ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/9414/16-ц
провадження № 2/753/5104/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" грудня 2016 р. Дарницький районний суд м. Києва

в складі головуючого - судді Парамонова М.Л., за участі секретаря Пахольченко Д.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу за позовом

ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 і ОСОБА_3 перебувають в зареєстрованому шлюбі з 17.02.1996 року; від шлюбу сторони мають двох дітей - сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

ОСОБА_2 17.05.2016 року звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що сім"я сторін фактично розпалась, існує формально.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_2 позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити; відповідачка ОСОБА_3 в судове засідання не з»явилась повторно, до матеріалів справи відповідачкою надано заяву про визнання позову від 07.12.2016 року, згідно якої відповідачка просить позов задовольнити, а справу розглядати за її відсутності (а.с.71, 77).

Заслухавши пояснення позивача ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_6 в судовому засіданні, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст.110, 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу за позовом одного із подружжя, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Як встановлено в судовому засіданні, сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 17.02.1996 року; від шлюбу сторони мають двох дітей - сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, які проживають разом з матір»ю - відповідачкою ОСОБА_3 (а.с.4, 5, 72).

Як стверджує позивач ОСОБА_2, сторони фактично шлюбно-сімейні стосунки не підтримують остаточно з листопада 2015 року, з того часу проживають фактично окремо; раніше в сім?ї мали місце непорозуміння з різних питань сімейного життя, із-за взаємних претензій подружжя; з листопада 2015 року він (позивач) підтримує стосунки з іншою жінкою.

Згідно заяви відповідачки ОСОБА_3 від 07.12.2016 року - вона не заперечує проти розірвання шлюбу з позивачем (а.с.71); тобто сторони фактично стверджують, що поновлення шлюбно-сімейних відносин та збереження сім"ї сторін є неможливими; зазначені обставини мають істотне значення для сторін і є підставою для розірвання шлюбу.

За таких обставин, суд вважає, що сім"я сторін фактично розпалась, існує формально і зберегти її неможливо, тому позов має бути задоволений.

Як вбачається з копії нотаріально посвідченого Шлюбного договору від 07.12.2016 року, після розірвання шлюбу - малолітній син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 буде проживати разом з матір»ю - відповідачкою ОСОБА_3; зазначеним договором сторонами

визначені питання щодо розподілу спільного майна, матеріального утримання малолітньої дитини тощо (а.с.72-75).

Відповідно до положень ст.113 СК України відповідачкою ОСОБА_3 не заявлено вимоги щодо поновлення дошлюбного прізвища «ОСОБА_3».

Керуючись ст.15, 30, 60, 209-218 ЦПК України, на підставі ст.110 ч.1, 112, 114 ч.2 Сімейного Кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити. Розірвати шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, зареєстрований 17.02.1996 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Кагарлицького району Київської області за №10.

Шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд м. Києва протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя: Парамонов М.Л.