У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

головуючого Кузнєцова В.О.,
суддів:Євтушенко О.І., Коротуна В.М.,
Карпенко С.О., Мостової Г.І.,
розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_6 до Білоцерківської міської юридичної консультації, ОСОБА_8 про стягнення суми та відшкодування моральної шкоди, за касаційною скаргою Білоцерківської міської юридичної консультації та ОСОБА_8 на рішення колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду м. Києва від 10 вересня 2015 року,

в с т а н о в и л а :

У червні 2011 року ОСОБА_6 звернулася до суду із позовом до Білоцерківської міської юридичної консультації, ОСОБА_8 про стягнення грошових коштів та відшкодування моральної шкоди. В обгрунтування позовних вимог позивач посилалась на те, що за усною домовленістю між нею та адвокатом Білоцерківської міської юридичної консультації ОСОБА_8, остання зобов'язалась надавати їй правову допомогу у вигляді юридичних консультацій та представляти її інтереси у судовому спорі про визнання позивача спадкоємцем житлового будинку у селі Антонівка Ставищенського району Київської області. Позивач зазначила, що сплатила адвокатові по двох квитанціях 10 тис. грн, з яких 2 тис. грн були повернуті їй при розірванні угоди, оскільки, як вважає позивач, правова допомога їй взагалі не була надана. Позивач з урахуванням уточнених позовних вимог просила суд зобов'язати Білоцерківську міську юридичну консультацію повернути їй 8 тис. грн, як сплачені кошти за усною угодою про надання юридичних послуг, пославшись на те, що ці послуги їй надані не були, а також солідарно стягнути з відповідачів моральну шкоду у сумі 15 тис. грн заподіяну їй в результаті неналежного надання юридичних послуг при представленні її інтересів у судовому спорі.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 7 лютого 2013 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_6 відмовлено.

Рішенням колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду м. Києва від 10 вересня 2015 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалене нове, яким позов ОСОБА_6 задоволено частково. Стягнуто з Білоцерківської міської юридичної консультації на користь ОСОБА_6 5 тис. грн, а в решті позовних вимог відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі Білоцерківська міська юридична консультація та ОСОБА_8, просять рішення апеляційного суду скасувати, а рішення суду першої інстанції залишити в силі, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII«Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Судами встановлено, що 24 квітня 2009 року між позивачем та адвокатом ОСОБА_8 було укладено усний договір про надання останньою юридичних послуг. Позивач ОСОБА_6 попередньо сплатила 5 тис. грн, що підтверджується квитанцією № 001398 від 24 квітня 2009 року (а.с. 6, т. 1).

Листом Білоцерківської міської юридичної консультації від 16 липня 2009 року (а.с. 12-13, т. 1) ОСОБА_6 надано відповідь щодо повернення грошових коштів в розмірі 2 тис. грн.

Згідно зі ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання.

Статтею 627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Згідно ч. 1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Строк договору про надання послуг встановлюється за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом або іншими нормативно-правовими актами (ч. 1 ст. 905 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 906 ЦК України збитки, завдані замовнику невиконанням або неналежним виконанням договору про надання послуг за плату, підлягають відшкодуванню виконавцем, у разі наявності його вини, у повному обсязі, якщо інше не встановлено договором. Виконавець, який порушив договір про надання послуг за плату при здійсненні ним підприємницької діяльності, відповідає за це порушення, якщо не доведе, що належне виконання виявилося неможливим внаслідок непереборної сили, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір про надання послуг може бути розірваний, у тому числі шляхом односторонньої відмови від договору, в порядку та на підставах, встановлених цим Кодексом, іншим законом або за домовленістю сторін. Порядок і наслідки розірвання договору про надання послуг визначаються домовленістю сторін або законом (ст. 907 ЦК України).

Відповідно до статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Статтею 654 ЦК України визначено, що зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 12 Закону України «Про адвокатуру», в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, оплата праці адвоката здійснюється на підставі угоди між громадянином чи юридичною особою і адвокатським об'єднанням чи адвокатом. Якщо договір розривається достроково, оплата праці адвоката провадиться за фактично виконану роботу. У разі неналежного виконання доручення на вимогу громадянина або юридичної особи, які уклали договір з адвокатом чи з адвокатським об'єднанням, внесена плата повертається їм повністю або частково, а при виникненні спору - за рішенням суду.

Переглядаючи рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку, апеляційний суд, керуючись вимогами ст. ст. 212-215, 303, 315 ЦПК України, визначившись правильно з характером спірних правовідносин, встановивши у повному обсязі фактичні обставини справи, що мають суттєве значення для її вирішення з урахуванням наданих сторонами доказів у їх сукупності, дійшов обґрунтованого висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Ухвалюючи рішення про стягнення з відповідача Білоцерківської міської юридичної консультації на користь позивача грошових коштів в розмірі 5 тис. грн, апеляційний суд обґрунтовано зауважив, що саме юридичною консультацією було оприбутковано кошти у сумі 10 тис. грн і видані позивачеві відповідні квитанції, дійсність яких відповідачами не спростована.

Доводи касаційної скарги та зміст оскаржуваного судового рішення не дають підстав для висновку про неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, тому колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу відхилити.

Згідно ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалені з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргуБілоцерківської міської юридичної консультації та ОСОБА_8 відхилити.

Рішення колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду м. Києва від 10 вересня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.О. Кузнєцов
Судді: О.І. Євтушенко
С.О. Карпенко
В.М. Коротун
Г.І. Мостова