Справа № 761/2974/16-ц
Провадження № 2/761/3461/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2016 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі

головуючого - судді Малинникова О.Ф.

при секретарі - Данилевській Є.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа АТ ОТП Банк про визнання права власності на автомобіль, -

в с т а н о в и в :

У січні 2016 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на автомобіль.

Позивач зазначив, що з ОСОБА_2 перебував у шлюбі з 20 січня 2007 року. Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 25 вересня 2008 року, шлюб був розірваний, актовий запис № 606 Відділу реєстрації актів цивільного стану Шевченківського району м. Києва.

Під час перебування у шлюбі з метою купівлі автомобілі у АТ «ОТП Банк», у якому працювала відповідач, було оформлено кредит на відповідача з врахуванням того, що була знижена відсоткова ставка на дружину як співробітника Банку, поручителем був позивач. Починаючи з 08 лютого 2008 року були припинені подружні відносини між сторонами. За період спільного проживання він вносив плату за кредит за квитанціями з рахунку ОСОБА_2(прізвище його дружини до шлюбу), а після припинення подружнього життя він, позивач, перевів кредит для його погашення на себе з березні 2008 року, оскільки фактично придбаний автомобіль був придбаний за його знаходився у нього з часу придбання, він маючи права на його керування, користувався автомобілем. З відповідачем була домовленість про переведення права власності на позивача після виплати кредиту, оскільки автомобіль за кредитним договором перебував у заставі.

З 05 березня 2008 року по 05 березня 2014 року він сплатив 19.559,02 доларів США за кредит, що підтверджено довідкою Банку, крім того за цей час сплатив обов'язкові страхові внески у сумі 4388,71 долар США.. При цьому ним оплачено за перший рік кредиту біля 5000 доларів США.

У листопаді 2015 року ОСОБА_2 відмовилась надати йому довіреність на право володіння автомобілем, зверталась до слідчих органів начебто про його погрози, при цьому слідчому заявила, що претензій на автомобіль не має. Відсутність права власності на автомобіль обмежує його права, враховуючи те, що він оплатив всі внески за кредит та інші послуги фактично за свій рахунок після припинення подружніх відносин. З огляду на викладене позивач просив визнати за ним повне особисте право власності на легковий автомобіль Chevrolet Lаcetti (VIN НОМЕР_2) реєстраційний номер НОМЕР_1, шляхом припинення права власності ОСОБА_2, стягнути з відповідача судові витрати.

У процесі судового розгляду судом залучено як третю особу АТ ОТП Банк.

У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги з підстав, зазначених у позовній заяві, посилаючись на долучені ним докази.

Відповідач у судові засідання не з'являлась, заяв щодо пояснень чи заперечень проти позову не направляла, про час та місце розгляду справи була повідомлена.

Представник третьої особи у судове засідання не звився, про час та місце розгляду справи була повідомлена

Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню

Як вбачається із матеріалів справи ОСОБА_4 та ОСОБА_2 зареєстрували шлюб 20 січня 2007 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №33(ас.8). Згідно із свідоцтвом про розірвання шлюбу за актовим записом № 606 від 25 вересня 2008 року шлюб між сторонами розірвано у Відділі реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві.

Звертаючись до суду у січні 2016 року позивач просив визнати за ним повне особисте право власності на легковий автомобіль Chevrolet Lаcetti (VIN НОМЕР_2) реєстраційний номер НОМЕР_1, шляхом припинення права власності ОСОБА_2 за виданим їй свідоцтвом про реєстрацію зазначеного транспортного засобу 03.03.2007 року УДАЇ ГУ МВС України у м. Києві, посилаючись на те, що він фактично за свій рахунок після припинення подружніх відносин оплатив всі внески за кредит та інші послуги згідно із кредитним договором про отримання кредиту для купівлі автомобіля.

Згідно із ч.1 ст. 60 Сімейного Кодексу України передбачені підстави набуття права спільної сумісної власності подружжя. а саме, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). (ч.1)

Судом встановлено, що за період перебування у шлюбі з 20 січня 2007 року до 25 вересня 2008 року між ЗАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № СL/001/193/2007 від 05.03.2007 року на отримання 18.848,02 доларів США з метою придбання автомобіля (позивач пояснив ОСОБА_2, як співробітник ЗАТ «ОТП Банк», мала право на зниження відсоткової ставки), з позивачем укладено договір поруки.

Згідно із договором від 07.03.2008 року про зміну боржника у зобов'язанні № 1, укладеному між ЗАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_4, 3-тя сторона - ОСОБА_2 сторони дійшли згоди про заміну Первісного боржника за кредитним договором № СL/001/193/2007 від 05.03.2007 року, а саме що Первісний боржник переводить свій борг на Нового боржника, внаслідок чого Новий боржник замінює Первісного боржника як зобов'язану сторону кредитного договору, а кредитор надає свою згоду на переведення боргу. (ас.13). У зв'язку із укладенням договору про заміну боржника між сторонами укладено додатковий договір № 2 до кредитного договору № СL/001/193/2007 від 05.03.2007 року, у якому внесені зміни щодо строку повернення кредиту, визначення фінансової процентної ставки

Як вказано у довідці АТ «ОТП Банк» заборгованість за кредитним договором № СL/001/193/2007 від 05.03.2007 року сплачена у повному обсязі.

Як зазначив позивач у позові, починаючи з 08 лютого 2008 року були припинені подружні відносини між сторонами. За період спільного проживання він вносив плату за кредит за квитанціями з рахунку ОСОБА_2(прізвище його дружини до шлюбу), а після припинення подружнього життя він, позивач, перевів кредит для його погашення на себе з березні 2008 року, оскільки фактично придбаний автомобіль був придбаний за його кошти то він знаходився у позивача з часу придбання, він маючи права на його керування, користувався автомобілем. З відповідачем була домовленість про переведення права власності на позивача після виплати кредиту, оскільки автомобіль за кредитним договором перебував у заставі. Проте відповідач відмовилась це здійснити.

Досліджуючи матеріали справи, суд, оцінюючи зібрані докази, враховуючи положення ч.1 ст. 60 Сімейного Кодексу України про передбачені підстави набуття права спільної сумісної власності подружжя, вважає, що на автомобіль Chevrolet Lаcetti (VIN НОМЕР_2) реєстраційний номер НОМЕР_1 обидві сторони, як подружжя мають право спільної сумісної власності.

Статтею 68 СК України про здійснення права спільної сумісної власності після розірвання шлюбу визначено, що розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу (ч.1) Розпоряджання майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності, після розірвання шлюбу здійснюється співвласниками виключно за взаємною згодою, відповідно до Цивільного кодексу України. (ч.2).

Згідно із роз'ясненнями наданими у п. 25 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 N 11 «Про практику застосування судами аконодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вирішуючи питання про поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, зокрема неподільної речі, суди мають застосовувати положення частин 4, 5 ст. 71 СК щодо обов'язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. За відсутності такої згоди присудження грошової компенсації може мати місце з підстав, передбачених ст. 365 ЦК за умови звернення подружжя (одного з них) до суду з таким позовом (ст. 11 ЦК) та попереднього внесення на депозитний рахунок суду відповідної грошової суми. У разі коли жоден із подружжя не вчинив таких дій, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності»..

Оскільки згоди на отримання грошової компенсації відповідачем не надано суд має визначити лише визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу.

Згідно із ч.1 ст. 60 ЦПК України, про обов'язки доказування і подання доказів, передбачено, що к ожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Як вбачається із наданих позивачем документів, за кредитним договором № СL/001/193/2007 від 05.03.2007 року сума кредиту у розмірі 18.848,02 доларів США надана Первісному боржнику - ОСОБА_2 на придбання автомобіля Chevrolet Lfcetti, вартість якого зазначена нею у сумі 95.186 грн. (за курсом долара -05,05 грн.) (ас.16,16-звор).

Згідно із договором від 07.03.2008 року про заміну боржника у зобов'язанні № 1, укладеному між ЗАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_4, 3-тя сторона - ОСОБА_2 заміну Первісний боржник за кредитним договором № СL/001/193/2007 від 05.03.2007 року переведено свій борг на Нового боржника, тобто ОСОБА_4, позивача.(а.с.130)

Шлюб між сторонами розірвано 25 вересня 2008 року. Позивач посилається не те, що те, що він розрахувався у серпні 2008 року з відповідачем їй 1000 доларів США після переведення на нього боргу , перерахував їй суму у розмірі 1.000 доларів США, що як він зазначив відповідають сумі внесків за період до переведення на нього прав боржника. Крім того він у листопаді 2007 року сплатив на її ім'я суму внеску у розмірі 447 доларів США

Суд вважає, що сума коштів внесена за період спільного проживання належить подружжю у рівних частках за мінусом сплаченої позивачем суми у розмірі 1000 доларів США у серпні 2008 року, тобто до розірвання шлюбу.

Як підтверджено довідкою АТ ОТП Банку за № 32-2-2/37 від 21 січня 2016 року позивачем, як клієнтом Банку, погашена сума кредиту у розмірі 19.559,02 доларів США, з яких безпосередньо за тіло кредиту внесено решту суми у розмірі 14 116,05 доларів США, отже за час шлюбу внесена сума тіла кредиту складається із розрахунку: 18.848,02 доларів - 14.116,05 доларів США= 4731,97 доларів США.

На підставі наданих позивачем доказів суд дійшов висновку, що зазначену суму 14 116,05 доларів США та половину суми сплаченої до розірвання шлюбу за кредитним договором від 05.03.2007 року у розмірі 4731,97 доларів США, у якому боржником вказана ОСОБА_2, слід визнати за позивачем право на 7/8 частин вартості автомобіля, враховуючи наступне.

За розрахунками 18.848,02 доларів -14.116,05 доларів США = 4731,97 доларів США на відповідачку щодо виплат за тіло автомобіля припадає 4731,97:2=2366 доларів США, тобто половина коштів внесена під час шлюбу (тобто частка відповідачки складає 1/8 частину) Тому частка позивача складає решту коштів, а саме внесених за договором від 07.03.2008 року про заміну боржника, у розмірі 14.116,05 доларів США+2366 доларів США (4731,97:2) + 1000 доларів США =16482,05 доларів США., що складає 7/8 частин внесеної позивачем суми на оплату тіла кредиту, у співвідношенні виплаченої вартості автомобіля.

16482: 18848=0,88%, тобто 88/100 є частка позивача або 44/50 або 22/25 яка складає приблизно 7/8 частин вартості автомобіля. Решта 3/25 приблизно 1/8 частина, решта 22/25 приблизно що приблизно 7/8 частин ). Отже частка відповідача складає 7/8 частини ( його частка).

Враховуючи надані позивачем докази щодо фактичної оплати кредитного боргу та за відсутності документів щодо дійсних внесків кожним із подружжя коштів на погашення боргу та інших письмових доказів стосовно підтвердження конкретних сум внесених позивачем до фактичного припинення подружніх відносин або інших внесків, суд вважає можливим визнати ідеальну частку позивача у спільному майні подружжя у розмірі 7/8 частини, відповідачу - 1/8 частини.

Згідно із ст. 88 ЦПК України слід стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати у сумі 552 грн.

Щодо задоволення решті позовних вимог, ОСОБА_1 про визнання повного особистого права власності на легковий автомобіль Chevrolet Lаcetti (VIN НОМЕР_2) реєстраційний номер НОМЕР_1, шляхом припинення права власності ОСОБА_2, за виданим відповідачу ОСОБА_2 свідоцтвом про реєстрацію зазначеного транспортного засобу 03.03.2007 року УДАЇ ГУ МВС України у м. Києві, суд вважає відсутні підстави для їх задоволення за обставин, встановлених судом.

Враховуючи наведене, відповідно ст.ст.60.61,62, 68,69,71 Сімейного кодексу України, ст..ст.355,364,368,370 ЦК України керуючись ст.ст.10,57, 60,209,212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа АТ ОТП Банк про визнання права власності на автомобіль - задовольнити частково.

1. Визнати за ОСОБА_1 право власності на 7/8 частин автомобіля Chevrolet Lаcetti (VIN НОМЕР_2) реєстраційний номер НОМЕР_1.

2. У решті позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання за позивачем повного особистого права власності на легковий автомобіль Chevrolet Lаcetti (VIN НОМЕР_2) реєстраційний номер НОМЕР_1, шляхом припинення права власності ОСОБА_2, за виданим відповідачу ОСОБА_2 свідоцтвом про реєстрацію зазначеного транспортного засобу 03.03.2007 року УДАЇ ГУ МВС України у м. Києві - відмовити.

3. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати у сумі 552 (п'ятсот п'ятдесят дві) гривні 00 копійок за сплату судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційному суду міста Києва через Шевченківський районний суд м. Києва, який ухвалив оскаржуване рішення.

Суддя: Малинников О.Ф.