Справа № 375/282/16-ц
Провадження № 2/375/168/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.04.2016 року Рокитнянський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Нечепоренка Л.М., при секретарі Киричок В.В., за участю представника відповідача ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Рокитне цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Запрудянської сільської ради та Рокитнянської районної державної адміністрації про визнання права на земельну частку (пай), -

УСТАНОВИВ :

Позивачка в заяві посилається на те, що її матір ОСОБА_3 з 10.05.1948 по 10.02.1987 працювала в колгоспі ім. Ватутіна с.Запруддя Рокитнянського району та була членом вказаного підприємства, що підтверджено довідкою №5 від 04.12.15, виданої СТОВ «Запрудянське».

07.06.1996 року ОСОБА_3 померла. Після розпаювання колгоспу позивачка звернулася до керівництва КСП ім.Ватутіна з питання внесення матері в список громадян членів КСП? але їй відмовили внести її в списки в зв»язку із смертю.

Вважає, що суд повинен визнати за нею право на земельну частку (пай) в КСП ім.Ватутіна у порядку спадкування після матері, так як у відповідності до Указу Президента України від 08.08.1995 року «Про порядок паювання земель, передних у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени недержавного сільськогосподарського підприємства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами цього підприємства відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

Згідно довідки Держземагенства, КСП і.Ватутіна с.Запруддя отримало державний акт на право колективної власності на землю 05.06.1996, але списки членів КСП, які мали право на земельну частку (пай), до нього не додавались. На час прийняття вказаного акта матір була ще жива і тому станом на 05.06.1996, будучи членом колгоспу, стала співласником його землі.

Отримати сертифікат на право на земельну частку (пай) мати не змогла, так як до її смерті списки членів КСП не складалися, а розпаювання розпочалося пізніше.

В судове засіданні позивачка не з»явилася.

Її представник подала до суду заяву, в якій підтримала позовні вимоги в повному обсязі та просить слухати справу за її відсутності.

Представник Запрудянської сільської ради в судове засідання не зявився, подав до суду заяву в якій позов визнав в повному обсязі та просить справу заслухати у його відсутності.

Представник Рокитнянської РДА в судове засідання не з»явився, натомість подав заяву, в якій заперечив підстави для залучення РДА до участі в справі в якості відповідача, просить слухати справу за його відсутності.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 з 10.05.1948 по 10.02.1987 працювала в колгоспі ім. Ватутіна с.Запруддя Рокитнянського району та була членом вказаного підприємства, що підтверджено довідкою №5 від 04.12.15, виданої СТОВ «Запрудянське».

07.06.1996 року ОСОБА_3 померла. Після розпаювання колгоспу позивачка звернулася до керівництва КСП ім.Ватутіна з питання внесення матері в список громадян членів КСП? але їй відмовили внести її в списки в зв»язку із смертю.

Вважає, що суд повинен визнати за нею право на земельну частку (пай) в КСП ім.Ватутіна у порядку спадкування після матері, так як у відповідності до Указу Президента України від 08.08.1995 року «Про порядок паювання земель, передних у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени недержавного сільськогосподарського підприємства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами цього підприємства відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

Згідно довідки Держземагенства, КСП і.Ватутіна с.Запруддя отримало державний акт на право колективної власності на землю 05.06.1996, але списки членів КСП, які мали право на земельну частку (пай), до нього не додавались. На час прийняття вказаного акта ОСОБА_3 була жива і тому станом на 05.06.1996, будучи членом колгоспу, стала співласником його землі.

Отримати сертифікат на право на земельну частку (пай) ОСОБА_3 не змогла, так як до її смерті списки членів КСП не складалися, а розпаювання розпочалося пізніше.

Згідно довідки Держгеокадастру у Рокитнянському районі КСП ім.Ватутіна отримало 05.06.1996 державний акт на право колективної власності на землю та відповідно до ст.10 Закону України Про колективне сільськогосподарське підприємство ОСОБА_3, будучи на той час членом КСП, стала співвласником його землі.

Згідно Указу Президента України від 08.08.1995 року Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям право на земельну частку (пай) мають члени недержавного сільськогосподарського підприємства відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Оскільки станом на 05.06.1996 року мати позивачки ОСОБА_3 була членом КСП ім.Ватутіна вона повинна була бути включена до списку осіб, які мають право на земельну частку (пай).

У відповідності до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 р №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» невнесення до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. Така особа набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі її смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами Цивільного Кодексу, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай).

У відповідності до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов»язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Суд вважає, що позивачка строк звернення до суду не пропустила, так як лише у 2015 році дізналася про порушення свого права і, крім того, спадщину після померлої матері позивачка прийняла 04.02.2016.

У відповідності до ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Так як відповідачі не просять застосувати до позову позовну давність, суд вважає, що підстав для застосування позовної давності немає.

Враховуючи вищевказане та керуючись Указом Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 08.08.1995 року, Законом України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», Постановою Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 р №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», ст.ст.257, 267 та 1218 ЦК України, ст.ст. 10, 14, 57, 88, 215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 право на земельну частку (пай) в колективному сільськогосподарському підприємстві ім. Ватутіна с.Запруддя Рокитнянського району Київської області.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Київської області шляхом подання до Рокитнянського районного суду апеляційної скарги протягом 10 днів після отримання його копії.

Суддя