справа № 631/1963/16-ц
провадження № 2/631/965/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2016 року смт. Нова Водолага

Нововодолазький районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді Трояновської Т.М.

за участю секретаря судового засідання Євсюкової О.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні у залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на час навчання,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1, звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2, в якому просила суд стягнути аліменти на її користь на час навчання у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно до закінчення нею навчання.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що її мати ОСОБА_3 та відповідач ОСОБА_2 перебували в шлюбі, який 16 квітня 1998 року було розірвано. Позивач є рідною донькою відповідача ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про її народження. З 01.09.2016 року вона стала студенткою Харківського інституту ПрАТ «ВНЗ «ОСОБА_4 управління персоналом» за напрямом психологія та навчається на денному відділенні. На даний час вона не одружена та не працює, оскільки навчається. Позивач зазначила, що отримує пенсію по інвалідності, але коштів на навчання та життя не вистачає, у звязку з чим потребує матеріальної підтримки від батька.

Позивач в судове засідання не прибула. Представник позивача за довіреністю ОСОБА_5 через канцелярію суду надала заяву, відповідно до якої уточнила позовні вимоги в частині суми стягнення аліментів та просила стягнути з відповідача ОСОБА_2 аліменти на утримання ОСОБА_1 на час навчання у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно до закінчення навчання, також зазначила, що уточнені позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд розглянути справу у їх відсутності на підставі наявних доказів по справі.

Відповідач в судове засідання не прибув, але надіслав заяву відповідно до якої уточнені позовні вимоги ОСОБА_6 визнав, не заперечував проти стягнення з нього аліментів на користь доньки у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно до закінчення навчання останньою або досягнення нею 23 років, розгляд справи просив проводити за його відсутності.

Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України в звязку із неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, вивчивши доводи позовної заяви, встановивши на підставі досліджених у судовому засідання доказів, факти та відповідні їм правовідносини, проаналізувавши зміст норм матеріального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з наступних підстав та мотивів.

Частиною 1 ст. 61 ЦПК України встановлено, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

З копії свідоцтва про народження серії І-ВЛ №221473, виданого 09.11.2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Нововодолазького районного управління юстиції Харківської області, вбачається, що ОСОБА_1 народилась 22 серпня 1994 року. Батьком ОСОБА_1 зазначено ОСОБА_2.

Згідно довідки Харківського інституту ПрАТ «ВНЗ «ОСОБА_4 управління персоналом» № 90 від 27.10.2016 року встановлено, що ОСОБА_1 є студенткою денного факультету за напрямом (спеціальністю) психологія, терміном навчання один рік (з 01.09.2016 року по 15.07.2017 року).

Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

При цьому, обовязок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обовязкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ним навчання; потреба у звязку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (п. 20 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»).

Судом встановлено, що на час звернення до суду із даним позовом ОСОБА_1 досягла 18 років та навчається в інституті. На даний час позивач не одружена, не працює, а тому потребує матеріальної допомоги.

Крім того, згідно довідки до акту огляду медико-соціальною комісією серії 12 ААА №4553256 встановлено, що ОСОБА_1 є інвалідом другої групи з дитинства.

Згідно з вимогами ст. 200 Сімейного кодексу України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу.

Статтею 182 Сімейного кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають значення.

Відповідач на адресу суду не надав належних та допустимих доказів стосовно наявності у нього на утримання інших дітей або непрацездатних батьків, а також інформацію щодо свого стану здоровя та матеріального становища, які можуть вплинути на визначення розміру аліментів. Натомість відповідачем надана заява, відповідно до якої він визнає уточнені позовні вимоги ОСОБА_1 та не заперечує проти їх задоволення.

Враховуючи вищевикладене та положення ч. 3 ст. 199 Сімейного кодексу України, відповідно до якого право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчаться - суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Беручи до уваги ч. 1 ст. 191 СК України суд вважає, що аліменти з відповідача необхідно стягувати з дня звернення позивача до суду, тобто починаючи з 11 листопада 2012 року.

Крім того, відповідно до п.3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору, а тому судові витрати слід покласти на відповідача в порядку ст. 88 ЦПК України.

Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах суми виплати за один місяць.

З огляду на вище викладене, керуючись ст.ст. 182, 199, 200, 201 СК України, ст.ст.3, 10, 11, 15, 57-61, 88, 208, 209, 213-215, 218, 224 226, 367 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

ОСОБА_7 Павлівни до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на час навчання задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, номер картки платника податків НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходів) щомісячно на період її навчання, але не більш як до досягнення 23-х років, починаючи з 11 листопада 2016 року.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 551,20 грн. (пятсот пятдесят одну грн. 20 коп.) у дохід держави.

В частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць рішення суду підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Нововодолазький районний суд Харківської області шляхом подачі в десятиденний строк з дня його проголошення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляд у справи апеляційним судом.

Суддя Трояновська Т.М.