Справа № 165/2660/15-ц Провадження № 22-ц/773/1617/16 Головуючий у 1 інстанції: Ушаков М.М.
Категорія: 20 Доповідач: Русинчук М. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 грудня 2016 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Русинчука М.М.,

суддів - Матвійчук Л.В., Осіпука В.В.,

з участю: секретаря Губарик К.А.,

представників відповідача ОСОБА_1, ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором та зустрічним позовом ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк», публічного акціонерного товариства «Омега Банк» про визнання недійсним кредитного договору, за апеляційними скаргами позивача публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» та відповідача ОСОБА_3 на рішення Нововолинського міського суду від 28 вересня 2016 року,

В С Т А Н О В И Л А:

В листопаді 2015 року публічне акціонерне товариство (далі ПАТ) «Альфа-Банк» звернулось до суду з указаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 07.05.2008 року між ВАТ "Сведбанк" та відповідачем ОСОБА_3 було укладено кредитний договір №0203/0508/71-002. Відповідно до умов вищевказаного кредитного договору банк зобовязувався надати відповідачу кредит у розмірі 23000 доларів США, а відповідач ОСОБА_3 зобовязувалась повернути наданий кредит і сплатити проценти за користування кредитом в сумі, строки та на умовах, що передбачені кредитним договором та Додатком № 1 до нього - графіком погашення кредиту. Відповідно до умов договору, відповідач ОСОБА_3 також зобовязувалась в порядку та на умовах що визначені кредитним договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строк та на умовах, що передбачені договором та Додатком № 1 до нього - графіком погашення кредиту.

Вказує на те, що банк свої зобовязання за кредитним договором виконав, надавши відповідачу ОСОБА_3 кредит у сумі 23000 доларів США, що підтверджується випискою з особового рахунку відповідача.

Проте, в порушення умов кредитного договору відповідач ОСОБА_3 свої зобовязання належним чином не виконала, внаслідок чого станом на 15.10.2015 року у неї утворилась заборгованість за кредитом - 17076,75 дол. США, що за курсом НБУ на 15.10.2015 року складає - 374540,67 грн., за відсотками - 1964,54 дол. США, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку складає - 43087,83 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості за кредитом.

Відповідно до умов кредитного договору у разі невиконання чи неналежного виконання відповідачем будь-яких обовязків, встановлених договором, в тому числі у разі затримання сплати частини кредиту та/або процентів за його користування, щонайменше на один календарний місяць, позивач має право вимагати дострокового виконання зобовязання з повернення кредиту за кредитним договором.

25.05.2012 року між ПАТ «Сведбанк» та ПАТ «Дельта Банк» був укладений договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитними договорами, а 15.06.2012 року між ПАТ «Дельта Банк» та ПАТ «Альфа Банк» також був укладений договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитним договором. Згідно вищезазначених угод (договорів) відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором № 0203/0508/71-002 від 07.05.2008 року, який було укладено між ВАТ "Сведбанк" (правонаступник ПАТ "Сведбанк") та ОСОБА_3 на користь ПАТ «Альфа-Банк».

Зазначає, що усі права кредитора за вищевказаними кредитним договором належать ПАТ Альфа-Банк.

Зважаючи на невиконання відповідачем зобовязання щодо повернення кредиту, позивач вправі вимагати стягнення з відповідача заборгованість по кредиту, заборгованість за відсотками, пеню за невиконання умов договору, а тому ПАТ «Альфа-Банк» просило суд стягнути з відповідача ОСОБА_3 на його користь заборгованість за кредитним договором в розмірі 417 628,50 грн., з яких: 374540,67 грн. - заборгованість за кредитом; 43087,83 грн. - заборгованість по відсотках; а також витрати по сплаті судового збору у сумі 6264,43 грн.

В травні 2016 року відповідач ОСОБА_3 звернулася до суду із позовом до ПАТ Альфа-Банк, ПАТ Омега Банк про визнання недійсним кредитного договору №0203/0508/71-002 від 07.05.2008 року, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що зазначений кредитний договір підлягає визнанню недійним, оскільки під час його укладення було допущено порушення її прав як споживача.

Вказує на те, що ВАТ «Сведбанк» не дотримався вимог закону під час укладення кредитного договору, зокрема: перед укладенням договору про надання споживчого кредиту не повідомив її у письмовій формі про орієнтовну сукупну вартість кредиту; не повідомив її про варіанти повернення кредиту, включаючи кількість платежів, їх частоту та обсяги; не зазначив сукупної вартості кредиту з урахуванням процентної ставки за ним, вартості всіх супутніх послуг та інших фінансових зобов'язань споживача, які пов'язані з отриманням, обслуговуванням і погашенням кредиту тощо.

У подальшому, з метою введення її в оману щодо обсягу зобов'язань за кредитним договором, було підроблено Додаток №1 (графік погашення кредиту) та Додаток №2 (розрахунок орієнтовної сукупної вартості кредиту) до кредитного договору. На підставі вказаних додатків ПАТ «Альфа-Банк», як правонаступник за договором, почав безпідставно нараховувати їй заборгованість за кредитом, неодноразово звертався до неї із вимогами про погашення такої заборгованості та навіть звернувся з позовом про її примусове стягнення із неї.

І хоча з моменту отримання кредиту відповідачем на його дострокове погашення була сплачена сума в розмірі 23000 доларів США, відповідно до розрахунків заборгованості ПАТ Альфа-банк» за нею рахується заборгованість в розмірі 19041 доларів США.

Вказані вище додатки до кредитного договору, які ПАТ «Альфа-Банк» подав до суду на обґрунтування наявності її заборгованості, рішенням Нововолинського міського суду від 22.03.2016 року визнані недійними, оскільки вона їх не підписувала.

Оскільки в момент укладення кредитного договору ПАТ «Сведбанк» не лише ввів її в оману, не надавши інформації необхідної для здійснення свідомого вибору, але й допустив фальсифікацію додатків до договору з метою отримання прибутку, відповідач ОСОБА_3 просила визнати недійсним кредитний договір №0203/0508/71-002 від 07.05.2008 року, укладений між нею та ВАТ (ПАТ) «Сведбанк».

Ухвалою Нововолинського міського суду від 28.08.2016 року цивільну справу за позовом ПАТ "Альфа-Банк" до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором було обєднано в одне провадження з цивільною справою за позовом ОСОБА_3 до ПАТ Альфа-Банк, ПАТ Омега Банк про визнання недійсним кредитного договору.

Рішенням Нововолинського міського суду від 28.09.2016 року в задоволенні позовів ПАТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_3 відмовлено.

Не погоджуючись з вищевказаним рішенням позивач ПАТ «Альфа-Банк» подав апеляційну скаргу в якій, покликаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне зясування обставин, що мають значення для справи, просив рішення суду в частині відмови в його позові скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення позову, в решті просив рішення суду залишити без змін.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_3 просила змінити оскаржуване рішення, її зустрічний позов задовольнити, а в задоволенні позову банку відмовити з підстав недійсності кредитного договору, посилаючись на неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, а також через порушення норм матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга позивача ПАТ «Альфа-Банк» підлягає відхиленню, а апеляційна скарга відповідача ОСОБА_3 підлягає до часткового задоволення, оскаржуване рішення суду в частині відмови в задоволенні зустрічного позову підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення в цій частині про відмову в позові з інших мотивів, виходячи з такого.

Відмовляючи в задоволенні позову ПАТ «Альфа-Банк», суд першої інстанції виходив з того, що як і розрахунок заборгованості, який надано позивачем, розрахований банком на підставі Додатку № 1 (графік погашення кредиту) до кредитного договору № 0203/0508/71-002 від 07.05.2008 року, так і право позивача ПАТ «Альфа-Банк» вимагати від ОСОБА_3 дострокового повернення кредиту та сплати відсотків ґрунтується на порушенні відповідачем ОСОБА_3 саме цього графіку погашення кредиту, встановленого у Додатку № 1 до кредитного договору, який рішенням Нововолинського міського суду від 22.03.2016 року було визнано недійсним. Тому прийшов до висновку, що правові підстави для задоволення позову ПАТ "Альфа-Банк" до ОСОБА_3 немає, оскільки на даний час кредитним договором визначено лише кінцевий термін повернення кредиту, який передбачений пунктом 1.1. кредитного договору до 07.05.2033 року і який на момент розгляду справи ще не настав.

Відмовляючи в задоволенні зустрічного позову відповідача ОСОБА_3, місцевий суд свої висновки обґрунтовував тим, що вона пропустила встановлений законом трирічний строк позовної давності для звернення до суду із вказаним позовом, який позивач просив застосувати, що є підставою для відмови в позові.

Висновки місцевого суду про відмову у позові ПАТ Альфа-Банк відповідають встановленим в справі обставинам та вимогам закону, однак з висновками суду щодо відмови у зустрічному позові відповідача ОСОБА_3 з підстав пропуску позовної давності не можна погодитися, виходячи з наступних підстав.

Судом установлено, що 07.05.2008 року між ВАТ (ПАТ) Сведбанк, правонаступником якого є ПАТ Альфа-Банк, та позивачем ОСОБА_3 було укладено кредитний договір №0203/0508/71-002 із Додатком №1 та Додатком №2 до нього (а.с.4-13).

Умовами цього договору, зокрема п. 1.1. передбачено, що банк зобовязується надати відповідачу кредит у розмірі 23000 доларів США на строк з 07.05.2008 року по 07.05.2033 року включно та на умовах передбачених у цьому договорі, а відповідач ОСОБА_3 зобовязується повернути наданий кредит і сплатити проценти за користування кредитом та виконати свої зобовязання у повному обсязі у терміни передбачені цим договором, в сумі, строки та на умовах, що передбачені кредитним договором.

Пунктом 3.1. кредитного договору визначено, що ОСОБА_3 зобовязується здійснювати погашення заборгованості за кредитом шляхом внесення коштів на рахунок банку згідно із Додатком № 1, що є невідємною частиною даного договору.

Згідно із п. 3.9. кредитного договору у випадку порушення умов, передбачених п. 3.1. цього договору банк має право дострокового повернення кредиту та сплати процентів, а позичальник має виконати зазначені зобовязання.

Судом також встановлено, що 25.05.2012 року між ПАТ «Сведбанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитними договорами, а 15.06.2012 року між ПАТ «Дельта Банк» та ПАТ «Альфа-Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитним договором, за якими відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором № 0203/0508/71-002 від 07.05.2008 року, який було укладено між ВАТ "Сведбанк" та ОСОБА_3, кредитором по якому в кінцевому рахунку стало ПАТ «Альфа-Банк» (а.с.16-29, а.с.45-74).

Як вбачається із розрахунку заборгованості по кредитному договору №0203/0508/71-002 від 07.05.2008 року, у відповідача ОСОБА_3 станом на 15.10.2015 року виникла прострочена заборгованість за кредитом - 17076,75 доларів США, що за курсом НБУ станом на 15.10.2015 року складає - 374540,67 грн., за відсотками - 1964,54 доларів США, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку складає - 43087,83 грн., що у сукупності становить 417628,50 грн. (а.с.30).

Відповідно до заяви-анкети на отримання кредиту, саме ОСОБА_3 зверталася до ВАТ «Сведбанк» про отримання кредиту в розмірі 23000 доларів США (а.с.69-70), який вона згідно із заявою на видачу готівки № 1 від 07.05.2008 року отримала у ВАТ "Сведбанк"(а.с.43).

Рішенням Нововолинського міського суду від 22.03.2016 року визнано недійсними Додаток №1 до кредитного договору №0203/0508/71-002 від 07.05.2008 року (графік погашення кредиту) та Додаток №2 до кредитного договору №0203/0508/71-002 від 07.05.2008 року (розрахунок орієнтовної сукупної вартості кредиту), укладеного між ВАТ «Сведбанк» та ОСОБА_3 (а.с.99-102).

У відповідності до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Статтею 1050 ЦК України визначено, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу

Місцевим судом встановлено, що згідно із п. 3.1. кредитного договору № 0203/0508/71-002 від 07.05.2008 року, укладеного між ВАТ «Сведбанк» та ОСОБА_3, остання зобовязувалась здійснювати погашення заборгованості за кредитом шляхом внесення коштів на рахунок банку згідно з Додатком № 1 (графік погашення кредиту), що є невідємною частиною даного договору. А згідно із п. 3.9. даного кредитного договору передбачено, що у випадку порушення умов, передбачених п. 3.1. цього договору, тобто порушення строків сплати кредиту, визначених Додатком № 1 (графіком погашення кредиту) до кредитного договору, банк має право дострокового повернення кредиту та сплати процентів, а позичальник має виконати зазначені зобовязання.

Враховуючи ту обставину, що і розрахунок заборгованості, який надано позивачем (а.с.44), розрахований банком на підставі Додатку № 1 (графік погашення кредиту) до кредитного договору № 0203/0508/71-002 від 07.05.2008 року, так і право позивача ПАТ «Альфа-Банк» вимагати від ОСОБА_3 дострокового повернення кредиту та сплати відсотків ґрунтується на порушенні відповідачем ОСОБА_3 саме цього графіку погашення кредиту, встановленого у Додатку № 1 до кредитного договору, який рішення Нововолинського міського суду від 22.03.2016 року було визнано недійсним, місцевий суд прийшов до правильного висновку про відсутність підстав для задоволення первісного позову ПАТ "Альфа-Банк", виходячи з того, що на даний час кредитним договором визначено лише кінцевий термін повернення кредиту, який передбачений пунктом 1.1. кредитного договору до 07.05.2033 року, який на момент розгляду справи ще не настав.

Зобовязання відповідача здійснювати погашення кредиту рівними щомісячними платежами ґрунтується на недійсному Додатку №1 до вказаного кредитного договору, яким встановлено графік погашення тіла кредиту, є недійсним. Тому вимоги про дострокове стягнення кредиту і відсотків за користування ним, які обґрунтовуються порушенням з боку відповідача цього недійсного, неіснуючого зобовязання, є безпідставними.

Висновок суду про відмову в задоволенні зустрічного позову про визнання згаданого договору недійсним у звязку зі спливом позовної давності є помилковим, оскільки в роглядуваному випадку ці зустрічні вимоги є необґрунтованими, а тому в їх задоволення слід відмовити за безпідставністю, виходячи з такого.

Відповідач не довела як підставу своїх вимог те, що в розглядуваному випадку мали місце нечесна підприємницька діяльність чи введення її в оману кредитором.

Ненадання їй перед укладенням кредитного договору інформації, передбаченої ч. 2 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» не є обманом, а розглядається як порушення, за яке передбачена відповідальність кредитодавця, встановлена статтями 15 і 23 цього Закону.

Визнання судом недійсними Додатків №1 і №2 як його окремих частин оспорюваного договору не тягнуть за собою недійсність інших його частин, оскільки можна припустити, що кредитний договір був би укладений і без включення до нього цих недійсних частин, так як недійсні частини не стосуються істотних умов договору, з приводу яких сторони цього правочину дійшли згоди.

На підставі наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що у звязку з порушенням судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідністю висновків суду обставинам справи, оскаржуване в даній справі рішення суду в частині відмови в задоволенні зустрічного позову підлягає відповідно до положень ст. 309 ЦПК України скасуванню з ухваленням в цій частині нового рішення про відмову в позові з наведених вище підстав, а в частині відмови в задоволенні первісного позову залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 303, 307, 309, 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу позивача публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» відхилити.

Рішення Нововолинського міського суду від 28 вересня 2016 року в даній справі в частині відмови в задоволенні первісного позову залишити без змін.

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Нововолинського міського суду від 28 вересня 2016 року в даній справі в частині відмови в задоволенні зустрічного позову скасувати і ухвалити в цій частині нове рішення.

В позові ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк», публічного акціонерного товариства «Омега Банк» про визнання недійсним кредитного договору відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: