печерський районний суд міста києва
Справа № 6-762/11
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 серпня 2016 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Литвинової І.В.,

при секретарі Бажан О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві скаргу Кредитної спілки «Центр фінансових послуг» на постанову старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Жовківського РУЮ Львівської області від 15.02.2016 року про відмову у відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого листа № 6-762/11 виданого 03.10.2011 року Печерським районним судом м. Києва та зобов'язати вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

КС «Центр фінансових послуг» звернулось до суду із скаргою на постанову старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Жовківського РУЮ Львівської області Петрух В.Є. від 15.02.2016 року про відмову у відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого листа № 6-762/11 виданого 03.10.2011 року Печерським районним судом м. Києва про стягнення заборгованості із ОСОБА_2, в якій просить скасувати вказану постанову та зобов'язати державного виконавця розглянути питання про відкриття виконавчого провадження.

В обґрунтування скарги КС «Центр фінансових послуг» зазначає, що звернулася до ВДВС Жовківського РУЮ Львівської області з заявою про відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого листа № 6-762/11 виданого 03.10.2011 року Печерським районним судом м. Києва про стягнення заборгованості із ОСОБА_2, проте 08.07.2016 р. отримала копію постанови старшого державного виконавця ВДВС Петрух В.Є. від 15.02.2016 р., якою було відмовлено у відкритті виконавчого провадження, у зв'язку з тим, що порушено строк пред'явлення виконавчого документу до виконання.

Заявник вважає доводи державного виконавця необґрунтованими та позбавленими будь - яких правових підстав, так як виконавчий документ був пред'явлений до виконання в межах строку звернення.

В судове засідання представник стягувача та державний виконавець не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Дослідивши матеріали скарги, суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутись до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Судом встановлено, що 07.09.2011 року Печерським районним судом м. Києва ухвалено судове рішення у справі №6-762/11, яким в повному обсязі задоволено заяву КС «Центр фінансових послуг» про видачу виконавчого документа за рішенням Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Право та обов'язок» від 24.12.2010 у справі № 575/10 та 03.10.2011 року видано виконавчий лист про стягнення коштів з ОСОБА_2 на користь КС «Центр фінансових послуг».

Постановою державного виконавця ВДВС Жовківського РУЮ від 26.06.2015 р. №40795051 повернуто виконавчий документ стягувану на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження» та зазначено, що виконавчий документ може бути пред'явлений для виконання в строк до 26.06.2016.

15.02.2016 р. державний виконавець ВДВС Жовківського РУЮ в своїй постанові зазначив, що заява про примусове виконання подана 11.02.2016 р. та відмовив в прийнятті до провадження виконавчого документа та у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 6-762/11 виданого 03.10.2011 р., у зв'язку з пропущенням строку пред'явлення виконавчого документа до виконання.

Відповідно до ст. ст. 1, 7 Закону України «Про державну виконавчу службу» завданням державної виконавчої служби є своєчасне, повне і неупереджене примусове виконання рішень, передбачених законом. Працівник органу державної виконавчої служби зобов'язаний сумлінно виконувати службові обов'язки, не допускати в своїй діяльності порушення прав громадян та юридичних осіб, гарантованих Конституцією України та законами України.

З положень ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження» вбачається, що державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Згідно ч.1 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, що відповідає конституційному положенню щодо обов'язковості виконання судових рішень на всій території України (ст. 124 Конституції України).

Як передбачено у ч. 2 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Перелік підстав для відмови у відкритті виконавчого провадження визначений частиною 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження».

Державний виконавець у оспорюваній постанові про відмову у відкритті виконавчого провадження (відмову у прийнятті до провадження виконавого документа фактично посилається на п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», якою встановлено, що державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі пропуску встановленого строку пред'явлення документів до виконання.

При розгляді скарги судом було встановлено, що постанова державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Жовківського районного управління юстиції Львівської області Петрух В.Є. від 15.02.2016 року ВП № 50155424 про відмову у відкритті виконавчого провадження є неправомірною та такою, що не відповідає вимогам п.1 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки, виконавчий лист виданий Печерським районним судом м. Києва від 03.10.2011 року по справі № 6-762/11 повторно пред'явлений до виконання в межах строку звернення, що підтверджується постановою № 40795051 від 26.06.2015, де зазначено, що виконавчий документ може бути пред'явлений для виконання в строк до 26.06.2016.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Конституція України має найвищу юридичну силу.

Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.

Із зазначеного вище вбачається, що при вирішенні питання щодо відкриття виконавчого провадження органи державної виконавчої служби мають діяти в межах повноважень та у спосіб який передбачений законом, а саме Законом України «Про виконавче провадження».

Згідно ч. 1 ст. 25 ЗУ «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Відповідно до частини першої статті 82 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або до керівника відповідного органу державної виконавчої служби вищого рівня чи до суду.

Нездійснення посадовою особою (державним виконавцем) своїх обов'язків, покладених на неї законом, не повинно будь-яким чином призводити до порушення чи обмеження прав суб'єктів права на оскарження її незаконних дій.

Перш за все при розгляді скарги на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця суд має враховувати те, що принципом цивільного судочинства є виконання рішення суду, а у статті 14 ЦПК визначені ознаки обов'язковості судових рішень. Крім того, виконання рішення суду є елементом справедливого судового розгляду, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Державний виконавець зобов'язаний здійснювати необхідні заходи щодо своєчасного і повного виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб і порядок, визначений виконавчим документом.

За встановлених обставин, суд приходить до переконання, що скарга підлягає задоволенню, а порушені права КС «Центр фінансових послуг» відповідно до ч. 2 ст. 387 ЦПК України підлягають поновленню шляхом визнання постанови державного виконавця неправомірною, скасування оскаржуваної постанови.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 1, 2, 6, 7, 11, 18, 19, 26 Закону України «Про виконавче провадження», ст. ст. 383-388 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ:

Скаргу Кредитної спілки «Центр фінансових послуг» на постанову старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Жовківського РУЮ Львівської області Петрух В.Є. від 15.02.2016 року про відмову у відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого листа № 6-762/11 виданого 03.10.2011 року Печерським районним судом м. Києва та зобов'язати вчинити дії - задовольнити.

Скасувати постанову старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Жовківського РУЮ Львівської області Петрух В.Є. від 15.02.2016 року ВП № 50155424 про відмову у відкритті виконавчого провадження (відмову в прийнятті до провадження виконавчого документа).

Зобов'язати державного виконавця відділу державної виконавчої служби Жовківського РУЮ Львівської області повторно розглянути питання про відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого листа № 6-762/11, виданого 03.10.2011 року Печерським районним судом м. Києва.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду міста Києва шляхом подання апеляційної скарги через Печерський районний суд міста Києва протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: І.В. Литвинова