Справа № 446/398/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.03.2016 року Кам'янка-Бузький районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Самсін М. Л.

при секретарі Коваль В.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Камянка-Бузька цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Відділу Державної виконавчої служби Кам»янка-Бузького РУЮ, ОСОБА_2 про визнання права спільної сумісної власності та зняття з нього арешту , -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 предявила в суд позов до відділу ДВС Кам»янка-Бузького РУЮ, ОСОБА_2 про визнання права спільної сумісної власності та зняття з нього арешту.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначила, що 19.08.1972 року між нею та відповідачем ОСОБА_2 було укладено шлюб. За час подружнього життя ними було придбано нерухоме майно, а саме: нежитлові приміщення загальною площею 896,7 кв.м (52/100 часток), розташовані на першому та другому поверхах двоповерхової будівля ремонтних цехів за адресою: Львіська область, Кам»янка-Бузький район, смт. Запитів вул. Київська,185 Право власності зареєстроване за її чоловіком ОСОБА_2 На даний момент в провадженні Відділу ДВС Кам»янка-Бузького РУЮ перебуває виконавче провадження щодо виконання рішення Франківського районного суду м. Львів від 21.09.2015 р., яким частково задоволено позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, інфляційних втрат та 3% річних. У зв»язку з тим, що арешт накладений на спільне сумісне майно, вона фактично позбавлена будь-якої можливості реалізувати своє право на володіння, користування та розпорядження майном на власний розсуд, а тому змушена звернутись до суду.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилась, подала заяву про розгляд справи в її відсутність, позовні вимоги підтримала, просила такі задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, подав заяву, в якій просить розглядати справу за його відсутності, з приводу задоволення позову не заперечує.

Представник відповідача - відділу державної виконавчої служби Кам»янка-Бузького районного управління юстиції Львівської області ОСОБА_4 в судовому засіданні поклалась на розсуд суду.

Дослідивши зібрані по справі докази, зясувавши дійсні обставини, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.3 ст.10, ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі.

Згідно копії свідоцтва про укладення шлюбу вбачається, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 19 серпня 1972 року.

Судом встановлено, що сторони за час подружнього життя придбали нерухоме майно, а саме: нежитлові приміщення загальною площею 896,7 кв.м (52/100 часток), що знаходяться за адресою вул. Київська,185 смт. Запитів Кам»янка-Бузького району Львівської області. Право власності на вищевказане майно зареєстроване за ОСОБА_2, що підтверджується копією Свідоцтва про право власності від 14.04.2005 р. на 14/100 частку набуту на підставі рішення виконкому Запитівської селищної ради, а також Витягом з державної реєстрації прав щодо власності на частку 38/100 набуту згідно рішення Кам»янка-Бузького районного суду Львівської області від 16.12.2011 р.

З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об»єктів нерухомого майна щодо об»єкта нерухомого майна вбачається, що на 52% у праві спільної часткової власності на нежитлову будівлю на вулиці Київській,185 смт. Запитів Кам»янка-Бузького району Львівської області, яка належить ОСОБА_2 накладено арешт згідно постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, виданої 14.09.2015 р. ВДВС Кам»янка-Бузького РУЮ.

Відповідно до положень ст.392 ЦК України власник майна може пред»явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ч. 3 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 370 ЦК України у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними.

В той самий час як вбачається з матеріалів справи, право спільної сумісної власності на майно припиняється у разі поділу цього майна між співвласниками, у відповідності до положень ч.3 ст. 372 Цивільного Кодексу.

Пленум Верховного Суду України в постанові №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» (далі - постанова Пленуму) зазначає, що спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу, можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЗУ "Про виконавче провадження", особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.Тому суду слід всебічно і повно перевіряти обґрунтованість позовних вимог з метою недопущення неправильного виключення з опису майна, на яке має бути звернено стягнення.

Судом беззаперечно встановлений факт перебування позивача та відповідача ОСОБА_2 в зареєстрованому шлюбі з 19 сепрня 1972 року по теперішній час та той факт, що спірне майно зазначене в позові придбано ними в період шлюбу і тому воно є об'єктом спільної сумісної власності подружжя.

Тому, з урахуванням викладеного, проаналізувавши викладені норми Закону, дослідивши докази по справі, враховуючи, що накладення державною виконавчою службою арешту на спірне майно, порушує права та інтереси позивача, як власника 1/2 частки спірного майна, суд вважає за необхідне частково задовольнити позовні вимоги.

Враховуючи викладене вище та керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212, 214-215 ЦПК України, ст.60 СК України, ст.ст. 328-330,368,370,372,392 ЦК України, суд -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на ? частку нежитлових приміщень загальною площею 896,7 кв.м, розташованих на першому та другому поверхах двоповерхової будівлі ремонтних цехів (літ. Г-2) поз.5, що становлять 26/100 часток нежитлових приміщень за адресою вул. Київська,185 смт. Запитів Кам»янка-Бузького р-н Львівської області.

Зняти арешт з 26/100 часток нежитлових приміщень загальною площею 896,7 кв.м, розташованих на першому та другому поверхах двоповерхової будівлі ремонтних цехів (літ. Г-2) поз.5 за адресою вул. Київська,185 смт. Запитів Кам»янка-Бузького р-н Львівської області.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути повністю або частково оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Камянка-Бузький районний суд Львівської області шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Рішення не оскаржувалось ні в апеляційній, ні в касаційній інстанції та набрало законної сили 08 квітня 2016 р., оригінал рішення знаходиться в матеріалах цивільної справи № 446/398/16-ц в Кам"янка-Бузькому районному суді Львівської області.

Суддя Кам"янка-Бузького районного суду

Львівської області ОСОБА_5