У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

суддів:Завгородньої І.М., Коротуна В.М., Писаної Т.О.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, треті особи: Плахтіївська сільська рада Саратського району Одеської області, ОСОБА_6, про визнання заповіту недійсним, за касаційною скаргою ОСОБА_4, в інтересах якої діє ОСОБА_7, на рішення Саратського районного суду Одеської області від 26 серпня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 18 березня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2014 року позивач звернулася до суду з даним позовом, зазначивши в його обгрунтування, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько - ОСОБА_8, якому на праві приватної власності належав житловий будинок з господарськими спорудами та земельна ділянка по АДРЕСА_1. Спадкоємцями першої черги є вона та відповідач.

За життя ОСОБА_8 склав на користь відповідача заповіт від 07 лютого 2006 року, посвідчений секретарем Плахтіївської сільської ради Саратського району Одеської області під № 20.

Посилаючись на те, що заповіт складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, а також під впливом погроз та обману, у зв'язку з чим просила суд визнати спадкове майно спільною сумісною власністю подружжя (її батьків), визначити частку спадкодавця у спільному майні подружжя, визнати її особою, що має право на обов'язкову частку у спадщині, визнати за нею право власності на обов'язкову частку у спадщині після смерті батьків, яка у сукупності складає Ѕ частки будинку та земельної ділянки, усунути відповідача від права на спадщину та визнати недійсним та нікчемним заповіт, оскільки він складений від імені батька іншою особою та посвідчений не повноважною особою.

Рішенням Саратського районного суду Одеської області від 26 серпня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 18 березня 2016 року, у задоволенні позовної заяви ОСОБА_4 до ОСОБА_5, треті особи: Плахтіївська сільська рада Саратського району Одеської області, ОСОБА_6, про визнання заповіту недійсним відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, в інтересах якої діє ОСОБА_7, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду і направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції, мотивуючи свою вимогу порушенням судаминорм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з правилами ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. При цьому суд касаційної інстанції перевіряє законність і обґрунтованість постановлених судових рішень в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції, та доводів касаційної скарги.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, виходив з того, що на час посвідчення заповіту посаду секретаря Плахтіївської сільської ради обіймала ОСОБА_6, яка діяла як посадова особа з правом посвідчення заповітів згідно рішення виконавчого комітету сільської ради від 19 травня 2006 року № 2, згідно змісту оспорюваного заповіту у ньому встановлено особу заповідача на підставі його паспорту та перевірено дієздатність, а тому дійшов висновку про недоведеність належними та допустимими доказами відсутності волі заповідача на розпорядження своїм майном, складання заповіту під впливом обману, фізичного або психічного насильства, у зв'язку з чим обгрунтовано відмовив у задоволенні позову, правильно зазначивши про взаємовиключність заявлених вимог про визнання заповіту нікчемним та недійсним.

Вирішуючи спір в частині вимог про визнання спадкового майна спільною сумісною власністю подружжя (батьків позивача), визначення частки спадкодавця у спільному майні, визнання позивача особою, що має право на обов'язкову частку у спадщині, визнання за нею право власності на обов'язкову частку у спадщині після смерті батьків, яка у сукупності складає Ѕ частки будинку та земельної ділянки, усунення відповідача від права на спадщину, суд першої інстанції, з яким погодився й апеляційний суд, виходив з того, що позивач не зверталася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті матері, на момент смерті батьків вона не була непрацездатною та не відносилася до кола осіб, визначених ст. 1241 ЦК України, які мають право на обов'язкову частку у спадщині та врахувавши, що відповідач звернувся до Саратської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за заповітом, дійшов обгрунтованого висновку про відмову у задоволенні позову в цій частині.

Оскільки доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що при розгляді справи судамидопущено порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, які передбачені ст.ст. 338 - 341 ЦПК України як підстави для скасування рішень, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу.

Керуючись ст.ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4, в інтересах якої діє ОСОБА_7, відхилити.

Рішення Саратського районного суду Одеської області від 26 серпня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 18 березня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: І.М. Завгородня В.М. Коротун Т.О. Писана