Справа № 392/852/16-ц
Провадження № 2/392/621/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2016 року Маловисківський районний суд Кіровоградської області

у складі: головуючого судді Березія Ю.А.,

при секретарі Кальній М.О.,

з участю представника

позивача адвоката ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Мала Виска справу за первісним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про зменшення розміру аліментів та зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що за рішенням суду від 19 липня 2010 року він сплачує аліменти на користь відповідача ОСОБА_3, на неповнолітню доньку ОСОБА_5, у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) щомісячно. За рішення суду від 12 березня 2010 року позивач сплачує аліменти на користь відповідача ОСОБА_4, на неповнолітню доньку ОСОБА_1, у розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) щомісячно. Позивач зазначив, що загальна частка аліментів, що стягуються з нього, складає 58%. Позивач вважає, що відповідно до статті 128 КЗпП України при кожній виплаті заробітної плати загальний розмір усіх відрахувань не може перевищувати 50%, тому вимагає зменшити розмір аліментів, які стягуються з нього на користь відповідачів, відповідно до 12,5%.

Відповідач ОСОБА_3 звернулась до суду із зустрічним позовом, посилаючись на те, що 12 березня 2010 року між нею та відповідачем ОСОБА_2 було укладено шлюб; від шлюбу та спільного проживання сторони мають двох неповнолітніх дітей ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 і ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2. Позивач вказала, що сімейні відносини між сторонами припинились в травні 2016 року. Після припинення сімейних відносин відповідач припинив надавати дітям матеріальну допомогу та не бере участі у їх вихованні, добровільної угоди про сплату аліментів між сторонами не досягнуто; відповідач працює на Смолінській шахті, отримує стабільну заробітну плату. Тому, позивач вважає, що відповідач зобовязаний сплачувати аліменти на сина ОСОБА_7 у розмірі 1/4 частки доходу (заробітку) щомісячно та на утримання позивача до досягнення дитиною трирічного віку у розмірі 1/4 частки доходу щомісячно.

Представник позивача за первісним позовом підтримав вимоги позивача ОСОБА_2, посилаючись на обставини, викладені в первісній позовній заяві.

Заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що первісний позов не підлягає задоволенню.

Так, відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обовязковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Судом встановлено, що дійсно 12 березня 2010 року рішенням Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області з ОСОБА_2 стягнуто аліменти на користь ОСОБА_4 на утримання доньки ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3, аліменти у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, але не менш 30 % прожиткового мінімуму дитини відповідного віку з 18 червня 2009 року і до досягнення дитиною повноліття, що підтверджується копією виконавчого листа (а.с. 7).

19 липня 2010 року рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на утримання доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, стягнуто аліменти у розмірі 1/4 частини заробітної плати та доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 11 травня 2010 року щомісячно і до повноліття дитини (а.с. 5).

Зазначені судові рішення набрали законної силі і відповідно до приписів статті 129-1 Конституції України їх виконання є обовязковим для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян, включно і платника аліментів, а невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Статтею 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 11 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням

фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Між тим, як у позовній заяві ОСОБА_2, вимагаючи зменшення розміру аліментів, не посилається на обставини, які викладені в статті 192 СК України, мотивуючи свої вимоги лише положеннями статті 128 КЗпП України в частині обмеження розміру відрахувань із заробітної плати і зазначаючи про те, що загальна частка аліментів, що стягуються з нього, складає 58%.

Дійсно, відповідно до частин 1 і 2 статті 128 КЗпП України при кожній виплаті заробітної плати загальний розмір усіх відрахувань не може перевищувати двадцяти процентів, а у випадках, окремо передбачених законодавством України, - п'ятидесяти процентів заробітної плати, яка належить до виплати працівникові. При відрахуванні з заробітної плати за кількома виконавчими документами за працівником у всякому разі повинно бути збережено п'ятдесят процентів заробітку.

Але обмеження, встановлені частинами першою і другою цієї статті, не поширюються на відрахування із заробітної плати при стягненні аліментів на неповнолітніх дітей. У цьому випадку розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати сімдесяти відсотків, що зазначено в частині 3 статті 128 КЗпП України.

У розпорядження суду позивачем не надані належні і допустимі докази про його матеріальний стан та його погіршення, зміну сімейного стану в частині збільшення членів сімї та утриманців, погіршення стану здоровя платника аліментів або позбавлення платником аліментів своїх джерел доходу.

Тому, для задоволення первісного позову суд не має законних підстав.

Між тим, зустрічний позов ОСОБА_3 підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною 2 статті 84 СК України визначено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 записаний батьком неповнолітньої дитини ОСОБА_6, що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 19).

У зустрічній позовній заяві зазначено, що сторони припинили сімейні відносини в травні 2016 року; після припинення сімейних відносин відповідач перестав надавати дітям матеріальну допомогу та не бере участі у їх вихованні; добровільної угоди про сплату аліментів між сторонами не досягнуто.

Відповідач ОСОБА_2 не надав до суду заперечень про те, що дитина проживає з позивачем та обставин, які викладені у зустрічній позовній заяві.

Тому, на утримання дитини сина ОСОБА_7 та дружини, з якою проживає дитина, слід присудити кошти за рішенням суду.

Визначаючи розмір аліментів суд враховує наступні обставини.

Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 працює і має постійний заробіток, тому аліменти на неповнолітню дитину доцільно присудити у частці від доходу платника аліментів.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач ОСОБА_2 на день ухвалення судового рішення сплачує кошти на неповнолітніх дітей доньку ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3, у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, але не менш 30 % прожиткового мінімуму дитини відповідного віку з 18 червня 2009 року і до досягнення дитиною повноліття, та доньку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини заробітної плати та доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 11 травня 2010 року щомісячно і до повноліття дитини.

Тому, з урахуванням положень статті 128 КЗпП України, з відповідача ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, слід стягнути аліменти у розмірі 1/12 частки заробітку (доходу) щомісячно, починаючи від дня предявлення позову і до повноліття дитини.

Для стягнення з відповідача ОСОБА_2 аліментів на неповнолітнього сина ОСОБА_7 у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) щомісячно, як вимагає позивач за зустрічним позовом ОСОБА_3, суд не вбачає законних підстав з посиланням на приписи статті 182 СК України та статті 128 КЗпП України.

Крім того, при визначенні розміру аліментів на дружину, з якою проживає дитина, до досягнення дитиною трьох років, суд враховує, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу (частина 4 статті 84 СК України).

Відповідач ОСОБА_2 за рішеннями судів зобовязаний сплачувати аліменти на трьох неповнолітніх дітей, включно на доньку ОСОБА_5 і сина ОСОБА_7, які проживають з позивачем ОСОБА_3.

Тому, аліменти на користь позивача ОСОБА_3 слід стягнути у твердій грошовій сумі у розмірі 400 гривень щомісячно, до досягнення сином ОСОБА_7 трьох років.

Враховуючи, що позивач ОСОБА_2 є учасником бойових дій, судові витрати слід віднести за рахунок держави.

Керуючись статтею 129-1 Конституції України, частиною 2 статті 84, статтями 180, 181, 182, 183, 192 СК України, статтями 213-215 ЦПК України,

В И Р І Ш И В :

ОСОБА_2 відмовити у задоволенні первісного позову до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про зменшення розміру аліментів.

Зустрічний позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, який народився 30 липня 1979 року в смт. Смоліне Маловисківського району Кіровоградської області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь ОСОБА_3, на неповнолітнього сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти у розмірі 1/12 частки заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 13 липня 2016 року і до повноліття дитини.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти у розмірі 400 гривень щомісячно, починаючи з 13 липня 2016 року і по 19 квітня 2019 року.

У задоволенні іншої частини зустрічного позову відмовити.

Судові витрати віднести за рахунок держави.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга подається протягом 10 днів від дня отримання копії рішення.

Допустити негайне виконання рішення суду, в частині стягнення аліментів, у межах суми платежу за один місяць.

Головуючий

суддя