Справа № 191/5261/16-ц
Провадження № 2/191/1624/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2016 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Прижигалінської Т.В.

за участю секретаря Каліневич Ж.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Територіальної громади в особі Новоолександрівської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області про визнання права власності на ? частину земельної ділянки в порядку спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до Територіальної громади в особі Новоолександрівської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області про визнання права власності на ? частину земельної ділянки в порядку спадкування за законом.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що 01.03.2002 року померла його мати - ОСОБА_2.

Після її смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку загальною площею 4,960 га, яка розташована на території Новоолександрівської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Спадкоємцями першої черги за законом після смерті матері були він та його вітчим - ОСОБА_3.

Позивач отримав у нотаріуса свідоцтво право на спадщину за законом після смерті мами на ? частини земельної ділянки загальною площею 4,960 га, розташованої на території Новоолександрівської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області та призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

ОСОБА_3 фактично прийняв спадщину після смерті своєї дружини - ОСОБА_2, так як проживав та був зареєстрований разом з нею на час її смерті. Але до нотаріальної контори для оформлення спадкових прав ОСОБА_3 не звернувся та свідоцтво про право на спадщину не отримав.

21.10.2007 року ОСОБА_3 помер.

Спадщина після його смерті у вигляді ? частини земельної ділянки, яка залишилася після смерті матері позивача - ОСОБА_2, залишилася не успадкованою.

Спадкоємці І-ІІІ черги за законом, які б звернулися до нотаріуса з заявами про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3, відсутні.

Позивач був зареєстрований разом з ОСОБА_3 та вони проживали однією сімєю з 1996 року та до часу його смерті, а тому він належить до четвертої черги спадкування у відповідності до ст. 1264 ЦК України.

Померлий ОСОБА_3 був позивачу вітчимом, вони проживали разом з ним та мамою однією сімєю, вели спільне господарство та спільний бюджет. Після смерті мами він залишився проживати разом з ним та його сімєю, вони підтримували вітчима як морально так і матеріально, відносилися до нього як до рідного батька.

Заповіту ОСОБА_3 не залишав.

Позивач звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті вітчима, але у видачі свідоцтва про право на спадщину йому було відмовлено у звязку з тим, що за ОСОБА_3 не оформлено право власності на спадкове майно.

Оскільки ОСОБА_3 за життя мав право на отримання у власність ? частини спірної земельної ділянки шляхом її державної реєстрації, відповідно його спадкоємці також набувають такі права в порядку спадкування.

Позивач є єдиним спадкоємцем після смерті ОСОБА_3, який прийняв спадщину, тому до нього переходять всі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

У звязку з цим, позивач просить визнати за ним права та обовязки спадкодавця на оформлення та отримання на своє імя правовстановлюючих документів на право приватної власності на ? частину земельної ділянки загальною площею 4,960 га, розташованої на території Новоолександрівської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області та призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, померлого 21.10.2007 року.

До початку судового засідання позивач надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити у повному обсязі. Будучи раніше допитаним в судовому засіданні посянив, що з 1996 року він постійно проживав зі своїм вітчином ОСОБА_3 до його смерті. Він вважав його батьком, вони разом займалися веденням домашного господарства.

Представник відповідача до початку судового засідання надав заяву про розгляд справи без його участі. Проти задоволення позовних вимог не заперечує.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснила, що позивач є її чоловіком. Померлий у 2007 році ОСОБА_3 є вітчимом ОСОБА_1. У 1996 році й до часу смерті вітчима ОСОБА_1 проживав разом з ним постійно, вони вели разом домашнє господарство. Вона також проживала разом з ними, тому їй відомо про ці обставини.

При визнанні позову суд ухвалює рішення в порядку, встановленому ст.174 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, заслухавши пояснення свідка, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, прийшов до наступного висновку.

01.03.2002 року померла ОСОБА_2, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія 1-КИ № 433267.

Згідно свідоцтва про смерть серія 1-КИ № 165488, 21.10.2007 року помер ОСОБА_3.

З свідоцтва про народження ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, серія IV-КИ № 449618, вбачається, що його батьками є : « мати ОСОБА_5».

Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серія ІІ-КИ № 255879, 13.01.1979 року було укладено шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_5. Прізвище після укладення шлюбу : «Ільченко».

На підставі рішення 17 сесії ХХІІІ скликання Новоолександрівської сільської ради № 79 від 13.12.2000 року ОСОБА_2 передана у приватну власність земельна ділянка площею 4,960 га, яка розташована на території Новоолександрівської сільської ради та передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується державним актом на право приватної власності на землю серія І-ДП №027420.

15.11.2016 року ОСОБА_1 було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на ? частину земельної ділянки загальною площею 4,960 га, яка розташована на території Новоолександрівської сільської ради, після смерті ОСОБА_2, померлої 01.03.2002 року. Спадкоємцем іншої ? частини спадкового майна є чоловік померлої ОСОБА_3. Свідоцтво про право на спадщину на ? частку ще не видано.

Постановою приватного нотаріуса Синельниківського районного нотаріального округу від 17.11.2016 року ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку за цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,960 га. після померлого 21.10.2007 року ОСОБА_3 у звязку з тим, що ним не було надано ні оригіналів документів, що підтверджують виникнення прав власності на земельну ділянку за спадкодавцем, ні документів, що підтверджують родинні стосунки зі спадкодавцем.

Згідно довідки виконкому Новоолександрівської сільської ради № 1239 від 15.11.2016 року померла ОСОБА_2 дійсно була зареєстрована та проживала за адресою : ІНФОРМАЦІЯ_2, та на день смерті проживала разом з : ОСОБА_3 чоловіком, та ОСОБА_1 сином.

Згідно довідки виконкому Новоолександрівської сільської ради № 1240 від 15.11.2016 року померлий ОСОБА_3 дійсно був зареєстрований за адресою : ІНФОРМАЦІЯ_3. На день смерті проживав разом з : ОСОБА_1 пасинком; ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_7

Згідно довідки приватного нотаріуса Синельниківського районного нотаріального округу Дніпропетровської області № 100/01/16 від 14.12.2016 року, спадкова справа після померлого 21.10.2007 року ОСОБА_3 не заводилася.

Відповідно до ст. ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) та спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Частиною 1 статті 1220 ЦК України передбачено відкриття спадщини внаслідок смерті особи та часом відкриття спадщини є день смерті особи. Останнє місце проживання спадкодавця є місцем відкриття спадщини, що передбачено ч.1 ст.1221 ЦК України.

У відповідності до вимог ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обовязки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст.1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сімєю не менш як пять років до часу відкриття спадщини.

Пунктом 21 абз.1,2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сімєю не менш як пять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК про те, що сімю складають особи, які спільно

проживають, повязані спільним побутом, мають взаємні права та

обовязки. Зазначений пятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сімєю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка

(чоловік), які проживали однією сімєю зі спадкодавцем без шлюбу,

таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім'ї, тощо.

Згідно ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Отже в порядку спадкування може передаватися також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис).

Оскільки спадкодавцю за життя перейшла у власність ? частина земельної ділянки в порядку спадкування за законом після смерті дружини ОСОБА_2, померлої 01.03.2002 року, але за життя ОСОБА_3 не встиг отримати свідоцтво про прийняття спадщини на вказану частину земельної ділянки та зареєструвати її на своє імя у звязку зі смертю, тому відповідно до вимог ст. 1218 ЦК України таке право перейшло до спадкоємця.

Таким чином, зясувавши всі обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, повністю підтверджені документально, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст. 1216,1217,1218,1222,1264, 1268 ЦК України, п.21 абз.1,2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», ст.10,11,60,130, 174, 212-214,215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 права та обовязки спадкодавця на оформлення та отримання на його імя правовстановлюючих документів на право приватної власності на ? частину земельної ділянки загальною площею 4,960 га, розташованої на території Новоолександрівської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області та призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, померлого 21.10.2007 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Синельниківський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особами, які не були присутні в судовому засіданні під час проголошення рішення протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: ОСОБА_8