АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 607/4478/15-ц Головуючий у 1-й інстанції Грицак Р.М.
Провадження № 22-ц/789/974/16 Доповідач - Дикун С.І.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 вересня 2016 р. Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Дикун С.І.

суддів - Парандюк Т. С., Храпак Н. М.,

при секретарі - Коваль О.І.

з участю сторін - представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2, позивачів ОСОБА_3, ОСОБА_4 та їх представника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 в інтересах відповідача ОСОБА_6 на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 13 червня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_6, Виконавчого комітету Тернопільської міської ради, третіх осіб - ОСОБА_7, Реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції про скасування свідоцтва про право власності та реєстрації права власності,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_3, ОСОБА_4 звернулись у суд зі позовними вимогами до ОСОБА_6, Виконавчого комітету Тернопільської міської ради, третіх осіб - ОСОБА_7, Реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції, уточнивши позовні вимоги просили визнати недійсним свідоцтво про право власності серії НОМЕР_1 на 3/11 частин нежитлового приміщення промислового магазину в АДРЕСА_2, яке видане виконавчим комітетом Тернопільської міської ради 20.11.2007 року на ім'я ОСОБА_6 на підставі рішення виконавчого комітету Тернопільської міської ради №1565 від 17.10.2007 року та скасувати реєстрацію права власності на 3/11 частин нежитлового приміщення промислового магазину в АДРЕСА_3 на ім'я ОСОБА_6, яка проведена 09.12.2013 року на підставі свідоцтва про право власності серії НОМЕР_1 від 20.11.2007 року, номер запису в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно - 3751670.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 13 червня 2016 року позов задоволено. Поновлено позивачам строк звернення до суду.

Визнано недійсним свідоцтво про право власності серії НОМЕР_1 на 3/11 частин нежитлового приміщення промислового магазину в АДРЕСА_2, яке видане виконавчим комітетом Тернопільської міської ради 20.11.2007 року на ім'я ОСОБА_6 на підставі рішення виконавчого комітету Тернопільської міської ради №1565 від 17.10.2007 року.

Скасовано реєстрацію права власності на 3/11 частин нежитлового приміщення промислового магазину в АДРЕСА_3 на ім'я ОСОБА_6, яка проведена 09.12.2013 року на підставі свідоцтва про право власності серії НОМЕР_1 від 20.11.2007 року, номер запису в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно - 3751670.

Не погоджуючись з рішенням суду, представник ОСОБА_2, який діє в інтересах відповідача ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в котрій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, неповне з'ясуванням обставин, які мають значення для справи. Вказує, що позовні вимоги не підтверджуються доказами, суд прийшов до безпідставного висновку про поновлення строку позовної давності. Факт незнання позивачкою, що 20.11.2007 року ОСОБА_6 отримав свідоцтво про право власності на спірне нерухоме майно, не міг бути взятий до уваги судом, оскільки національне законодавство не передбачає процедури позбавлення особи, яка є співвласником нерухомого майна, її частки з підстав відсутності у інших співвласників певної інформації з приводу отримання реєстраційних документів чи вчинення певних реєстраційних дій.

У судовому засіданні ОСОБА_2 підтримав вимоги апеляційної скарги, зіславшись на доводи, викладені у ній.

Позивачі апеляційної скарги не визнали, рішення суду вважають законним та обгрунтованим.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши пояснення осіб, які з'явились в судове засідання апеляційного суду, розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого у справі рішення, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до часткового задоволення, а рішення суду - до зміни.

Судом встановлено, що, відповідно до договору купівлі-продажу, який було укладено 31.03.1998 року Західно-Українською товарною біржею, ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_7 придбали у власність двокімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_1. Відповідно, ОСОБА_3 купив 2/5 частини квартири, ОСОБА_8 - 2/5 частини, ОСОБА_6- 3/20 частини, ОСОБА_4 - 1/20 частини квартири.

Тернопільським МБТІ ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_7 було видано реєстраційні посвідчення на придбані ними частини вказаної квартири.

05.07.1999 року ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_7 придбали у власність двокімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_1. Відповідно, ОСОБА_3 купив 2/5 частини квартири, ОСОБА_7 - 2/5 частини, ОСОБА_6- 3/20 частини, ОСОБА_4 - 1/20 частини квартири. Договір купівлі-продажу зазначеної квартири посвідчено нотаріусом ОСОБА_9 Тернопільським МБТІ видано відповідні реєстраційні посвідчення.

Відповідно до рішення Тернопільського міськрайонного суду від 13.12.2005 року, яке залишено без змін ухвалою апеляційного суду Тернопільської області від 21.02.2006 року, судом було вирішено виділити в натурі із спільної часткової власності кожному зі співвласників частину приміщень квартир АДРЕСА_1 у відповідності до частки кожного у праві власності на ці квартири.

Виконавчим комітетом Тернопільської міської ради 25.07.2007 року прийнято рішення № 1028 «Про розгляд заяви гр.ОСОБА_7, гр. ОСОБА_6 щодо виведення частини квартир з житлового фонду міста». Згідно вказаного рішення, частини квартир АДРЕСА_1 які належать ОСОБА_7 та ОСОБА_6, були виведені з житлового фонду міста.

Виконавчим комітетом Тернопільської міської ради 08.05.2007 року прийнято рішення № 575 «Д» про затвердження акту державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта після реконструкції частини квартир АДРЕСА_1

03.10.2007 року виконавчим комітетом Тернопільської міської ради прийнято рішення №1424 про присвоєння промисловому магазину заг.пл. 69,9 кв.м., який утворився внаслідок реконструкції частини квартир АДРЕСА_1

Рішенням виконавчого комітету Тернопільської міської ради за №1565 від 17.10.2007 року, вирішено оформити право власності за СПД ОСОБА_7 на 8/11 частин та за СПД ОСОБА_6 на 3/11 частин приміщення промислового магазину загальною площею 69,9 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1

На підставі вказаного рішення 20.11.2007 року виконавчим комітетом Тернопільської міської ради ОСОБА_6 було видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно НОМЕР_1

Як вбачається з інформаційної довідки Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, 09.12.2013 року за ОСОБА_6 зареєстровано право власності на нерухоме майно - 3/11 частини нежитлового приміщення, промислового магазину за адресою: АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно НОМЕР_1, виданого 20.11.2007 року виконавчим комітетом Тернопільської міської ради.

Ухвалою колегії суддів з розгляду цивільних справ апеляційного суду Волинської області від 05.03.2008 року у касаційному порядку скасовано рішення Тернопільського міськрайонного суду від 13.12.2005 року та ухвалу апеляційного суду Тернопільської області від 21.02.2006 року.

У зв'язку з тим, що рішення суду про реальний поділ квартир втратило свою чинність, всі співвласники на даний час мають право власності у відповідності до своїх часток на квартири АДРЕСА_1

Судом першої інстанції встановлено, що ні ОСОБА_3, ні ОСОБА_4 заяви щодо виведення реконструйованих квартир АДРЕСА_4 під об'єкт непромислового характеру з житлового фонду міста, не подавали.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 26.03.2012 року задоволено позов ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до виконавчого комітету Тернопільської міської ради, Тернопільської міської ради, суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_7, суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_6 та визнано незаконними та скасовано:

- рішення виконавчого комітету Тернопільської міської ради від 25.07.2007 року № 1028 «Про розгляд заяви гр. ОСОБА_7, гр. ОСОБА_6 щодо виведення частини квартир з житлового фонду міста»;

- рішення виконавчого комітету Тернопільської міської ради від 08.05.2007 року №575 "Д" про затвердження акту державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта;

- рішення виконавчого комітету Тернопільської міської ради за №1424 від 03.10.2007 року про присвоєння промисловому магазину заг.пл.69.9 кв.м., який утворився внаслідок реконструкції частини квартир АДРЕСА_1

- рішення виконавчого комітету Тернопільської міської ради за №1565 від 17.10.2007 року, згідно якого вирішено оформити право власності за СПД ОСОБА_7 на 8/11 частин та за СПД ОСОБА_6 на 3/11 частин приміщення промислового магазину, загальною площею 69,9 кв.м. за адресою АДРЕСА_1

- свідоцтво про право власності на нерухоме майно - нежиле приміщення, приміщення промислового магазину АДРЕСА_5. (8/11 частин) від 20.11.2007 року, видане на ім'я ОСОБА_7;

- рішення ХІV сесії V скликання Тернопільської міської ради від 03.12.2007 року №5/14/122 «Про надання дозволу на складання проекту відведення земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 суб'єкту підприємницької діяльності ОСОБА_7.»; рішення ХІV сесії V скликання Тернопільської міської ради від 18.03.2008 року № 5/16/147 «Про внесення змін в рішення міської ради» в частині внесення змін в рішення Тернопільської міської ради від 03.12.2007 року №5/14/122;

- рішення XXX сесії V скликання Тернопільської міської ради №5/30/71 від 27.11.2009 року про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки пл.0,0045 га для обслуговування добудови до промислового магазину за адресою: АДРЕСА_1 СПД ОСОБА_7; договір оренди земельної ділянки пл.0,0045 га в м.Тернополі, АДРЕСА_1 від 30.04.2010 року, укладений між Тернопільською міською радою та СПД ОСОБА_7

-договір оренди земельної ділянки пл.0,0045 га в АДРЕСА_1 від 30.04.2010 року, укладений між Тернопільською міською радою та СПД ОСОБА_7

Згідно з рішенням апеляційного суду Тернопільської області від 31.05.2012 р. рішення Тернопільського міськрайонного суду від 26.03.2012 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_3, ОСОБА_4 до виконавчого комітету Тернопільської міської ради, Тернопільської міської ради, суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_7, суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_6 про визнання незаконними та скасування рішень, свідоцтва про право власності та договору оренди.

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15.08.2012 року задоволено касаційну скаргу ОСОБА_3, ОСОБА_4 та вирішено рішення апеляційного суду Тернопільської області від 31.05.2012 року скасувати, рішення Тернопільського міськрайонного суду від 26.03.2012 року залишити в силі. Зокрема, в даній ухвалі зазначено, що суд першої інстанції цілком обгрунтовано вважав, що співвласниками квартир АДРЕСА_6 є не тільки ОСОБА_7 та ОСОБА_6, а також позивачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4, а також те, що реальний поділ квартир між співвласниками фактично втратив чинність, виконавчий комітет Тернопільської міської ради не мав повноважень за відсутності заяв усіх співвласників та за відсутності повного переліку документів приймати рішення щодо виведення частин вказаних квартир з житлового фонду міста.

Таким чином, визнано незаконними та скасовано всі рішення Тернопільської міської ради, які стосуються переобладнання, прийняття в експлуатацію та визнання права власності на об'єкт нерухомості - промисловий магазин по АДРЕСА_1 присвоєння вказаному об'єкту нового адресного номера; свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 20.11.2007 року, видане на ім'я ОСОБА_7 на 8/11 частин нежитлового приміщення - промислового магазину по АДРЕСА_7, та рішення щодо надання в оренду земельної ділянки під вказаний об'єкт нерухомості.

Однак, позивачам не було відомо на час подання вищезазначеного позову та розгляду справи про те, що 20.11.2007 року на підставі рішення виконавчого комітету Тернопільської міської ради № 1565 від 17.10.2007 року ОСОБА_6 також було видано свідоцтво про право власності серії НОМЕР_1 на 3/11 частин нежитлового приміщення промислового магазину в АДРЕСА_2, оскільки таке право власності в реєстраційній службі Тернопільського міського управління юстиції ним не було зареєстровано. А реєстрацію права власності на 3/11 частин нежитлового приміщення промислового магазину в АДРЕСА_3 на ім'я ОСОБА_6, проведено лише 09.12.2013 року на підставі свідоцтва про право власності серії НОМЕР_1 від 20.11.2007 року, номер запису в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно - 3751670. У зв'язку з чим позовні вимоги не були пред'явлені щодо визнання недійсним свідоцтва про право власності на ім'я ОСОБА_6 і судовим рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 26.03.2012 року такі вимоги не вирішувались.

Відповідно до ст.393 ЦК України правовий акт органу державної влади, органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується.

Власник майна, права якого порушені внаслідок видання правового акту органом державної влади або органом місцевого самоврядування, має право вимагати відновлення того становища, яке існувало до видання цього акта.

Згідно з ч.1 ст.3 ЦК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин) речові права на нерухоме майно, їх обмеження та правочини щодо нерухомого майна підлягали обов'язковій державній реєстрації в порядку, встановленому цим Законом.

Згідно з ч. 7 ст. 3 вказаного Закону зареєстровані речові права та їх обмеження мають пріоритет над незареєстрованими в разі спору щодо нерухомого майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 ЦК України до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Згідно зі ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації; державна реєстрація прав на нерухомість і правочинів щодо нерухомості є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов'язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом; відмова у державній реєстрації права на нерухомість або правочинів щодо нерухомості, ухилення від реєстрації, відмова від надання інформації про реєстрацію можуть бути оскаржені до суду; порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються законом.

Згідно з ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Стаття 331 ЦК України встановила загальне правило, відповідно до якого право власності на новостворене нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації прав на нерухоме майно після завершення будівництва та прийняття його в експлуатацію.

Згідно зі ст. 391 ЦК України власник може вимагати усунення будь-яких порушень його права власності, гарантованого ст. 41 Конституції України, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння.

В силу п.3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або в адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Таким чином, ураховуючи, що відповідно до ст. 328 ЦК України, набуття права власності ? це певний юридичний склад, з яким закон пов'язує виникнення в особи суб'єктивного права власності на певні об'єкти, то ОСОБА_6 набув права власності на спірний об'єкт незаконно - на підставі скасованих рішень Тернопільської міської ради за № 1028,1424, 1565, що встановлено вищенаведеними судовими рішеннями, які набрали законної сили, а тому не підлягають доказуванню.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції вірно виходив з того, що підставою для видачі виконавчим комітетом Тернопільської міської ради ОСОБА_6 свідоцтва про право власності на нерухоме майно НОМЕР_1 від 20.11.2007 року, реєстрації цього майна, було рішення виконавчого комітету Тернопільської міської ради за №1565 від 17.10.2007 року, яке скасоване рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 26.03.2012 року. Спірним свідоцтвом про право власності на нерухоме майно та державною реєстрацією права власності на таке майно порушуються права позивачів, як співвласників майна, отже, є підстави для визнання недійсним оспорюваного свідоцтва та скасування державної реєстрації на це майно.

Колегія суддів погоджується з рішенням суду у даній частині, як таким, що відповідає вимогам закону та обставинам справи. А доводи апеляційної скарги що позивачами не наведено підстав для скасування спірних свідоцтвом про право власності на нерухоме майно та державною реєстрацією рішення вважає необгрунтованими та надуманими.

Однак, висновок суду про пропущення позивачами позовної давності не відповідає обставинам справи.

Під час розгляду справи у суді доведено, що позивачам не було відомо про те, що 20.11.2007 року на підставі рішення виконавчого комітету Тернопільської міської ради № 1565 від 17.10.2007 року ОСОБА_6 також було видано свідоцтво про право власності серії НОМЕР_1 на 3/11 частин нежитлового приміщення промислового магазину в АДРЕСА_2, оскільки таке право власності в реєстраційній службі Тернопільського міського управління юстиції ним не було зареєстровано. А реєстрацію права власності на 3/11 частин нежитлового приміщення промислового магазину в АДРЕСА_3 на ім'я ОСОБА_6, проведено лише 09.12.2013 року на підставі свідоцтва про право власності серії НОМЕР_1 від 20.11.2007 року, номер запису в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно - 3751670. Про порушення своїх прав вищенаведеними свідоцтвом про право власності та реєстрацією права власності вони дізнались у вересні 2014 року під час звернення в різні інстанції з приводу неправомірних дій ОСОБА_7 та ОСОБА_6 щодо незаконної торгівельної діяльності у квартирі АДРЕСА_1

Відповідно до вимог ч.1 ст.261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

А тому суд помилково поновив позивачам строк звернення до суду.

За таких обставин, рішення Тернопільського міськрайонного суду від 13 червня 2016 року слід змінити, виключивши вказівку суду про поновлення позивачам строку звернення до суду.

В іншій частині рішення суду підлягає залишенню без змін, оскільки відповідає вимогам закону, наданим доказам, обставинам справи і підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не вбачається.

Керуючись ст.ст. 304, 307, 309, 316, 319, 324, 325 ЦПК України, колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, подану в інтересах відповідача ОСОБА_6, задовольнити частково.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 13 червня 2016 року змінити.

Виключити із рішення суду вказівку про поновлення позивачам строку звернення до суду.

У решті рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 13 червня 2016 року залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий Дикун С.І.

Судді: Парандюк Т.С.

Храпак Н.М.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області С.І. Дикун