Дата документу 29.08.2016
Справа № 320/7376/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2016 року Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого - судді Купавської Н.М.

при секретарі - Чудаковій А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Мелітополі цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитним договором № 0 від 24 липня 2006 року у розмірі 118 018 грн. 66 коп., зазначаючи, що 24 липня 2006 року між АКІБ «УкрСиббанк» та відповідачем був укладений кредитний договір, згідно якого останній одержав кредит у розмірі 19237 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом за ставкою 11,5% в рік. Оскільки відповідач не виконує належним чином умови кредитного договору виникла заборгованість, яка станом на 31 липня 2015 року становить 118018 грн. 66 коп. з яких: 53400 грн. 97 коп. заборгованість по кредиту; 64617 грн. 69 коп.

Представник позивача в судове засідання не зявився, від нього надійшли додаткові пояснення в яких він зазначає, що 08 грудня 2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого ПАТ «Дельта Банк» став новим кредитором у даних зобовязаннях. При цьому неповідомлення боржника про заміну кредитора не тягне за собою відмову у позові новому кредитору, а може впливати на визначення розміру боргу перед новим кредитором, а отже факт неповідомлення боржника про уступку прав вимоги новому кредитору за умови невиконання боржником грошового зобовязання не є підставою для звільнення боржника від виконання зобовязання. Крім того, заміна кредитора у зобовязанні здійснюється без згоди боржника, оскільки не впливає на характер, обсяг і порядок виконання ним своїх обовязків, не погіршує становища боржника та не зачіпає його інтересів. Оскільки зобовязання станом на день розгляду справи за даним кредитним договором не виконані, ані новому кредитору, ані ПАТ «Укрсиббанк», позивач просить стягнути суму заборгованості з відповідача. На підтвердження виниклої у відповідача заборгованості представник позивача додав розрахунок заборгованості, при цьому зазначає, що відповідач посилаючись на повну оплату кредиту не надав жодного платежу.

Також представник позивача просить розглядати справу у його відсутність, на позові наполягає.

Відповідач в судове засідання не зявився, однак від його представника ОСОБА_2 надійшли письмові заперечення, в яких він зазначає, що кредитний договір укладався з ОСОБА_1 терміном до 23 липня 2012 року, тоді як позов предявлено до суду 25 серпня 2015 року, тобто після спливу строку позовної давності, у звязку з чим він просить відмовити у позові за пропуском строку звернення до суду. Крім того, представник відповідача зазначає, що жодних повідомлень про заміну кредитора чи продовження строку дії договору ОСОБА_1 не надходило, а вимог від ПАТ «Укрсиббанк» йому не предявляли. Раніше позов ПАТ «Укрсиббанк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за даним кредитом було залишено без розгляду за заявою банку з підстав погашення боргу.

Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи 24 липня 2006 року між АКІБ «УкрСиббанк» (правонаступником якого став ПАТ «Укрсиббанк») та відповідачем ОСОБА_1 був укладений договір про надання споживчого кредиту №0 /а.с.6-13/. За цим договором АКІБ «УкрСиббанк» надав відповідачу кредит у розмірі 19237 доларів США зі сплатою 11,5 % річних, кінцевим терміном повернення до 23 липня 2012 року.

ПАТ «УкрСиббанк» у повному обсязі виконав прийняті на себе зобов'язання за даним кредитним договором, на підтвердження чого надано копію заявки на видачу готівки №12 від 24 липня 2006 року, де відповідач ОСОБА_1 отримав суму в розмірі 19237 доларів США /а.с.19/.

Відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), згідно зі ст. 514 вказаного кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав.

08 грудня 2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до якого АТ «УкрСиббанк» передало АТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого АТ «Дельта Банк» замінює АТ «УкрСиббанк» як кредитора у зазначених зобов'язаннях, а внаслідок передачі від АТ «УкрСиббанк» до АТ «Дельта Банк» права вимоги до боржників до АТ «Дельта Банк» перейшли всі права ПАТ «УкрСиббанк» щодо права вимоги до боржника за вищевказаним кредитним договором (а.с.20,21-23).

На підтвердження виниклої у відповідача заборгованості позивач надав відповідний розрахунок, який станом на 31 липня 2015 року становить 5460,85 доларів США, що згідно курсу НБУ станом на 31 липня 2014 року еквівалентно 118018 грн. 66 коп. та складається з суми заборгованості за кредитом 2470,92 доларів США, що в еквіваленті складає 53400 грн. 97 коп. та відсотки в розмірі 2989,93 доларів США, що в еквіваленті складає 64617 грн. 69 коп./а.с.15/.

Відповідно до вимог частини другої статті 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків.

Оскільки, умовами договору (графіком погашення кредиту) встановлені окремі самостійні зобов'язання, які деталізують обов'язок боржника повернути весь борг частинами та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обов'язку, то право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового траншу.

Тому, початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення.

Із долученого представником позивача розрахунку заборгованості вбачається, що починаючи з 31.12.2011 щомісячної проплати ОСОБА_1 не проводив /а.с.138/.

Більш того, позивачу стало відомо про порушення його права 08.12.2011 року при передачі активів ПАТ «Укрсиббанк».

У судовому засіданні, яке відбулося 03 серпня 2016 року представник відповідача ОСОБА_2 просив застосувати строк позовної даності та відмовити у позові. Під час даного судового засідання був присутній представник позивача ОСОБА_3, який просив оголосити перерву по справі для надання додаткових доказів щодо перебігу строку позовної давності. Однак, у наступне судове засідання представник позивача не зявився, додав лише додаткові пояснення. При цьому в позові не зазначено про причини пропуску строку позовної давності, поновити строк позивач не просить, доказів про поважність пропуску строку позовної давності суду не надано.

Обставин, які б свідчили про зупинення чи переривання перебігу строку позовної давності судом не встановлено.

Згідно з ч.4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Представник відповідача подав заперечення, в якому просив застосувати строк позовної давності.

Позивач із заявою про поновлення пропущеного строку позовної давності до суду не звертався та на поважність причин пропуску строку не посилався.

Укладений між сторонами кредитний договір не містить умов щодо збільшення строку позовної давності.

Із розрахунку заборгованості, яку надав позивач, вбачається, що з 19.12.2011 ніяких проплат за кредитним договором відповідач не здійснював, строк кредитного договору закінчився 23.07.2012, а до суду позивач звернувся 25.08.2015.

Враховуючи зазначені обставини, а також те, що позивачем пропущено строк позовної давності, визначений ст.257 ЦК України, поважності причин пропуску такого строку позивачем не наведено, питання про поновлення строку ним не ставиться, відповідач просить застосувати наслідки пропуску строку позовної давності, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити у зв'язку із пропуском строку позовної давності.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.10, 11, 60, 197, 212, 214, 215 ЦПК України, ст.ст.509, 526, 527, 530, 549, 1050, 1054 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

В позові Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Запорізької області протягом 10 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Мелітопольського міськрайонного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СУДДЯ.