Справа № 182/6344/16-ц
Провадження № 2/0182/4263/2016
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

27.12.2016 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Кобеляцької-Шаховал І.О.

секретар Малишко Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Нікополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приміської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про визнання за ним права власності на спадковий будинок в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_2.

В обгрунтування своїх вимог позивач посилається на наступні обставини.

28.02.1997 року помер його батько ОСОБА_2, який на момент своєї смерті проживав та був зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1. Після його смерті відкрилася спадщина на житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, Нікопольський р-н, с.Олексіївка, вул.Кузнєчна, буд.№ 9, який належав йому на підставі свідоцтва на право власності. За своє життя батько заповіту не залишив. Відповідно до ст.529 Цивільного кодексу Української РСР (1963 року в редакції, яка діяла на момент смерті спадкодавця) спадкоємцем першої черги після смерті батька є він - його син. Інших спадкоємців а ні за законом, а ні за заповітом у нього не має. До Першої Нікопольської державної нотаріальної контори з приводу оформлення спадщини та отримання свідоцтва про право на спадщину за законом він вже звертався та отримав свідоцтво про право власності на спадщину за законом від 25.09.2000 року за № 2-2182 на земельну частку пай у землі, яка перебувала у колективній власності КСП ім.Карла Маркса, розміром 2.95 умовних кадастрових гектар. З приводу іншого належного батькові майна вирішив його оформити пізніше. В жовтні 2016 року він повторно звернувся до державної нотаріальної контори з приводу оформлення спадщини після батька. Але постановою від 16.11.2016 року № 3324/01-30 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться в Дніпропетровській області Нікопольському районі в селі Олексіївна по вулиці Кузнєчній в будинку № 9, йому було відмовлено в звязку з тим, що він нотаріусу не надав оригінал правовстановлюючого документу на будинок. Для вирішення цього питання йому запропоновано звернутись до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області. Звертаючись до нотаріальної контори з приводу оформлення спадщини після померлого ОСОБА_2 ним, дійсно, не було надано правовстановлюючий документ, який би свідчив про належність вказаного майна батькові, оскільки відповідний документ ще за життя батька було втрачено. Відновити його або отримати дублікат у нього немає можливості, оскільки його може отримати лише власник будинку. На підтвердження належності батькові зазначеного будинку ним до суду надається копія технічного паспорту, виготовленого КП „НМБТІ 17.11.1998 року. Відповідно до постанови пленуму Верховного Суду України „Про судову практику у справах про спадкування від 30.05.2008 року, спадкові правовідносини регулюються правилами ЦК (2004 року), якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати, застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. На даний час, він як спадкоємець за законом, не має можливості набути право власності на це майно в порядку спадкування через нотаріальну контору. За таких обставин, виходячи з приписів ст.16 ЦК України, це право підлягає захисту в судовому порядку. В звязку з вищенаведеним змушений звернутись до суду.

В судове засідання сторони не прибули, надали заяви про розгляд справи у свою відсутність, позивач просив суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, представник відповідача проти задоволення позовних вимог не заперечував.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст.6 Конвенції „Про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру.

Згідно зі ст.1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Відповідно до ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки.

Як встановлено в судовому засіданні, 28.02.1997 року помер батько позивача ОСОБА_2 (а.с.6), який на момент своєї смерті проживав та був зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.13). Після його смерті відкрилася спадщина на житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, Нікопольський р-н, с.Олексіївка, вул.Кузнєчна, буд.№ 9, який належав йому на підставі свідоцтва на право власності (а.с.8-11, 13). За своє життя спадкодавець заповіту не залишив. Спадкоємцем першої черги після смерті батька є позивач по справі (а.с.7). Інших спадкоємців не має. До Першої Нікопольської державної нотаріальної контори з приводу оформлення спадщини та отримання свідоцтва про право на спадщину за законом позивач вже звертався та отримав свідоцтво про право власності на спадщину за законом від 25.09.2000 року за № 2-2182 на земельну частку пай у землі, яка перебувала у колективній власності КСП ім.Карла Маркса, розміром 2.95 умовних кадастрових гектар. З приводу іншого належного батькові майна вирішив його оформити пізніше. В жовтні 2016 року позивач повторно звернувся до державної нотаріальної контори з приводу оформлення спадщини після батька. Але постановою від 16.11.2016 року № 3324/01-30 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться в Дніпропетровській області Нікопольському районі в селі Олексіївна по вулиці Кузнєчній в будинку № 9, позивачу було відмовлено в звязку з тим, що він нотаріусу не надав оригінал правовстановлюючого документу на будинок. Для вирішення цього питання позивачу запропоновано звернутись до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області (а.с.12). Звертаючись до нотаріальної контори з приводу оформлення спадщини після померлого ОСОБА_2 позивачем не було надано правовстановлюючий документ, який би свідчив про належність вказаного майна батькові, оскільки відповідний документ ще за життя батька було втрачено. На даний час позивач як спадкоємець за законом не має можливості набути право власності на це майно в порядку спадкування через нотаріальну контору.

За таких обставин суд вважає за можливе позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Враховуючи викладене та керуючись ст.3-10, 30, 60, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, Нікопольський район, село Олексіївка, вулиця Кузнєчна, будинок № 9 (який належав ОСОБА_2 на підставі свідоцтва на право власності на житловий будинок), в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_2, померлого 28.02.1997 року.

Рішення суду першої інстанції може бути оскаржено протягом десяти днів з дня проголошення рішення до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Нікопольський міськрайонний суд.

Суддя: ОСОБА_3