Справа № 510/1999/16-ц Р І Ш Е Н Н Я
16.12.2016 року Ренійський районний суд Одеської області
У складі: головуючого судді - Сорокіна К.В.,
при секретарі - Івановій Н.С.,
розглянувши у попередньому судовому засіданні у залі суду у місті Рені справу за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання договору купівлі продажу удаваним та визнання права власності, -
Відповідач по справі, у судове засідання не зявився, направив до суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі.
Позивачі у судове засідання не зявились, направили до суду заяву з проханням розглянути справу у їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі.
Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання.
Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.
Дослідивши надані докази, судом було встановлено такі обставини:
Позивачі звернулись до суду із позовом про визнання договору купівлі продажу
майстерні технічного обслуговування удаваним та визнання права власності на нежитлову будівлю (гараж) № 19а по вул.. Дунайська в м. Рені по ? частині кожному. Свої позовні вимоги позивачі мотивують тим, що 21.12.2006 р. вони із відповідачем ОСОБА_3 уклали договір продажу нерухомого майна, а саме нежитлової будівлі (майстерня технічного обслуговування) № 19-а, яка розташована по вул.. Дунайська в м Рені. Вказану будівлю придбали в рівних частках по ? кожному. Договір купівлі продажу був зареєстрований в реєстрі за № 3723.
При укладанні договору купівлі продажу з відповідачем ними була досягнута домовленість про купівлю нежитлової будівлі, а саме гаражу, оскільки метою придбання вказаної нерухомості було тримання в ньому транспортного засобу. Однак, у договорі купівлі продажу було вказано цільове призначення нежитлової будівлі - майстерня технічного обслуговування. Таким чином, позивачі просять визнати укладений правочин удаваним, оскільки його було вчинено сторонами для приховання іншого правочину, а саме купівлі продажу гаражу, та визнати на ними права власності на житлову будівлю (гараж).
Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачів обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки їх доводи знайшли своє належне підтвердження в судовому засіданні.
Згідно ст.. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Правочин є правомірною вольовою дією. Правова ціль, заради якої учасники цивільних відносин вчиняють правочини, є їх підставою, наприклад набуття права власності на майно або користування ним, тощо.
Як встановлено, позивачами із відповідачем 21.12.2006 р. було укладено договір купівлі продажу нежитлової будівлі (майстерня технічного обслуговування) № 19-а, яка розташована по вул.. Дунайська в м Рені, однак правовою ціллю заради якої сторони уклали договір купівлі продажу було набуття право власності на нежитлову будівлю, яка б використовувалась виключно як гараж, тобто для особистих цілей, а саме для зберігання автомобіля. Тобто на момент укладання договору, обидві сторони достовірно знали, що даний договір купівлі продажу укладався з метою придбання нежитлової будівлі, яка б використовувавсь як гараж, однак з метою приховання вчинення саме цього правочину, було укладено договір купівлі продажу нежитлової будівлі, яка б використовувалась як майстерня технічного обслуговування
Відповідно до ст.. 235 ЦК України, удаваним є правочин, який вчинено сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили. Якщо буде встановлено, що правочин був вчинений сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили, відносини сторін регулюються правилами щодо правочину, який сторони насправді вчинили.
Вчинення сторонами удаваного правочину не тягне за собою наслідків у вигляді визнання його недійсним. Оскільки при вчинення при вчинення удаваного правочину настання його мети приховати інший правочин, бажають досягти обидві сторони, то й до відносин цих сторін застосовуються правила того правочину, якому відповідала їхня внутрішня воля і який вони насправді вчинили. Але, як вказується у Постановах Пленуму ВСУ № 13 від 25.12.1992 р. та № 15 від 25.05.98 р., «Про судову практику в справах про визнання угод недійсними», у тому разі, коли такий правочин суперечить законові, суд постановляє рішення про визнання недійсним укладеного сторонами правочину із застосуванням наслідків, передбачених для недійсності правочину, який вони мали на увазі.
Оскільки, укладений договір не суперечить законові, правових підстав визнати його недійсним у суду не має. Таким чином, суд вважає, що є всі законні підстави визнати укладений 21.12.2006 р. договір купівлі продажу нежитлової будівлі (майстерня технічного обслуговування) № 19-а, яка розташована по вул.. Дунайська в м Рені удаваним, оскільки обидві сторони договору достовірно знали мету укладення цього договору, а саме використання придбаної нежитлової будівлі в якості гаражу і свідомо приховали цей факт. Так як судом було встановлено, що даний правочин було вчинено сторонами для приховання договору купівлі-продажу нежитлової будівлі (цільове призначення - гараж), відносини сторін регулюються правилами, щодо правочину, який сторони насправді вчинили.
Відповідно до вимог ст.. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Підстав, які не дозволяють визнання права власності за позивачами, судом не встановлено. Таким чином, суд вважає за можливе визнати за позивачами право власності на нежитлову будівлю (гараж) № 19 а, який розташований у м. Рені по вул.. Дунайська по ? кожному, набуте на підставі договору купівлі продажу від 21.12.2006 р.
Виходячи з вищевикладеного,
Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 130, 212, 213, 215 ЦПК України, ст.ст. 202, 235 328, ЦК України (2003 р.) суд -
1. Позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 задовольнити.
2. Визнати договір купівлі продажу від 21.12.2006 р., який зареєстрований в реєстрі за № 3723, згідно якого ОСОБА_3 продав, а ОСОБА_1 та ОСОБА_2 купили в рівних частках нежитлову будівлю (майстерня технічного обслуговування) № 19-а, яка розташована у м. Рені, Одеської області по вул.. Дунайська удаваним.
3. Визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право власності на нежитлову будівлю (гараж) № 19-а, яка розташована у м. Рені, Одеської області по вул.. Дунайська по ? частині за кожним.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя: К.В. Сорокін