УхвалА

іменем україни

29 грудня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ у складі:

Гулька Б.І., Хопти С.Ф., Штелик С.П.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 до ОСОБА_8, третя особа - Путивльська міська рада Путивльського району Сумської області, про визначення порядку користування земельною ділянкою та встановлення земельного сервітуту за касаційною скаргою представника ОСОБА_5 - ОСОБА_9, на рішення апеляційного суду Сумської області від 6 вересня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2016 року ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 звернулися до суду з указаним вище позовом, посилаючись на те, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 29 вересня 2000 року їм на праві приватної власності належить кожному по ј частці квартири АДРЕСА_1, а відповідачка є власницею квартири № 2 у вищевказаному будинку.

Позивачі вказували про те, що зазначені квартири знаходяться у двоквартирному житловому будинку, за яким закріплена земельна ділянка, загальною площею 2057 кв. м, у тому числі 732 кв. м під двором, яка знаходиться у комунальній власності та належить Путивльській міській раді Сумської області, є несформованою та ними не приватизованою.

Зазначали про те, що відповідачка чинить їм перешкоди у користуванні вказаною землею та у добровільному порядку не бажає встановлювати порядок користування нею. Вважали, що норми ЗК України не забороняють співвласникам житлового будинку, який знаходиться на земельній ділянці комунальної власності, визначати порядок користування нею до приватизації.

З урахуванням наведеного ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 просили суд визначити порядок користування земельною ділянкою, закріпленою за вказаним будинком між власниками квартир № 1 та № 2 по варіанту № 2 висновку судової земельно-технічної експертизи, виділивши їм для індивідуального користування земельну ділянку, загальною площею 1073 кв. м, позначену у додатку № 6 до висновку експертизи жовтим кольором та виділити відповідачці для індивідуального користування земельну ділянку площею 1073 кв. м, позначену у додатку № 6 до висновку експертизи блакитним кольором. Також просили встановити постійний та безоплатний сервітут зазначеної вище земельної ділянки, площею 7 кв. м, згідно з додатком № 6 висновку судової земельно-технічної експертизи для встановлення будівельних риштувань та складування будівельних матеріалів для обслуговування належної їм будівлі гаражу літ. «г».

Рішенням Путивльського районного суду Сумської області від 27 липня 2016 року позов ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 задоволено. Встановлено порядок користування земельною ділянкою по АДРЕСА_1 по варіанту № 2 висновку судової земельно-технічної експертизи від 13 червня 2016 року (додаток № 6 до висновку експертизи), виділено ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 (співвласники квартири № 1) для індивідуального користування земельну ділянку площею 1073 кв. м, позначену у додатку № 6 до висновку експертизи жовтим кольором та виділено ОСОБА_8 (власник квартири № 2) для індивідуального користування земельну ділянку площею 1073 кв. м, позначену у додатку № 6 до висновку експертизи блакитним кольором.

Встановлено постійний та безоплатний сервітут земельної ділянки по АДРЕСА_1, площею 7 кв. м (зазначено штрих-пунктирною лінією в додатку № 6 до висновку судової земельно-технічної експертизи від 13 червня 2016 року), на користь співвласників квартири № 1 ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7для встановлення будівельних риштувань та складування будівельних матеріалів з метою ремонту будівель і споруд для здійснення обслуговування належної їм будівлі гаражу літ. «г».

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_4 витрати на виготовленням кадастрового плану земельної ділянки та обмінного файлу у розмір 2 тис. грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Сумської області від 6 вересня 2016 року рішення районного суду скасовано. У задоволенні позову ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_5 - ОСОБА_9, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить рішення апеляційного суду скасувати й направити справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. XII«Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII«Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції й відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7, апеляційний суд, вірно застосувавши положення ст. ст. 79-1, 83, 92, 125, 126 ЗК України, ст. 398 ЦК України, дійшов правильного висновку про те, що спірна земельна ділянка, на якій розташований житловий будинок та в якому знаходяться приватизовані сторонами у справі квартири, належить до комунальної власності, що підтверджено листом виконавчого комітету Путивльської міської ради Путивльського району Сумської області від 17 травня 2015 року (а.с. 116) та висновком судової земельно-технічної експертизи від 13 червня 2016 року (а.с. 97-102), не є сформованою. Сторони у справі в порядку, передбаченому ЗК України, право власності чи право користування земельною ділянкою під квартирним будинком не оформили.

Посилання касаційної скарги на положення ст. 120 ЗК України та відповідні правові позиції Верховного Суду України безпідставні, оскільки вони стосуються приватного житлового будинку та приватної нерухомості, а не квартирних будинків, де сторони у справі не є співвласниками житлового будинку.

Також відповідачка не є власником спірної земельної ділянки, тому вимоги до неї про встановлення земельного сервітуту є безпідставними.

Враховуючи наведене та керуючись положеннями ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу відхилити.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_5 - ОСОБА_9, відхилити.

Рішення апеляційного суду Сумської області від 6 вересня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Б.І. Гулько

С.Ф. Хопта

С.П. Штелик