Справа №: 398/2831/16-ц
"22" грудня 2016 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:
судді Нероди Л.М.,
секретаря Борозни Л.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,
У березні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу.
Свої вимоги позивач мотивує наступним.
21.03.2014 року відповідач отримав позику згідно розписки: грошові кошти в розмірі 16 100 грн. 00 коп., за умовами розписки вказану суму зобовязалась повернути, але своїх зобовязань не виконала. Тому просить стягнути з відповідача 16 100 грн. 00 коп. та 551 грн. 20 коп. судового збору.
У судове засідання сторони не зявились, про день, час та місце розгляду справи буди повідомлені. Позивач у письмовій заяв позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задоволити.
Згідно ч. 2 ст. 77 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобовязані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не зявилися в судове засідання без поважних причин.
Відповідач або представник відповідача у судове засідання не зявилися, про час і місце розгляду повідомлялися належним чином.
Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.
21.03.2014 року ОСОБА_2 отримала від ОСОБА_1 в борг 16 100 грн. 00 коп. та зобовязалась їх повернути згідно розписки.
За умовами розписки відповідач звільняється від виконання своїх зобовязань в разі повернення ОСОБА_1 17 100 грн. 00 коп. ОСОБА_3.
Зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Зобовязання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості зазначено у статті 509 ЦК України.
В постанові № 6-63 цс 13 від 18 вересня 2013 року Верховний Суд України висловив правову позицію про те, що за своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей.
Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Судом встановлено, що відповідач не виконав зобовязання передбачені розпискою.
Стаття 1046 ЦК України вказує, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні «позичальникові» грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві також суму грошових коштів (суму позики або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості). Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Згідно ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш, як у 10 разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Згідно ст. 1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
У даному випадку форма договору сторонами дотримана.
Суд дійшов висновку, що основна сума боргу 16 100 грн. 00 коп. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, оскільки з матеріалів справи вбачається, що позивачем вчинено всі дії, передбачені законом та умовами договору позики, а оскільки відповідач умов договору не виконав, то позивач має право вимагати виконання зобовязання від боржника, відповідно до зазначеного договору та чинного законодавства.
Відповідно до ст. 625 ЦК України, божник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.
Позивачем сплачено судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп., відповідно до квитанції від 08.08.2016 року.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
Отже, позивачем доведено факти викладені у позовній заяві відповідно до ст. 10 ЦПК України, тому позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.
Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212, 213-215, 224 ЦПК України, ст. ст. 23, 509, 530, 536, 625, 1046, 1047, ЦК України, суд,
Позовну заяву ОСОБА_1 задоволити.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1 суму боргу в розмірі 16 100 (шістнадцять тисяч сто) грн. 00 коп. та судовий збір у розмірі 551 (пятсот пятдесят одна) грн. 20 коп.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Кіровоградської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, особи, які не були присутні під час проголошення рішення можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Заочне рішення набирає законної сили відповідно до загального порядку.

СУДДЯ: Л.М. НЕРОДА