обраний головою постійної комісії з питань бюджету, може працювати в раді на постійній основі.

Відповідно до ч.1 ст. 147 КЗпП України, За порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: догана; звільнення.

Відповідно до ч.1 ст. 147-1КЗпП України, дисциплінарні стягнення застосовуються органом, якому надано право прийняття на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) даного працівника.

Відповідно до ч.1 ст. 148 КЗпП України Дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці.

Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 24.12.2015 року з 16 год. по 20 год. була відсутня на робочому місці. Для з»ясування причини відсутності ОСОБА_1 у даний час головним лікарем прийнято наказ про створення комісії для проведення службового розслідування з приводу відсутності працівника на робочому місці, однак у зв»язку із перебуванням позивача у відпустці розслідування розпочалось з 14 січня 2016 року- після виходу ОСОБА_1 з відпустки. За результатами проведеної перевірки 31 січня 2016 року скалено відповідний акт, яким встановлено факт прогулу та прийнято рішення про звільнення ОСОБА_1Д, із займановї посади. Тобто, початок обчислення місячного строку для застосування дисцилінарного стягнення починається не з часу вчинення дисциплінарного проступку, й не з часу витребування поясненьу працівника, а з часу його виявлення з 31 січня 2016 року.

Згідно повідомлення Кременецького міськрайонного управління юстиції № 1-12/60 від 29.02.2016 року, що надана на запит КУТОР «Кременецький обласний дитячий психоневрологічний санаторій», на території району не легалізовано первинної профспілкової організації за найменуванням «Профспілка працівників охорони здоровя КУТОР «Кременецький ОДПС» та профспілки працівників охорони здоровя КУТОР «Кременецький обласний дитячий психоневрологічний санаторій».

Згідно інформації від 05.04.2016 року, наданої КУТОР «Кременецький обласний дитячий психоневрологічний санаторій», протокол про обрання ОСОБА_1 головою первинної профспілкової організації КУТОР «Кременецький обласний дитячий психоневрологічний санаторій» у журналі вхідної кореспонденції за 2015 рік не зареєстрований.

Головний лікар КУТОР «Кременецький обласний дитячий психоневрологічний санаторій», просив голову Профспілкового комітету працівників охорони здоровя Кременецького району розглянути клопотання в установленому порядку на засіданні профспілкового комітету та дати згоду на звільнення ОСОБА_1 палатної медсестри, за прогул ( відсутність на робочому місці понад три години без поважних причин) відповідно до п.4 ст. 40 КЗпП України.

Згідно відповіді Кременецької районної організації профспілки працівників охорони здоровя від 19.02.2016 року, дана організація вважає, що наказ по КУТОР «Кременецький обласний дитячий психоневрологічний санаторій» від 08.02.2016 року № 35 «Про звільнення з роботи згідно ст. 40 ч.4 КЗпП України ОСОБА_1Д.» є незаконним і підлягає скасуванню.

У ст. 16 Закону України Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності, зазначено, що профспілки, їх обєднання легалізуються шляхом повідомлення на відповідність заявленому статусу. Первинні профспілкові організації письмово повідомляють про це роботодавця.

Відповідно до ст. 39 «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності», рішення профспілки про ненадання згоди на розірвання трудового договору має бути обгрунтованим. У разі, якщо в рішенні немає обгрунтування відмови у згоді на звільнення, роботодавець має право звільнити працівника без згоди виборного органу профспілки.

Оскільки керівник санаторій не був письмово повідомлений про те, що ОСОБА_1 є керівником первинної профспілкової організації підприємства в санаторії та звертався у профспілковий комітет працівників охорони здоровя Кременецького району з метою отримання згоди профспілкового комітету на звільнення ОСОБА_1, то суд вважає, що відповідачем не порушено вимоги чинного законодавства при звільненні ОСОБА_1

Враховуючи вищенаведене суд вважає, що у задоволенні позову ОСОБА_1 слід відмовити.

Відмовляючи в позові про поновлення на роботі суд, відповідно, відмовляє і у позові про скасування наказів про звільнення та у виплаті середньомісячного заробітку і стягненні моральної (немайнової) шкоди.

Суд вважає, що оскільки ОСОБА_1 звільнена від сплати судового збору за позовну вимогу про стягнення моральної шкоди, та судом їй відмовлено у задоволенні її позовних вимог, то судові витрати по справі слід віднести за рахунок держави.

Керуючись статтями 40,147, 147-1 КЗпПУ, ст. 6 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад», ст.ст. 16, 39 Закону України Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності, ст.ст. 3, 11, 15, 60, 61, 212, 214, 215, 218, 223 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до КУТОР «Кременецький обласний комунальний дитячий психоневрологічний санаторій» про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: