Справа № 368/1663/16-ц
Провадження № 2/368/802/16
Рішення

Іменем України

(Заочне)

"27" грудня 2016 р. Кагарлицький районний суд Київської області

в складі: головуючого судді Шевченко І.І.

при секретарі Гребеневич А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кагарлик цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Слобідської сільської ради Кагарлицького району Київської області, третя особа: Відділ державної реєстрації Кагарлицької РДА про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, -

встановив:

позивач просить суд визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування після ОСОБА_2 право власності на земельну ділянку площею 2,1797 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Слобідської сільської ради Кагарлицького району Київської області, кадастровий номер :02:015:0010, посилаючись на те, що 06.08.2015 року померла ОСОБА_2.

За життя ОСОБА_2 належала земельна ділянка на підставі державного акту серія ЯБ №147728 від 23.12.2004 р, площею 2,1797 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Слобідської сільської ради Кагарлицького району Київської області.

Згідно ч. 1 ст. 1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

При житті ОСОБА_2 заповіт на все своє майно, в тому числі вищезазначену земельну ділянку, складено не було.

Згідно ч. 2 ст. 1223 Цивільного кодексу України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 нього Кодексу.

Згідно ст. 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Після ОСОБА_2 із спадкоємців першої черги залишилась вона, її дочка, ОСОБА_1. Інших спадкоємців першої черги не залишилось.

Враховуючи те, що інших спадкоємців першої черги не залишилось, вона успадковує всю спадщину ОСОБА_2, в тому числі і земельну ділянку.

Вона у встановлений ст.. 1270 ЦК України шестимісячний строк звернулась до Кагарлицької районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини ОСОБА_2, що витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі.

Для отримання свідоцтва про право на спадщину вона звернулась до державного нотаріуса, яка попросила її надати оригінал державного акту на право власності на земельну ділянку на імя ОСОБА_2

Однак, вона не змогла надати оригінали державного акту на право власності на земельну ділянку на імя ОСОБА_2, оскільки такий державний акт було нею втрачено.

В звязку з чим, їй було запропоновано звернутись до суду щодо визнання за нею в порядку спадкування права власності на спадкову земельну ділянку,

Таким чином, у звязку з тим, що державний акт на право власності на земельну ділянку на імя ОСОБА_2 був втрачений, вона не може прийняти у спадщину та оформити через нотаріальну контору земельну ділянку площею 2,1797 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Слобідської сільської ради Кагарлицького району Київської області.

Згідно ст.. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Згідно ч. 2 ст. 158 Земельного кодексу України, виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей.

Представник відповідача в особі Слобідської сільської ради Кагарлицького району Київської області в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи був повідомлений завчасно, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене йому належним чином, а тому суд вважає ухвалити заочне рішення на підставі наявних в справі матеріалів.

Представник третьої особи в особі Відділу державної реєстрації Кагарлицької РДА в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи був повідомлений завчасно, про що свідчить розписка про отримання судової повістки, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене йому належним чином, а тому суд вважає ухвалити рішення на підставі наявних в справі матеріалів.

Суд, вислухавши позивача, яка не заперечила проти заочного розгляду справи, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступних підстав.

В судовому засіданні суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі.

У відповідності з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов'язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.

Згідно зі ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності.

Згідно зі ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. ст. 57, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко - і відеозаписів, висновків експертів. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі смерті власника.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб спадкоємців).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

06.08.2015 року померла ОСОБА_2.

За життя ОСОБА_2 належала земельна ділянка на підставі державного акту серія ЯБ №147728 від 23.12.2004 р, площею 2,1797 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Слобідської сільської ради Кагарлицького району Київської області.

Згідно ч. 1 ст. 1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

При житті ОСОБА_2 заповіт на все своє майно, в тому числі вищезазначену земельну ділянку, складено не було.

Згідно ч. 2 ст. 1223 Цивільного кодексу України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені ст. ст. 1261-1265 цього Кодексу.

Згідно ст. 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Після смерті ОСОБА_2 із спадкоємців першої черги залишилася її дочка ОСОБА_1.

У звязку з відкриттям спадщини ОСОБА_2 позивач ОСОБА_1 у встановлений ст. 1270 ЦК України шестимісячний строк звернулася із заявою до Кагарлицької районної державної нотаріальної контори про прийняття спадщини, і була заведена спадкова справа № 233/2015.

Листом від 08 листопада 2016 року державний нотаріус позивачу повідомив про неможливість видати свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку після померлої 06.08.2015 року матері позивача ОСОБА_2, через відсутність документів, для вчинення нотаріальної дії.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності у разі втрати документу, що засвідчує його право власності.

Судом також встановлено, що згідно довідки Управління Держгеокадастру у Кагарлицькому районі нормативна грошова оцінка земельної ділянки належної ОСОБА_2 становить 101 429,46 грн.

Відповідно до ст. 41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку визначеному законом.

Відповідно до ст. 1217 ч. 1 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

У відповідності ч. 1 ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що позивачка є єдиною спадкоємицею після смерті ОСОБА_2 та яка бажає прийняти спадщину, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись Законом України від 02 вересня 1993 року «Про нотаріат», ЦК України, постановою Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», «Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» , затверджена наказом Міністерства юстиції України від 18 червня 1994 року № 18/5, ст. ст. 10, 11, 60, 212, 213, 214, 215, 218 ЦПК України суд, -

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Слобідської сільської ради Кагарлицького району Київської області, третя особа: Відділ державної реєстрації Кагарлицької РДА про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування після ОСОБА_2 право власності на земельну ділянку площею 2,1797 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Слобідської сільської ради Кагарлицького району Київської області, кадастровий номер :02:015:0010.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Київської області через Кагарлицький районний суд протягом десяти днів з дня проголошення, а особами , які брали участь у справі і не були присутніми в судовому засіданні протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Суддя І.І. Шевченко