Справа № 2-2442/10
Провадження № 2-п/487/59/16
УХВАЛА

21.09.2016 року м. Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого-судді Карташевої Т.А.,

секретаря Уманського І.В.,

за участю відповідача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Миколаєві заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення-

ВСТАНОВИВ :

Відповідачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулися до суду з заявою про перегляд заочного рішення, в якій просили скасувати заочне рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 14.05.2010 р. у справі за позовом ОКП "Миколаївоблтеплоенерго" до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення боргу за спожиті послуги теплопостачання. В обгрунтування заяви зазначили, що в матеріалах справи відсутні докази повідомлення відповідачів про час і місце розгляду справи, а також на те, що судом не в повній мірі з*ясовані фактичні обставини справи та не досліджені всі докази.

У судовому засіданні відповідач ОСОБА_1 підтримав доводи заяви про скасуваннязаочного рішення, дав пояснення, аналогічні її змісту.

Представник позивача не був присутнім у судовому засіданні, про час і місце засідання був повідомлений належним чином, про причин неявки суд не сповістив. Неявка представника позивача не перешкоджає розгляду заяви.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши відповідача, суд приходить до наступного.

Згідно з ч. 1 ст 228 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 232 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не зявився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Як встановлено судом, 14.05.2010 р. Заводським районним судом м. Миколаєва ухвалено заочне рішення у справі за позовом ОКП "Миколаївоблтеплоенерго" до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення боргу за спожиті послуги теплопостачання.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачі повідомлялися про дати судового засідання через оголошення у пресі (а.с. 23). Проте повідомлення відповідачів про розгляд справи в такий спосіб суперечить ч. 9 ст. 74 ЦПК України, оскільки в матеріалах справи відсутні відомості, які підтверджують, що зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи відповідачів невідоме.

Але відповідно до ст. 232 ЦПК України скасування заочного рішення можливо за наявності двох умов: суд встановив, що причини неявки в судове засідання та неповідомлення про це суду мали місце з поважних причин; подані стороною докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи. Наявність тільки однієї умови з цих двох обставин є недостатнім для скасування заочного рішення. Вони повинні бути у сукупності. Відповідачі посилаються в заяві про перегляд заочного рішення на докази, які не впливають на висновки суду. Таким чином, судом не встановлено підстав для скасування заочного рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 228, 230-232, 293 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2про перегляд заочного рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 14.05.2010 р. у цивільній справі за позовом Обласного комунального підприємства "Миколаївоблтеплоенерго" до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення боргу за спожиті послуги теплопостачання залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду, відповідно до ч. 2 ст. 293 ЦПК України.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя Т.А. Карташева