Справа № 329/226/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

18 квітня 2006 р. смт Чернігівка.

Чернігівський районний суд Запорізької області в складі головуючого Глянь С.І. при секретарі Силаєвій Т.М. розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про повернення суми авансу та коштів витрачених на ремонт автомобіля та приведення його в належний технічний стан, -

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вищезазначеним зазначеним позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_4 грошові кошти передані їй в якості авансу, в розмірі 20 000грн. та стягнути з ОСОБА_3, грошові кошти передані йому в якості авансу, у розмірі 20 000грн. Також просить стягнути на його користь з відповідачів грошові кошти, витрачені на ремонт та облаштування машини у розмірі 37 400грн., та судові витрати: на оплату судового збору у розмірі 774,00грн., та витрати з надання правової допомоги у сумі 2 000грн.

В судовому засіданні позивач та його представник ОСОБА_5 пояснили, що проживають в ІНФОРМАЦІЯ_1, в серпні 2013 року позивач через інтернет знайшов повідомлення, що продається автомобіль «КамАЗ» з причепом, по вказаному телефону звязався з ОСОБА_6, 16.08.2013 р. приїхав у Чернігівку, оглянув автомобіль, багато чого було побито корозією, масло в двигуні було на щупові в нормі, запустив двигун, відповідач ОСОБА_3 запевнив, що двигун в належному стані, що тільки після першого капітального ремонту, домовились, що його вартість становитиме 88 тис грн., 20 тис. грн. заплатив зразу, на 68 тис. грн. написав розписку, термін розрахунку до 31.12.2013 року, планував заробити грошей та розрахуватись повністю, приїхав до м. Оріхів, перевірив рівень масла в двигуні щуп був сухий, долив масла, доїхав додому, знову щуп у двигуні був сухий, його батько, який пропрацював більше 20 років на «КамАЗах» сказав, що «КамАЗ» добитий і щоб він повернув його власникові, він зателефонував ОСОБА_3, той відповів, що грошей уже немає, «КамАЗ» він назад не забиратиме. Позивач з батьком почали ремонт автомобіля: зняли піддон, оглянули поршневу, корінні вкладиші були 7 ремонту, шатунні 6, купили нову всю поршневу групу, розібрали трансмісію знову зношена до неможливості, перебрали ходову частину, замінили крила, у батька було чимало особистих запасних частин, міняли все, що було можна для приведення «КамАЗу» до належного робочого стану, допомагали батько, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ремонт зайняв майже три місяці, зателефонував ОСОБА_6, домовились, що ціна зменшиться на 20 тис. грн.., виїхав працювати, почали вистрелювати скати, 31.12.2013 р. привіз 20 тис. грн.., їх прийняла дружина ОСОБА_6 ОСОБА_2, з часом, з кінця 2013 по вересень 2014 року, замінив 10 скатів, приїздив ОСОБА_6 з дружиною, заявили, що курс долара виріс і виросла ціна на автомобіль, він не погодився доплачувати, оскільки домовленість була 88 тис. грн. На початку вересня зателефонувала невідома особа з питання найму на роботу, домовились зустрітись в Оріхові, він приїхав, вийшов з «КамАЗу» підійшли три чоловіки, один з них був ОСОБА_6, він мовчки сів в «КамАЗ» і поїхав, забравши і його особисті речі, двоє інших його притримали, документи були в машині, на телефонні дзвінки ОСОБА_6 не відповідав, він тричі поштовою кореспонденцією направляв ОСОБА_6 пропозиції розрахуватись по совісті, але відповіді так і не отримав, змушений звернутись до суду, просить стягнути з ОСОБА_2 20 тисяч грн. які їй було сплачено 16.08.2013 р. як перший внесок за автомобіль «КамАЗ» з причепом, з ОСОБА_6 20 тисяч грн. внесок за автомобіль «КамАЗ» з причепом 31.12.2013 р, 37 тисяч грн. за поставлені на автомобіль «КамАЗ» з причепом запчастини, послуги юридичної допомоги 2 тисячі грн. та судові витрати 774 грн..

Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_2 позовні вимоги не визнали, пояснили, що домовленість продажу автомобіля становила 11 тисяч доларів США, на час домовленості курс долару становив 1 до 8, тому і ціна становила 88 тисяч грн., а в 2014 році курс змінився і вважають, що відповідно зросла сума, яку повинен був повернути покупець, ОСОБА_3 пояснив, що вважає свій «КамАЗ» з причепом забрав законно, оскільки покупець не розрахувався в повному обсязі як це вказано в його розписці, ОСОБА_6 купив у нього справний «КамАЗ», як і скільки він на ньому їздив і скільки вантажив його йому невідомо.

Представник відповідачів адвокат ОСОБА_9 відповідачів підтримав, пояснив, що сторонами було укладено договір застави, передані 20 тис. грн. вважаються заставою, борг становив 68 тис. грн., його не сплатили у вказаний термін, витрати на запчастини не визнають, в квитанціях не вказано на чиє імя вони купувались, батько позивача вказував, що він ставив в автомобіль і свої власні запчастини.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, представника позивача, думку відповідачів та представника відповідача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони ОСОБА_1 з одного боку і ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з іншого дійшли згоди купівлі-продажу автомобіля «КамАЗ» з причепом ціною в 88 тис. грн., на що ОСОБА_2 16.08.2013 року отримує від ОСОБА_10 кошти в сумі 20 тис. грн. і надає йому розписку (а.с.10), написання якої і отримання даної суми вона не оспорює в суді, ОСОБА_1 отримавши автомобіль «КамаАЗ» з причепом в цей же день надає відповідну розписку, що зобовязується протягом 3 місяців виплатити за автомобіль «КамАЗ» з причепом суму в 68 тис. грн.

Прибувши додому покупець ОСОБА_1 виявив недоліки придбаного авто намагається повернути його власникові, на що отримує відмову, і цього не оспорюють в суді відповідачі. Позивач займається ремонтом придбаної речі, вкладає в неї свої кошти, сплачує ще 20 тис. грн. 31.12.2013 року, що підтверджується розпискою (а.с. 11) і також не спростовується в суді, потім самі відповідачі, як пояснили в лютому-березні 2014 року приїхали додому до позивача з вимогою збільшення суми заборгованості оскільки виріс курс долара, на що не погоджується позивач, запропонував виплатити 28 тис. грн., на що відповідачі не погодились.

Також, судом допитані свідки, які пояснили:

- ОСОБА_11, що він сам «камазист» з 20-літнім стажем, в серпні 2013 року син пригнав додому «КамАЗ» з причепом, пояснив, що придбав у борг за домовленістю за 88 тис. грн., оглянувши виявив відсутність масла в піддоні двигуна, ходова та кабіна вимагали серьозного ремонту, наполіг, щоб син повернув авто власникові, після телефонної розмови син пояснив, що власник відмовився приймати назад машину пославшись на те, що грошей у нього вже немає, почали ремонт, все було зношено до неможливості, в роботу машину пускати було не можна, почали з капітального ремонту двигуна, ходової, перебрали трансмісію, провели зварювальні роботи, майже три місяці працювали втрьох, допомагали ще ОСОБА_7 та ОСОБА_8, мав особисті запчастини які поставили, син пояснив, що домовився з хазяїном, що вартість буде дешевшою на 20 тис. грн.., в кінці листопада машина пішла в роботу, почали вистрелювати зношені скати, син замінив 10 скатів, син не просить виплатити йому за втрачений в ремонт час, а просить повернути витрати які підтверджені документально за придбані та вкладені в «КамАЗ» гроші;

- ОСОБА_7, що він разом з ОСОБА_11 поїхали в Чернігівку, оглянули «КамАЗ», кабіна була гнила, скати були зношені, ОСОБА_3 повідомив, що двигун в робочому стані, можуть бути певні, ОСОБА_11 завів двигун, домовились за ціну 88 тис. грн., ОСОБА_11 передав 20 тис. грн., «хазяйка» написала розписку, потім привели двох свідків які розписались, приїхали в Оріхів, масла на щупі не було, долили, доїхали в Камишуваху, знову щуп був сухий, батько ОСОБА_11 оглянув машину, ОСОБА_11 зателефонував ОСОБА_3, той відмовився приймати машину назад, взялися за ремонт, двигун був зовсім зношеним, поміняли поршневу повністю, поміняли крила, поварили кабіну, кузов, відремонтували мости, разом з ОСОБА_11 їздили купувати запчастини в Запоріжжя, потім почергово міняли скати по два та по чотири зразу, ОСОБА_11 платив йому за ремонт;

- ОСОБА_12, знаховся дома у ОСОБА_13, прийшов ОСОБА_3, попросив бути свідками в передачі грошей за «КамАЗ», при нас домовлялись про ціну в 11 тис. доларів, в розписці розписались;

- ОСОБА_13І, що їх з ОСОБА_12 запросив ОСОБА_3, щоб вони підписались в розписці про отримання грошей, вони розписались, передачу грошей вони не бачили, про ціну при них ніхто не говорив, пізніше приходив ОСОБА_3 і сказав, що продав «КамАЗ» за 11 тис. доларів.

Як встановлено в судовому засіданні, в серпні 2013 року між сторонами було досягнуто усної домовленості про укладення договору купівлі-продажу автомобілю марки «КамАЗ» державний номер НОМЕР_1 1988 року випуску разом з причепом марки «СЗАП-8352» державний номер НОМЕР_2 1991 року випуску.

Згідно наданої позивачем, на підтвердження своїх позовних вимог, розписки 16.08.2013 року ОСОБА_1 передав відповідачу ОСОБА_4 грошові кошти в сумі 20000 гривень в рахунок вартості автомобілю. Крім того, 31.12.2013 року також в рахунок вартості автомобілю відповідачу ОСОБА_3, ОСОБА_1 передав, ще 20000 грн., про що також надано розписку. Вартість автомобіля була погоджена в розмірі 68000 грн. Залишок суми позивач зобовязався сплатити відповідачу впродовж трьох місяців до 01.12.2013 року.

Однак, договір купівлі-продажу автомобілю сторони не укладали, через несправний технічний стан автомобіля та його відібрання відповідачем ОСОБА_3

Нормами до ч. 1 ст. 546 ЦК України передбачено, що зобовязання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Згідно зі ст. 570 ЦК України завдатком є грошова сума, рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом.

Таким чином, внесення завдатку як способу виконання зобовязання може мати місце лише в разі наявності зобовязання, яке повинно було виникати на підставі договорів купівлі-продажу автомобілю.

Оскільки договір купівлі-продажу автомобілю, які б за своєю формою та змістом відповідали вимогам закону, між сторонами у справі укладено не були, а сторони лише домовилися укласти такий договір в майбутньому, передана ОСОБА_4 грошова сума в розмірі 20000 грн. та грошова сума в розмірі 20000 грн. передана ОСОБА_3 є авансом, який підлягає поверненню позивачу.

Крім того, в наданих поясненнях, які викладені в постанові про закриття кримінального провадження від 12 вересня 2014 року, яка сторонами не оскаржувалася, зазначено, що ОСОБА_3 визнано факт знаходження автомобілю в неналежному технічному стані, внаслідок чого останнім зменшена сума вартості автомобілю на 20000 грн.

Як зазначив відповідач ОСОБА_3І, він повернув собі автомобіль законно, так як ОСОБА_1 не повернув всю суму вартості автомобіля.

Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: відшкодування збитків.

Згідно з частиною 1 ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.

Відповідно ч. 1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями та бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Враховуючи вищезазначене, суд вважає, доведеним факт витрачених ОСОБА_1 для поліпшення автомобілю коштів в розмірі 37400 грн., які підлягають стягненню.

Враховуючи, що позивач сплатив відповідачам аванс в рахунок придбання автомобіля та відремонтував його за свої кошти, так як придбав «КамАЗ» в неналежному технічному стані, вважав, що поліпшує його для себе, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, а зазначені суми коштів підлягають стягненню в повній мірі.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Так, при зверненні до суду позивачем було сплачено судовий збір в сумі 774 грн., а також витрати про надання правової допомоги в сумі 2 тис. грн. Отже, підлягають солідарному стягненню з відповідачів кошти судових витрат на суму 2774, 00 грн.

Керуючись ст. 546,570,623,1166 ЦК України, ст. 10, 60, 88, 212, 213 ЦПК України суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про повернення суми авансу та коштів витрачених на ремонт автомобіля та приведення його в належний технічний стан - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 ідентиф. код НОМЕР_3 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 ідентиф. № НОМЕР_4 - 20 (двадцять) тисяч грн.

Стягнути з ОСОБА_3, 26.03.1973 р. н. ідентиф. № НОМЕР_5 на користь ОСОБА_1 ідентиф. № НОМЕР_4 - 20 (двадцять) тисяч гр. .

Стягнути з ОСОБА_3 ідентиф. № НОМЕР_5 на користь ОСОБА_1 ідентиф. № НОМЕР_4 - 37 400(тридцять сім тисяч чотириста) грн.

Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 ідентиф. № НОМЕР_3, ОСОБА_3 26.03.1973 р. н., ідентиф. № НОМЕР_5 солідарно на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентиф. № НОМЕР_4 судові витрати по сплаті судового збору в сумі 774 грн., та виплат про надання правової допомоги в сумі 2 тис. грн.. а всього 2774, 00 грн.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Запорізької області через Чернігівський районний суд Запорізької області шляхом подання протягом 10 днів з дня його проголошення апеляційної скарги або в порядку ст. 295 ЦПК України.

Суддя С.І. Глянь