Справа № 635/4044/16-ц
Провадження № 2/635/2028/2016
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2016 року

Харківський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді - Токарєва Н.М.,

при секретарі - Браварець К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Покотилівка Харківського району Харківської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Височанської селищної ради Харківського району Харківської області, треті особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання недійсним та скасування рішення Височанської селищної ради Харківського району Харківської області № 49 від 24.12.2015р. та зобовязання Височанську селищну раду Харківського району Харківської області затвердити технічну документацію із землеустрою,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1, з урахуванням уточненої позовної заяви, просить суд визнати недійсним та скасувати Рішення № 49 від 24 грудня 2015 року виконавчого комітету Височанської селищної ради Харківського району Харківської області «Про розгляд заяви гр. ОСОБА_1, яка мешкає за адресою: сел. Нова Березівка, вул. Ціолковського, № 20 Харківського району Харківської області»; зобовязати Височанську селищну раду Харківського району Харківської області розглянути відповідно до чинного законодавства України технічну документацію із землеустрою щодо земельної ділянки площею 0,2054га. в сел. Нова Березівка по вул. Ціолковського, № 20 Харківського району Харківської області з приводу надання ОСОБА_1 у приватну власність земельної ділянки, площею 0,2054га. в сел. Нова Березівка по вул. Ціолковського № 20 Харківського району Харківської області.

Сторони в судове засідання не з'явились, надали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 3 Кодексу адміністративного судочинства України, справа адміністративної юрисдикції (далі - адміністративна справа) - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 17 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

Юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема: спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності (п. 1 ч. 2 ст. 17 КАС України).

Згідно ч. 2 ст. 4 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність субєктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами встановлено інший порядок судового провадження.

У відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 17 КАС компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із субєктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів або правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності. Вжитий у цій процесуальній нормі термін «субєкт владних повноважень» означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший субєкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень (п. 7 ч. 1 ст. 3 КАС).

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Частиною 1 ст. 122 ЗК передбачено, що сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим кодексом, або за результатами аукціону (ч. 1 ст. 116 ЗК).

За правилами ч. 1 ст. 118 ЗК, громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

Рішення органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо приватизації земельних ділянок приймається у місячний строк на підставі технічних матеріалів та документів, що підтверджують розмір земельної ділянки (ч. 2 ст. 118 ЗК).

Громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу ( ч. 6 ст. 118 ЗК).

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. (ч. 7 ст. 118 ЗК).

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому ст. 186-1 ЗК.

Відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду (ч. 10 ст. 118 ЗК).

У разі відмови органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення заяви без розгляду питання вирішується в судовому порядку (ч. 11 ст. 118 ЗК).

Аналіз наведених норм права у взаємозвязку дає підстави вважати, що ними встановлені підстави, порядок, строки передання земельної ділянки у власність громадян та органи, уповноважені розглядати ці питання. Вони передбачають, зокрема, що для передання земельної ділянки у власність зацікавлена особа звертається до відповідних органів із заявами для отримання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та для надання її у власність, за результатами розгляду яких визначені в ст. 118, ст. 122 ЗК органи приймають рішення. Отримання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не означає позитивного рішення про надання її у власність.

Отже, предметом спору є рішення виконавчого комітету Височанської селищної ради Харківського району Харківської області № 49 від 24 грудня 2015 року «Про розгляд заяви ОСОБА_1М» щодо надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою по встановленню меж земельної ділянки № 20 для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарчих будівель і споруд на території Височанської селищної ради, оскільки Відповідач при його винесенні здійснював владні управлінські функції і в цих правовідносинах Відповідач реалізує свої контрольні функції у сфері управління діяльністю, що підпадає під юрисдикцію адміністративного суду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

З огляду наведеного, суд вважає за необхідним закрити провадження у справі, оскільки справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Керуючись п.1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Закрити провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Височанської селищної ради Харківського району Харківської області, треті особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання недійсним та скасування рішення Височанської селищної ради Харківського району Харківської області № 49 від 24.12.2015р. та зобовязання Височанську селищну раду Харківського району Харківської області затвердити технічну документацію із землеустрою, оскільки справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Розяснити ОСОБА_1, що вона може звернутися з даним позовом до суду у порядку адміністративного судочинства.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пяти днів з дня її проголошення до Апеляційного суду Харківської області через Харківський районний суд Харківської області.

Суддя Н.М. Токарєва