АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 604/345/16-цГоловуючий у 1-й інстанції Кузьменко І.О.
Провадження № 22-ц/789/1056/16 Доповідач - Демкович Ю.Й.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 вересня 2016 р. колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Демковича Ю.Й.

суддів - Козак І. О., Загорський О. О.,

при секретарі - Танцюра О.В.

з участю представників сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Тернополя цивільну справу за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства «Українська залізниця»

на рішення Підволочиського районного суду Тернопільської області від 05 липня 2016 року

по справі за позовом ОСОБА_1

до публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі виробничого структурного підрозділу «Тернопільська дистанція колії /надалі «Українська залізниця»/

про визнання протиправними та скасування наказів, стягнення моральної шкоди,-

УСТАНОВИЛА:

22.07.16 Українська залізниця звернулась зі скаргою на рішення суду першої інстанції від 05.07.16 вважаючи, що воно ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати та ухвалите нове, яким відмовити ОСОБА_1 в задоволені позовних вимог.

Порушення вбачає в тому, що висновки суду не відповідають обставинам справи та викладені із неповним зясуванням судом обставинами, що мають значення для справи, а саме:

- суд, задовольняючи позов, виходив із того, що в табелі обліку робочого часу від 18.12.15 ОСОБА_1 проставлено 8 год. відпрацьованого робочого часу, однак твердження суду є помилковим, так як в табелі відмічено лише факт знаходження позивача в межах підприємства, а не виконання ним роботи;

- суд не врахував того, що ОСОБА_1 порушив трудовий розпорядок робочого дня, самовільно залишивши робоче місце і, пішовши на обідню перерву о 11.49 год., повернувся о 13.10 год. (факт запізнення з обідньої перерви зафіксовано комісією);

- при вирішенні спору суд не взяв до уваги покази свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які стверджували, що неодноразово доводили до ОСОБА_1 норми виконання робіт;

- суд дійшов хибного висновку щодо кінцевих розрахунків норм виробітку ОСОБА_1 в робочий день 18.12.16;

- висновки суду про те, що в проведеному комісією розрахунку норм виробітку не враховано компенсацію додаткових витрат робочого часу при роботі в зимовий період є помилковим.

Рішенням Підволочиського районного суду від 05.07.16 позов ОСОБА_1 задоволено частково. Скасовано наказ відповідача №3 К від 05.01.16 «Про допущені порушення ремонтником штучних споруд ОСОБА_1М.», яким останньому оголошена догана. У задоволенні інших вимог ОСОБА_1 відмовлено. Стягнуто з Української залізниці в користь держави судовий збір у розмірі 551,20 грн.

У суді представник відповідача підтримав вимоги скарги, пославшись на мотиви, зазначені в ній.

Представник позивача, скаргу не визнав та просив оскаржуване рішення залишити без змін.

Заслухавши учасників судового процесу, перевіривши юридичну оцінку встановлених судом фактичних обставин справи та їх повноту, колегія суддів вважає, що апеляцій скаргу слід відхилити з огляду на наступне.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції виходив із того, що доводи Української залізниці щодо порушення трудової дисципліни та неналежного виконання ОСОБА_1 трудових обовязків не знайшли свого підтвердження, а тому скасував оспорюваний наказ про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності.

Із даним висновком колегія суддів погоджується з огляду на наступне.

Установлено, що ОСОБА_1 перебуває у трудових відносинах із відповідачем, обіймає посаду монтер колії 3 розряду та ремонтник штучних споруд 2 розряду.

Наказом відповідача № 3-К від 05.01.15 позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності й покладеного на нього дисциплінарне стягнення у вигляді догани за неналежне виконання робочих обов'язків, нераціональну та неефективну працю, самовільне залишення робочого місця без дозволу керівника, порушення п. 5.1 Правил внутрішнього трудового розпорядку для працівників відокремленого підрозділу «Тернопільська дистанція колії».

Судом першої інстанції встановлено, що позивач відноситься до працівників, яким визначено пятиденний робочий тиждень.

18.12.15 позивач перебував на робочому місці на ст. В.Бірки із 8.00 год. За дорученням майстра ОСОБА_4 останній прибув електропоїздом на ст. Ангелівка, де отримав знаряддя праці і пішки направився на обєкт 1322 км. ПК 4 для чищення підмостового русла.

Із матеріалів справи вбачається, що до виконання робіт позивач приступив об 10.08 год., на 20 хвилин продовжив свій обідній час, а в 16.20 год. припинив виконання робіт.

Згідно із табелем використання робочого часу за грудень 2015 року позивач 18.12.15 відпрацював 8 годин.

Із врахуванням встановлених фактів судова колегія вважає, що суд першої інстанції зробив вірний висновок про відсутність дисциплінарного проступку в діях позивача, оскільки роботодавець в табелі використання робочого часу зафіксував відпрацювання позивачем повного робочого дня, а тому доводи відповідача в цій частині є неспроможними.

Аналізуючи законність притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності стосовно невиконання останнім норми виробітку, то судова колегія також погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

У долученому відповідачем розрахунку нормативу відсутнє посилання на відповідний коефіцієнт при виконанні роботи в зимових умовах на відкритому повітрі, як це передбачено Методичними вказівками.

Відповідачем не надано доказів того, що 18.12.15 під час проведення майстром інструктажу з проведення робіт з очистки підмостових русел на вищезазначеній ділянці залізниці позивачу доводились нормативи виробітку. Відсутні дані про обєм ґрунту на початок виконання робіт та на момент їх завершення (кінець робочого дня) і, які зроблені з використанням вимірювальних приладів та в присутності працівника.

Вказані суперечливі факти дають підстави зробити висновок про недоведеність доводів відповідача щодо порушення позивачем норм виробітку під час виконання своїх трудових обовязків 18.12.15.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення відповідає вимогам матеріального та процесуального права, а тому відсутні підстави для його скасування з мотивів, наведених в апеляційній скарзі.

Керуючись ст.ст. 218, 303, 304, 307, 308, 315, 324 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» відхилити.

Рішення Підволочиського районного суду Тернопільської області від 05 липня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у касаційному порядку протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_5