Ухвала

Іменем України

5 грудня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Ткачука О.С.,

суддів: Гримич М.К.,

ФаловськоїІ.М.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до товариства з обмеженою відповідальністю «Ковельрембуд», публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», публічного акціонерного товариства «Кредитпромбанк», третя особа - приватний нотаріус Ковельського міського нотаріального округу Козоріз Наталія Степанівна, про визнання договору іпотеки недійсним за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 11 квітня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Волинської області від 2 серпня 2016 року,

в с т а н о в и л а :

У січні 2016 року ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 звернулися до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що між ними та товариством з обмеженою відповідальністю «Ковельрембуд» (далі - ТОВ «Ковельрембуд») укладено договори про пайову участь у будівництві житла, за умовами яких вони придбали майнові права на квартири № 50, 91, 96, відповідно, розташовані в 170-ти квартирному житловому будинку, що споруджується по АДРЕСА_1, а ТОВ «Ковельрембуд» зобов'язалось побудувати з власних матеріалів і після закінчення будівництва передати покупцям вказані квартири. Позивачі зобов'язувалися прийняти та оплатити майнові права на зазначені квартири на умовах, передбачених договорами. Відповідно до довідок відповідача позивачі виконали узяті на себе зобов'язання за договорами в повному обсязі.

Посилаючись на те, що без їх відома між ТОВ «Ковельрембуд» і публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» (далі - ПАТ «Дельта Банк»), 23 квітня 2008 року укладено договір іпотеки, предметом якого є майнові права на об'єкт будівництва по АДРЕСА_1, який буде побудований в майбутньому, тобто в тому числі й майнові права на квартири № 50, 91, 96, що суперечить ст. 5 Закону України «Про іпотеку» (у редакції, яка діяла на час укладення іпотечних договорів), позивачі просили визнати договір іпотеки від 23 квітня 2008 року недійсним.

Рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 11 квітня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Волинської області від 2 серпня 2016 року, позов ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 задоволено. Визнано іпотечний договір від 23 квітня 2008 року, укладений між ТОВ «Ковельрембуд» і ПАТ «Дельта Банк» недійсним. У задоволенні заяви ПАТ «Дельта Банк» про накладення арешту на предмет іпотеки відмовлено. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

У касаційній скарзі ПАТ «Дельта Банк» просить скасувати судові рішення, посилаючись неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, й ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 відмовити.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що судові рішення ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи скарги цих висновків не спростовують.

Задовольняючи позов, суди на підставі поданих сторонами доказів, які належним чином оцінені (ст. 212 ЦПК України), дійшли обґрунтованого висновку про те, що позивачі виконали свої грошові зобов'язання за договорами про пайову участь у будівництві, повністю сплатили вартість об'єкта будівництва, тому майнові права на спірні квартири не могли бути предметом іпотеки.

Зазначений висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній в постановах № 6-168цс12 від 30 січня 2013 року та № 6-100цс13 від 06 листопада 2013 року, яка відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх судів України.

Ураховуючи викладене та положення ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити судові рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» відхилити.

Рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 11 квітня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Волинської області від 2 серпня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.С. Ткачук

Судді: М.К. Гримич

І.М.Фаловська