У х в а л а

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 квітня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Коротуна В.М., Нагорняка В.А., Писаної Т.О.

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про розірвання договору оренди та стягнення боргу, за касаційною скаргою представника ОСОБА_4 - ОСОБА_6 на рішення апеляційного суду Харківської області від 10 грудня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2010 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_5, в якому враховуючи уточнення позовних вимог, просив розірвати договір оренди нежитлового будинку (приміщення) від 03 травня 2010 року, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_5, стягнути з ОСОБА_5 4 тис. грн на користь ОСОБА_4, визнати право власності ОСОБА_4 на нежитлове приміщення групи приміщень НОМЕР_1 загальною площею 291,7 кв. м, що знаходяться по АДРЕСА_1 літ. «А» та нежитлове приміщення групи приміщень НОМЕР_2 загальною площею 422,9 кв. м, що знаходяться по АДРЕСА_1 літер «А», зобов'язати КП «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна» зареєструвати на праві власності об'єкт нерухомого майна за ОСОБА_4

Справа розглядалась судами неодноразово.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 27 грудня 2015 року позов задоволено.

Розірвано договір оренди нежитлового будинку (приміщення) від 03 травня 2010 pоку, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_5

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 4 тис. грн за договором оренди.

Визнано право власності на об'єкт нерухомого майна - нежитлове приміщення групи приміщень НОМЕР_1 загальною площею 291,7 кв. м, що знаходяться по АДРЕСА_1 літер «А» та нежитлове приміщення групи приміщень НОМЕР_2 загальною площею 422,9 кв. м, що знаходяться по АДРЕСА_1 літер «А» за ОСОБА_4

Зобов'язано КП «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна» зареєструвати на праві власності об'єкт нерухомого майна - нежитлове приміщення групи приміщень НОМЕР_1 загальною площею 291,7 кв. м, що знаходяться по АДРЕСА_1 літ. «А» та нежитлове приміщення групи приміщень НОМЕР_2 загальною площею 422,9 кв. м, що знаходяться по АДРЕСА_1 літ. «А» за ОСОБА_4 Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Харківської області від 10 грудня 2015 року рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 27 грудня 2015 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_4 - ОСОБА_6, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню.

Згідно зі ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження судового рішення може бути неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Судом першої інстанції встановлено, що 03 травня 2010 року між позивачем та відповідачем було укладено договір оренди нерухомого майна, за умовами якого відповідач використовує на умовах оренди об'єкт нерухомого майна - нежитлове приміщення групи приміщень НОМЕР_1, загальною площею 291,7 кв. м, що знаходяться по АДРЕСА_1,літ. «А» та нежитлове приміщення групи приміщень НОМЕР_2, загальною площею 422,9 кв. м, що знаходяться по АДРЕСА_1, літ. «А».

На підставі договору та відповідно до оформленого акта прийому-передачі від 03 травня 2010 року позивач передав, а відповідач прийняв у тимчасове платне користування вказані приміщення.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що позивач відкрито, безперервно понад п'ятнадцять років добросовісно володіє спірними нежитловими приміщеннями, а відповідач порушує умови договору оренди, не сплачуючи орендну плату.

За положеннями ст. ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

За нормами ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи у задоволенні позову, апеляційний суд правильно виходив із того, що позивач не надав суду доказів статусу спірних приміщень, їх реєстрації, у зв'язку із чим суд позбавлений можливості перевірити вказані обставини та визначити, чи є вказані приміщення допоміжними і чи розташоване у них обладнання будинку, оскільки вказані приміщення є різними частинами багатоквартирного будинку.

Із матеріалів касаційної скарги, змісту оскаржуваного судового рішення вбачається, що скарга є необґрунтованою і наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності зазначеного судового рішення.

Неправильного застосування норм матеріального чи порушення норм процесуального права при розгляді даної справи судом не вбачається.

Керуючись ст. ст. 332, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_4 - ОСОБА_6 відхилити.

Рішення апеляційного суду Харківської області від 10 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

В.М. Коротун В.А. Нагорняк Т.О. Писана