Справа № 209/3191/16-ц
Провадження № 2/209/1557/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

14 грудня 2016 року Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Замкової Я.В.,

за участі секретаря Шепель О.Е.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Дочірнього підприємства "Санаторій "Дніпровський" Закритого акціонерного товариства лікувального-оздоровчих закладів профспілок України "Укрпрофоздоровниця" про стягнення заборгованості по заробітній платі, -

в с т а н о в и в

Позивач звернулася до суду з позовом до "Санаторій "Дніпровський" ЗАТ ЛОЗП України "Укрпрофоздоровниця", в якому просить стягнути на її користь з відповідача по справі заборгованість по заробітній платі в сумі 1867,11 грн. і середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 13912,50 грн.

В обґрунтування позову вказує, що працювала адміністратором у ДП "Санаторій "Дніпровський" ЗАТ ЛОЗП України "Укрпрофоздоровниця" за строковим трудовим договором з 30 червня 2015 року. 06 листопада 2015 року вона була звільнена з займаної посади у зв'язку з закінченням строкового трудового договору за ч. 2 ст. 36 КЗпП України. В порушення вимог законодавства їй не виплачувалася заробітна плата за жовтень 2015 року в сумі 1387,61 грн., а також заробітна плата та компенсація відпустки за листопада 2015 року в сумі 539,50 грн., крім того, при звільнені їй також не виплачено заборгованість по заробітній платі.

Позивач в судове засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом направлення повістки поштою з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, про причини неявки суд не повідомив. За таких обставин на підставі ст. 74 ЦПК України та ч. 4 ст. 169 ЦПК України, відповідач вважається повідомленим про день та час судового засідання і таким, що відсутній без поважних причин, що є підставою для вирішення справи на підставі наявних у ній даних і доказів і постановлення заочного рішення.

З урахуванням викладеного, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін по справі на підставі наявних у ній даних і доказів, згідно ч. 2 ст. 158, 169, 224 ЦПК України.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає вимоги позивача такими, що підлягають задоволенню частково.

В судовому засіданні встановлено, що позивач працювала у ДП "Санаторій "Дніпровський" ЗАТ ЛОЗП України "Укрпрофоздоровниця" з 01 липня 2015 року по 06 листопада 2015 року по строковому трудовому договору, звідки була звільнена за закінченням строкового трудового договору за ч. 2 ст. 36 КЗпП України. В порушення вимог законодавства позивачу не виплачувалася заробітна плата за жовтень 2015 року в сумі 1387,61 грн., а також заробітна плата та компенсація відпустки за листопада 2015 року в сумі 539,50 грн., крім того, при звільнені їй також не виплачено заборгованість по заробітній платі. Заборгованість в сумі 1867,11 грн. не виплачена до теперішнього часу. Ці обставини не заперечувались і не оспорювались відповідачем по справі, та підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, а саме: копією трудової книжки (а.с. ), наказом про звільнення (а.с. 7), довідкою про заборгованість по заробітній платі від 04 травня 2016 р. (а.с. 8).

Суд приймає до уваги довідку про середню заробітну плату позивача видану відповідачем 04 травня 2016 року (а.с. 9), яка додана позивачем до позову, згідно якої середньоденна заробітна плата позивача у ДП "Санаторій "Дніпровський" обчислена в сумі 32,97 грн., оскільки саме цей доказ наданий позивачем до суду, ніким із сторін не оспорювався, і його недійсність на час розгляду справи судом не встановлена.

З цих підстав, суд не погоджується з наведеним позивачем в позові розрахунком середньоденної заробітної плати (а.с. 2 оберт), яка обрахована позивачем без врахування вказаної в довідці середньоденної заробітної плати.

Як встановлено судом, термін часу з 06 листопада 2015 року по 01 вересня 2016 року включно містить 206 робочих днів, замість зазначених позивачем в позові 210 робочих дня, що призвело до невірного розрахунку позивачем суми заборгованості (210 дн. х 66,25 грн. = 13912,50 грн.).

Згідно норм тривалості робочого часу встановленого Міністерством праці та соціальної політики на 2015/2016 роки, правильний розрахунок становить:

- листопад 2015 року (з 06.11 по 30.11 включно) - 17 робочих днів;

- грудень 2015 року - 23 робочих дня;

- січень 2016 року - 19 робочих днів;

- лютий 2016 року - 21 робочих дня;

- березень 2016 року - 22 робочих дня;

- квітень 2016 року - 21 робочий день;

- травень 2016 року - 19 робочих днів;

- червень 2016 року - 20 робочих днів;

- липень 2016 року - 21 робочих дня;

- серпень 2016 року - 22 робочих дня;

- вересень 2016 року (по 01.09 включно) - 01 робочий день.

Отже, загальна сума заборгованості по заробітній платі відповідача перед позивачем за період з 06 листопада 2015 року по 01 вересня 2016 року включно становить 206 дн. х 32,97 грн. = 6791,82 грн., що підлягає стягненню з відповідача по справі на користь позивача.

Згідно зі ст. 115 КЗпП України, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів.

Згідно зі ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо праціваник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму.

Згідно зі ст. 117 КЗпП України, вразі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Отже, непроведення з вини власника або уповноваженого ним органу розрахунку з працівником у зазначені строки є підставою для відповідальності, передбаченої статтею 117 Кодексу, тобто виплати працівникові його середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року № 13 "Про практику застосування судами законодавства про оплату праці", встановлено, що при розгляді справи про стягнення заробітної плати у звязку із затримкою розрахунку при звільненні, якщо працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він в цей день він не був на роботі, - наступного дня після предявлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст. 117 КЗпП України стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку.

Таким чином, позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню, зокрема, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума заборгованості по заробітній платі в повному обсязі в розмірі 1867,11 грн. та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні частково в сумі 6791,82 грн.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору при поданні позову, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача по справі на користь держави судовий збір в сумі 551,20 грн.

Керуючись ст.ст. 115, 116, 117КЗпП України, ст. ст. 8, 10, 11, 60, 61, 88, 158, 169, 209, 212-214, 224-226 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до Дочірнього підприємства "Санаторій "Дніпровський" Закритого акціонерного товариства лікувального-оздоровчих закладів профспілок України "Укрпрофоздоровниця" про стягнення заборгованості по заробітній платі - задовольнити частково.

Стягнути з Дочірнього підприємства "Санаторій "Дніпровський" Закритого акціонерного товариства лікувального-оздоровчих закладів профспілок України "Укрпрофоздоровниця" () на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, заборгованість по заробітній платі в сумі 1867 гривень 11 копійок, і середній заробіток за період затримки розрахунку з 06 листопада 2015 року по 01 вересня 2016 року включно в сумі 6791 гривні 82 копійок, а всього на загальну суму 8658 гривень 93 копійки.

Відповідно до ст. 367 ЦПК України рішення в частині суми місячного платежу допустити до негайного виконання.

Стягнути з Дочірнього підприємства "Санаторій "Дніпровський" Закритого акціонерного товариства лікувального-оздоровчих закладів профспілок України "Укрпрофоздоровниця" на користь держави судовий збір в сумі 551 гривня 20 копійок.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 223 ЦПК України.

Заочне рішення може бути переглянуте судом за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана відповідачем протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Заочне рішення суду може бути оскаржено позивачем протягом 10 днів з дня проголошення рішення шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська

Суддя Я.В. Замкова