Провадження № 2/621/703/16
УХВАЛА

Іменем України

26 грудня 2016 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді Вельможної І.В.,

за участю секретаря судового засідання Акулової А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Змієві цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 Ієлени до ОСОБА_1 Шмуєла про поділ майна, набутого у шлюбі,

встановив:

В провадженні Зміївського районного суду Харківської області перебуває цивільна справа за позовною заявою ОСОБА_1 Ієлени до ОСОБА_1 Шмуєла про поділ майна, набутого у шлюбі.

26 грудня 2016 року до канцелярії суду надійшло клопотання представника позивача ОСОБА_2 про зупинення провадження у справі, мотивоване тим, що спірним майном, яке підлягає поділу, є, зокрема, нежитлова будівля, загальною площею 1713,40 кв. м по вул. Гагаріна, 13 у м. Змієві Харківської області; нежитлова будівля, загальною площею 1461,5 кв. м по вул. Гагаріна, 21 у м. Змієві Харківської області; вбудоване приміщення на І-му поверсі 5-ти поверхового будинку, загальною площею 1918,1 кв. м по вул. Залізничній (колишня 50 років Комсомолу), 126 в м. Змієві Харківської області; комплекс, загальною площею 2659,5 кв. м по вул. Залізничній (колишня 50 років Комсомолу), 117 в м. Змієві Харківської області. В ході розгляду справи встановлено, що зазначене майно, на думку позивача, було незаконно, без її згоди відчужене ОСОБА_1 на користь Торгівельно-комерційного товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями фірма «Харків-Москва», а в наступному на користь ОСОБА_3 Отже, станом на сьогодні, майно, яке має бути поділене між колишнім подружжям перебуває у власності третьої особи. ОСОБА_4 звернулася до суду із позовом про визнання зазначеного правочину недійсним. Ухвалою судді Зміївського районного суду Харківської області від 26 жовтня 2016 року по даній справі провадження відкрито справа № 621/1905/16-ц. Позивач вважає, що до розгляду по суті справи про визнання правочину недійсним, розгляд справи про поділ майна є неможливим. На підставі викладеного ОСОБА_2 просив зупинити провадження у цивільній справі № 638/19513/15-ц за позовною заявою ОСОБА_4 Ієлени до ОСОБА_4 Шмуєла про поділ майна, набутого у шлюбі до вирішення по суті цивільної справи № 621/1905/16-ц за позовом ОСОБА_4 Ієлени до ОСОБА_4 Шмуєла, Торгівельно-комерційного товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями фірма «Харків-Москва» про визнання правочину недійсним.

У судове засідання позивач ОСОБА_4 та її представник ОСОБА_2 не зявилися, останній надав заяву, в якій зазначив, що раніше заявлене клопотання про зупинення провадження у справі підтримує та просить його задовольнити, а судове засідання провести за його відсутності.

У судове засідання відповідач ОСОБА_1 також не зявився, його представники ОСОБА_5, ОСОБА_6 надали заяву про розгляд справи 26 грудня 2016 року за їх відсутності, проти задоволення клопотання ОСОБА_2 про зупинення провадження у справі не заперечували.

Оскільки розгляд справи проводиться без участі сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що відповідає положенням ч. 2 ст. 197 ЦПК України.

Суд, ознайомившись з матеріалами справи, дійшов висновку про наступне.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 201 ЦПК України суд зобовязаний зупинити провадження у справі у разі неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства.

В цих випадках повязаність справи полягає в тому, що рішення іншого суду, який розглядає справу, встановлює обставини, що впливають на збирання та оцінку доказів у даній справі, зокрема факти, що мають преюдиціальне значення. Ці обставини мають бути такими, що мають значення для даної справи.

Неможливість розгляду даної справи до вирішення справи іншим судом полягає в тому, що обставини, які розглядаються іншим судом, не можуть бути встановлені судом самостійно у даній справі внаслідок непідвідомчості, обмеженості предметом спору, неможливості розгляду тотожної справи, певної черговості розгляду вимог.

Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно з ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Частиною 1 статті 71 СК України визначено, що майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі.

Проаналізувавши зміст даної позовної заяви та позовної заяви ОСОБА_4 до ОСОБА_1, Торгівельно-комерційного товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями фірма «Харків-Москва» про визнання правочину недійсним, вбачається, що позовні вимоги обох позовів зокрема стосуються нерухомого майна нежитлової будівлі, загальною площею 1713,40 кв. м по вул. Гагаріна, 13 у м. Змієві Харківської області; нежитлової будівлі, загальною площею 1461,5 кв. м по вул. Гагаріна, 21 у м. Змієві Харківської області; вбудованого приміщення на І-му поверсі 5-ти поверхового будинку, загальною площею 1918,1 кв. м по вул. Залізничній (колишня 50 років Комсомолу), 126 в м. Змієві Харківської області; комплексу, загальною площею 2659,5 кв. м по вул. Залізничній (колишня 50 років Комсомолу), 117 в м. Змієві Харківської області. Вказане майно на даний час перебуває у власності третьої особи, а, отже без вирішення питання про недійсність правочину неможливо розглянути спір про поділ майна подружжя.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 Ієлени до ОСОБА_1 Шмуєла про поділ майна, набутого у шлюбі необхідно зупинити до розгляду цивільної справи № 621/1905/16-ц, яка знаходиться в провадженні Зміївського районного суду Харківської області.

Керуючись ст.ст. 201, 208-210 ЦПК України, суд

ухвалив:

Клопотання представника позивача ОСОБА_2 про зупинення провадження по справі задовольнити.

Провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 Ієлени до ОСОБА_1 Шмуєла про поділ майна, набутого у шлюбі зупинити до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку цивільного судочинства (справа № 621/1905/16-ц).

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Головуючий: