печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2016 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Литвинової І. В.,

при секретарі - Бажан О. А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві подання державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Гусєва Олександра Олександровича у виконавчому провадженні № 48963153 про тимчасове обмеження у праві виїду керівника боржника - юридичної особи Товариства з обмеженою відповідальністю «Розвиток Ексім» ОСОБА_2,-

В С Т А Н О В И В :

Державний виконавець Печерського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Гусєв О. О. звернувся до суду з вказаним поданням про обмеження виїзду за межі України ОСОБА_2 - боржнику у виконавчому провадженні № 48963153, відкритого для примусового виконання Наказу Господарського суду м. Києва від 13.06.2014 у справі № 910/5303/14 про стягнення з ТОВ «Розвиток Ексім» на користь ТОВ «Баядера Логістик» суми заборгованості у розмірі 19578,86 грн. основного боргу, 1342,66 грн. - штрафу, 457,34 грн. - пені, 663,70 грн. - 20% річних та 1827,00 грн. - витрат по сплаті судового збору.

У судове засідання державний виконавець не з'явився, про розгляд подання повідомлявся належним чином, заяви або клопотання не подав, про причини неявки суду не повідомив.

Суд, вивчивши подання, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що у задоволенні подання державного виконавця слід відмовити, виходячи з наступного.

Подання мотивується тим, що божником ТОВ «Розвиток Ексім» у строк наданий для самостійного виконання рішення не виконано, керівник ОСОБА_2 на виклики державного виконавця жодного разу не з'являвся, від сплати боргу ухиляється, на зв'язок жодного разу не виходив, про причини такого невиконання державного виконавця повідомлено не було.

Як вбачається, 08.10.2015 постановою старшого державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м. Києві Пишного А. В. відкрито виконавче провадження № 48963153 на примусове виконання Наказу Господарського суду м. Києва 910/5303/14 про стягнення з ТОВ «Розвиток Ексім» на користь ТОВ «Баядера Логістик» суми заборгованості та суми судового збору /а. с. 36-37/.

В мотивуванні вимог державного виконавця вказано, що 19.07.2016 винесено постанову про арешт коштів боржника, якою накладено арешт на банківські рахунки боржника, які надані на запит державного виконавця ДФС України та на кошти на рахунках, які будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів /а. с. 21-22, 23/.

Державним реєстратором 19.05.2015 внесено у Державний реєстр речових прав на нерухоме майно - запис про обтяження № 21414301 всього нерухомого майна, що належить боржнику /а. с. 28-29/.

Серед копій матеріалів виконавчого провадження, які додано до подання, наявні письмові виклики державного виконавця від 07.06.2016, 19.07.2016 /а. с. 19, 33/, копія постанови про відкриття виконавчого провадження, копія постанови про арешт коштів боржника, але докази їхнього отримання адресатом - боржником відсутні.

Державний виконавець стверджує, що дії боржника можливо розцінювати не інакше як ухилення від виконання зобов'язань, передбачених вимогами чинного законодавства під час виконання судового рішення.

Положенням цивільного процесуального закону, а саме ч. 1 ст. 377-1 ЦПК України визначено, що питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

При цьому частиною 2 вказаної статті передбачено імперативну норму, якою встановлено, що суд розглядає таке подання без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Згідно з п. 18 ч. 3 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

Таким чином, право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження права виїзду за межі України виникає винятково у випадку доведення фактів умисного ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду зобов'язань. Доказування не може базуватися на припущеннях.

Статтею 33 Конституції України встановлено, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

В силу ст. 13 Загальної декларації прав людини кожна людина має право вільно пересуватися й обирати собі місце проживання в межах любої держави. Кожна людина має право залишати будь-яку країну, включаючи свою власну, і повертатися у свою країну.

Закон України від 21.01.1994 «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв'язання спорів у цій сфері.

Вирішуючи питання про задоволення подання, судом має перевірити вчинення державним виконавцем при примусовому виконанні судового рішення всіх можливих виконавчих дій, та з'ясувати наявність доказів, які б свідчили, що боржник умисно ухиляється від виконання рішення суду.

Право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження права виїзду за межі України виникає винятково у випадку доведення фактів умисного ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду зобов'язань.

Відтак, вбачається, що державним виконавцем залишився недоведеним факт ухилення боржника від виконання визначеного зобов'язання, викладені у поданні обставини не підтверджено письмовими доказами.

При цьому, звертаючись до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, державний виконавець не надано доказів стосовного того, що боржнику відомо про відкриття виконавчого провадження, доказів отримання боржником копії постанови про відкриття виконавчого провадження, копії постанови про арешт коштів, отримання викликів до державного виконавця, доказів ухилення боржника від виконання рішення суду та вимог державного виконавця, доказів того, що останнім вчинено всі дії, передбачені Законом України «Про виконавче провадження» спрямовані на погашення боржником суми боргу, а тому висновок про умисні дії боржника щодо уникнення виконання судового рішення є передчасним, з огляду на надані суду письмові докази.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст. 377-1 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Подання державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Гусєва Олександра Олександровича у виконавчому провадженні № 48963153 про тимчасове обмеження у праві виїду керівника боржника - юридичної особи Товариства з обмеженою відповідальністю «Розвиток Ексім» ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя І. В. Литвинова