УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючогоКадєтової О.В.,
суддів: Закропивного О.В.,Іваненко Ю.Г.,
Карпенко С.О.,Фаловської І.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_6 до уповноваженої особи співвласників майна пайового фонду реорганізованого КС «Прогрес» Ткачука Леоніда Максимовича про визнання права власності на об'єкти нерухомого майна, за касаційною скаргою ОСОБА_6 на рішення апеляційного суду Рівненської області від 23 червня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2014 року ОСОБА_6 звернувся до суду з указаним позовом посилаючись на те, що він має право на пайовий фонд майна колишнього КСП «Прогрес» у с. Бистричі Березнівського району. 17 травня 2013 року йому видано свідоцтво про право власності на майновий пай члена КСП, належну йому частку визначено в розмірі 38 558,00 грн. Рішенням зборів співвласників майнових паїв реорганізованого КСП «Прогрес» від 22 травня 2013 року йому на майновий пай виділено майно на загальну суму 38 558,00 грн, в тому числі будівлі майстерні, складу запчастин, кузні та пожежного депо, загальною вартістю 11 948,00 грн. Згідно акта приймання передачі від 22 травня 2013 року йому було передано зазначене майно в натурі, про що зроблено відмітку на майновому сертифікаті. Він звернувся в КП «Березнівське районне бюро технічної інвентаризації» із заявою щодо проведення технічної інвентаризації та реєстрації права власності на нерухоме майно, яке знаходиться за вказаною вище адресою. У БТІ було виготовлено технічні паспорти, однак у реєстрації права власності на дані об'єкти йому було відмовлено, у зв'язку з невідповідністю документів встановленим вимогам, а саме майновий сертифікат не відповідає ознакам правовстановлюючого документа. Вважає, що даною відмовою не визнається його право власності на відповідне нерухоме майно.

З урахуванням наведеного, просив суд визнати за ним право власності на будівлю майстерні, що розміщена в АДРЕСА_1, загальною площею 232,8 кв. м, на будівлю складу запчастин, що розміщений в АДРЕСА_2, загальною площею 85,2 кв. м, на будівлю кузні, що розміщена в АДРЕСА_3, загальною площею 43,4 кв. м, на будівлю пожежного депо, що розміщена в АДРЕСА_4, загальною площею 66,3 кв. м.

Рішенням Березнівського районного суду від 03 червня 2014 року визнано право власності за ОСОБА_6 на будівлю майстерні, що розміщена в АДРЕСА_1, загальною площею 232,8 кв. м, на будівлю складу запчастин, що розміщений в АДРЕСА_2, загальною площею 85,2 кв. м, на будівлю кузні, що розміщена в АДРЕСА_3, загальною площею 43,4 кв. м, на будівлю пожежного депо, що розміщена в АДРЕСА_4, загальною площею 66,3 кв. м.

Рішенням апеляційного суду Рівненської області від 23 червня 2015 року рішення Березнівського районного суду від 03 червня 2014 року скасовано, в задоволені позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_6 просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги доведено, право власності ніким не оспорюється.

Відмовляючи у задоволенні позову, апеляційний суд виходив з того, що районний суд при вирішенні спору не врахував, що оформлення свідоцтва про право власності на нерухоме майно за новим правонабувачем проводиться за наявності державної реєстрації права власності на таке майно за попереднім правонабувачем, крім проведення державної реєстрації права власності на новозбудоване нерухоме майно.

Крім того, відповідачем права та інтереси позивача не порушено.

Судами встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства серія НОМЕР_1 від 17 травня 2013 року позивач має право на пайовий фонд майна СФГ «Прогрес» на суму 38 558,00 грн.

Згідно витягу з протоколу загальних зборів співвласників майна пайового фонду реформованого КСП «Прогрес» Березнівського району від 22 травня 2013 року ОСОБА_6 виділено, зокрема, приміщення майстерні, 1969 року побудови, залишковою вартістю 7 117,00 грн, склад запчастин, 1983 року побудови, залишковою вартістю 2 908,00 грн, кузню, 1974 року побудови, залишковою вартістю 1 063,00 грн, пожарне депо, 1995 року побудови, залишковою вартістю 860,00 гривень.

З листа уповноваженої особи співвласників майна пайового фонду реорганізованого КСП «Прогрес» Ткачука Л.М. вбачається, що відповідач не заперечує проти вимог ОСОБА_6 щодо визнання за ним права власності на будівлі майстерні, складу запчастин, кузні, пожежного депо, що розміщені в с. Бистричі, Березнівського району Рівненської області.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Оскільки позивачем не надано доказів того, що спірне нерухоме майно входило до структури пайового фонду майна КСП «Прогрес» апеляційний суд дійшов вірного висновку, що підстави для задоволення позову, у зв'язку із його визнанням уповноваженою особою співвласників майна пайового фонду реорганізованого КС «Прогрес» Ткачуком Л.М.,відсутні.

Крім того, вірними є висновки апеляційного суду, що позивачем не доведено, що саме уповноваженою особою співвласників майна пайового фонду реорганізованого КС «Прогрес» ТкачукомЛ.М. порушено його права, свободи та інтереси.

Доводи касаційної скарги, матеріали справи та зміст оскаржуваного судового рішення, не дають підстав для висновку про неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права і порушення норм процесуального права, які передбачені нормамиЦПК України як підстави для скасування рішень.

Згідно ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Керуючись ч. 1 ст. 336, ст.337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_6 відхилити.

Рішення апеляційного суду Рівненської області від 23 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді:О.В. Кадєтова О.В. Закропивний
Ю.Г. Іваненко С.О. Карпенко
І.М. Фаловська