Апеляційний суд Житомирської області
Категорія 31 Доповідач Талько О. Б.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючої судді Талько О.Б.,

суддів: Товянської О.В., Гансецької І.А. ,

за участю секретаря Кравчук Л.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі апеляційні скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 27 липня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, спричиненої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2014 року позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому зазначив, що 11 серпня 2014 року з вини ОСОБА_1 сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої він отримав тілесні ушкодження у вигляді саден на чолі, які відносяться до легкого тілесного ушкодження без короткочасного розладу здоров'я, забійно-рваних ран на лівому передпліччі та лівій кисті, лівій стопі, які відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров'я, закритих переломів лівої ліктьової кістки в середній третині, шилоподібного відростку та головки променевої кістки, лівої великогомілкової кістки в нижній третині третьої п'ясної кістки, розриву міжп'ясного синдесмозу між 3 та 4 п'ясними кістками, вивиху четвертої п'ясної кістки, перелому голівчастої кістки лівої кисті, які відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, як такі, що не є небезпечними для життя, але призвели до тривалого розладу здоров'я.

Внаслідок отриманих травм він тривалий час перебував на лікуванні та змушений був за власні кошти купувати ліки.

Окрім того, зазначає, що був пошкоджений належний йому мотоцикл Honda, держаний номерний знак НОМЕР_1.

Згідно з висновком експертного автотоварознавчого дослідження матеріальний збиток, спричинений йому внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди, становить 45440 грн.

Вироком Богунського районного суду м. Житомира від 4 серпня 2015 року відповідача визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

З огляду на вищезазначене, позивач просив стягнути із ОСОБА_1 витрати на лікування у розмірі 12200 грн., 45440 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди внаслідок пошкодження мотоцикла, та 650 грн., сплачених ним за проведення експертного дослідження.

Окрім того, просив відшкодувати моральну шкоду у зв'язку з ушкодженням здоров'я у розмірі 100000 грн., а також 10000 грн. в рахунок відшкодування шкоди, спричиненої пошкодженням транспортного засобу.

Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 27 липня 2016 року позовні вимоги задоволено частково.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь позивача 45440 грн. на відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, 80000 грн. на відшкодування спричиненої моральної шкоди, 650 грн. витрат з оплати товарознавчого дослідження, а всього 126090 грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення в частині стягнення з нього коштів на відшкодування матеріальної та моральної шкоди та постановити нове,- яким відмовити у задоволенні цих позовних вимог.

Зокрема, зазначає, що на момент вчинення даної дорожньо-транспортної пригоди його цивільно-правова відповідальність була застрахована в ДТВ СК Київ Ре. Позивач в судовому засіданні визнав ту обставину, що йому було відомо про наявність страхового полісу, він звертався до страхової компанії, однак йому було відмовлено у виплаті страхового відшкодування у зв'язку з відсутність необхідних документів.

Та обставина, що позивач не пред'явив позов до страхової компанії виключає можливість задоволення позовних вимог до винної особи.

Також відповідач зазначає, що суд виходив з того, що мотоцикл фізично знищений та стягнув вартість транспортного засобу у розмірі 45440 грн., проте не вирішив питання щодо передачі йому залишків пошкодженого мотоцикла.

Окрім того, відповідно до вимог законодавства в даному випадку суд повинен був стягнути різницю між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди.

На його думку, суд значно завищив розмір моральної шкоди, адже матеріали справи не містять доказів щодо причинно-наслідкового зв'язку між ДТП та інвалідністю позивача.

Окрім того, ОСОБА_2 не був власником мотоцикла, а лише його користувачем.

В апеляційній скарзі позивач просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким задовольнити його позовні вимоги в повному обсязі та провести індексацію усіх нарахувань відповідно до вимог законодавства.

При цьому зазначає, що суд не надав належної оцінки доказам, які підтверджують факт його лікування у медичних закладах та придбання ним ліків.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав свою апеляційну скаргу та не визнав доводи апеляційної скарги ОСОБА_2, зазначивши, що намагався вирішити питання щодо відшкодування шкоди в позасудовому порядку, проте не зміг дійти згоди з позивачем. Під час лікування ОСОБА_2 він надав допомогу в силу своїх матеріальних можливостей.

На думку представника ОСОБА_3, рішення суду не узгоджується з вимогами законодавства, оскільки позивач отримав суму, яка дорівнює вартості пошкодженого мотоцикла, та залишив цей транспортний засіб у себе. Разом з тим він не надав суду належні та допустимі докази щодо реальної вартості збитків.

ОСОБА_2 в судовому засіданні підтримав подану ним апеляційну скаргу та пояснив, що у 2015 році він продав пошкоджений мотоцикл за 300 чи 400 доларів США. На його думку, суд обгрунтовано стягнув вартість пошкодженого мотоцикла у розмірі 45440 грн., оскільки цей транспортний засіб фізично знищений. Вважає, що визначений судом розмір моральної шкоди є обгрунтований та справедливий.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення осіб, які зявились в судове засідання, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційні скарги підлягають до часткового задоволення, виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що 11 серпня 2014 року, близько 21 години 40 хвилин, по вул. Київській в м. Житомирі, на ділянці проїзної частини поблизу будинку №66, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю водіїв ОСОБА_3, який на підставі доручення керував належним ОСОБА_4 автомобілем НОМЕР_2, а також ОСОБА_2, який керував мотоциклом Honda, державний номерний знак НОМЕР_1.

Даний мотоцикл перебував у володінні та користуванні позивача на підставі нотаріально посвідченого доручення, виданого ОСОБА_5 29 серпня 2013 року.

Внаслідок ДПТ позивач отримав тілесні ушкодження у вигляді саден на чолі, які відносяться до легкого тілесного ушкодження без короткочасного розладу здоров'я, забійно-рваних ран на лівому передпліччі та лівій кисті, лівій стопі, які відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров'я, закритих переломів лівої ліктьової кістки в середній третині, шилоподібного відростку та головки променевої кістки, лівої великогомілкової кістки в нижній третині третьої п'ясної кістки, розриву міжп'ясного синдесмозу між 3 та 4 п'ясними кістками, вивиху четвертої п'ясної кістки, перелому голівчастої кістки лівої кисті, які відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, як такі, що не є небезпечними для життя, але призвели до тривалого розладу здоров'я.

Вироком Богунського районного суду м. Житомира від 4 серпня 2015 року відповідача визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

Судом також встановлено, що на момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність власника автомобіля НОМЕР_2, була застрахована у ТДВ СК Київ Ре згідно з полісом №АС 7396866.

Внаслідок отриманих під час даної ДТП травм позивач перебував на стаціонарному лікуванні у КУ ЦМЛ №2 м. Житомира з 11 серпня 2014 року по 3 вересня 2014 та з 20 жовтня 2014 року по 3 листопада 2014 року. Окрім того, ОСОБА_2 проходив стаціонарне лікування в Обласній клінічній лікарні ім. О.Ф. Гербачевського з 29 грудня 2014 року по 5 січня 2015 року, з 12 січня по 28 січня 2015 року та із 7 липня по 23 липня 2015 року. За періоди лікування позивачем за власні кошти були придбані медикаменти та вироби медичного призначення. Вказані обставини підтверджуються довідками зазначених медичних закладів ( а.с. 136-138), а також чеками.

За правилами ч.1 ст.1195 ЦК України фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя фізичній особі, зобовязана, зокрема, відшкодувати потерпілому додаткові витрати на придбання ліків.

Таким чином, з огляду на призначення лікарів та з врахуванням наданих позивачем чеків на придбання ліків і медичних препаратів, з відповідача підлягає стягненню витрати на лікування у розмірі 7815 грн. 45 коп.

Звертаючись до суду з даним позовом, ОСОБА_2 надав висновок експертного автотоварознавчого дослідження №3825 від 29 вересня 2014 року, відповідно до якого мотоцикл Honda є фізично знищеним та матеріальний збиток, заподіяний внаслідок ДТП, становить 45440 грн.

При вирішенні спору суд першої інстанції виходив з того, що зазначена сума підлягає стягненню на користь позивача.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком, виходячи з наступного.

За правилами ст. 30 Закону України Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом ( актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди.

Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

З метою визначення вартості транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди апеляційним судом призначалась автотоварознавча експертиза, відповідно до якої ринкова вартість мотоцикла станом на 14 грудня 2016 року становить 67381 грн. 20 коп.

Оскільки мотоцикл не наданий на момент призначеної дати для огляду, експерт не надав відповідь на питання щодо вартості цього транспортного засобу після ДТП. Експерт також висловив свою думку щодо економічної недоцільності проведення даного дослідження.

Отже, позивачем не надано доказів на підтвердження зазначеної обставини.

Судом роз'яснено ОСОБА_2 право заявляти відповідні клопотання з метою з'ясування вартості транспортного засобу після ДТП, однак останній відмовився скористатись цим правом.

Таким чином, у задоволенні позовних вимог про відшкодування матеріальної шкоди, завданої пошкодженням транспортного засобу, слід відмовити.

За правилами ч.1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Відповідно до п.п.1,2 ч.2 вказаної норми моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких особа зазнала у звязку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сімї чи близьких родичів.

Згідно з ч.3 ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Про дотримання судом засад розумності, виваженості та справедливості при визначенні розміру відшкодування моральної (немайнової) шкоди також звертає увагу Пленум Верховного Суду України у п.9 постанови №4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди».

З огляду на вищезазначене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про стягнення на користь позивача моральної шкоди у розмірі 80000 грн. При цьому, судом взято до уваги ту обставину, що ОСОБА_2 був безпосереднім учасником ДТП та внаслідок отриманих тілесних ушкоджень змушений був тривалий час проходити курси лікування.

Рішення в частині відшкодування моральної шкоди постановлене з дотриманням вимог матеріального та процесуального права, підстави для його скасування чи зміни відсутні.

Доводи апеляційної скарги про те, що позивач повинен був звернутись з даними вимогами до страхової компанії, є безпідставними та не спростовують висновків суду першої інстанції, оскільки право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем є абсолютним і суд не вправі відмовити в такому позові з тих підстав, що цивільно-правова відповідальність заподіювача шкоди застрахована. У разі задоволення такого позову заподіювач шкоди не позбавлений можливості пред'явити майнові вимоги до страхової компанії, з якою ним укладений договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Зазначений правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 20 січня 2016 року ( справа №6-2808цс15).

При зверненні до суду з апеляційною скаргою позивач просив провести індексацію сум, які підлягають стягненню із ОСОБА_1

Однак, звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_2 не заявляв таких вимог. Разом з тим, в силу положень ч.1 ст.303 ЦПК України апеляційний суд перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

З огляду на вищезазначене, в даному випадку апеляційний суд позбавлений можливості вирішувати питання щодо проведення індексації сум, що підлягають стягненню на корить позивача.

Таким чином, рішення частині відшкодування матеріальної шкоди слід скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення, яким стягнути із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 7815 грн. 45 коп. витрат на лікування. В задоволенні решти позовних вимог про відшкодування матеріальної шкоди відмовити.

Рішення в частині відшкодування моральної шкоди та розподілу судових витрат підлягає залишенню без змін.

Рішення в частині стягнення із ОСОБА_1 на користь позивача 650 грн. витрат на оплату експертного автотоварознавчого дослідження слід скасувати.

Керуючись ст. ст. 209, 303, 304,307, 309, 313,314,316 ЦПК України, колегія суддів,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційні скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 27 липня 2016 року в частині відшкодування матеріальної шкоди скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 7815 грн. 45 коп. витрат на лікування.

В задоволенні решти позовних вимог про відшкодування матеріальної шкоди відмовити.

Рішення в частині відшкодування моральної шкоди та розподілу судових витрат залишити без змін.

Рішення в частині стягнення із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 650 грн. витрат на оплату експертного автотоварознавчого дослідження скасувати.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуюча : Судді: