Справа № 161/5048/16-ц
Провадження № 2/161/2312/16
У Х В А Л А

19 квітня 2016 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі: головуючого судді Олексюка А.В.,

при секретарі Педич Ю.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Луцьку заяву представника позивача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "ТД МІЖРЕГІОНАЛЬНІ РЕСУРСИ" ОСОБА_2 про забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "ТД МІЖРЕГІОНАЛЬНІ РЕСУРСИ" до ОСОБА_3 про визнання недійсним повністю Свідоцтва України про знак для товарів і послуг, -

в с т а н о в и в:

15.04.2016 року ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "ТД МІЖРЕГІОНАЛЬНІ РЕСУРСИ" звернулось до суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання недійсним повністю Свідоцтва України про знак для товарів і послуг.

18.04.2016 року представником позивача було подано заяву про забезпечення позову, в якій просить суд забезпечити позов, шляхом заборони Державній службі інтелектуальної власності України вносити зміни до Державного реєстру свідоцтв України на знаки для товарів і послуг щодо Свідоцтва України на знак для товарів і послуг № 188413; здійснювати публікацію відомостей про зміну власника щодо Свідоцтва України на знак для товарів і послуг № 188413, оскільки невжиття забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до п. 3 ст. 151 ЦПК України, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно копії витягу з Бази даних «Зареєстровані в Україні знаки для товарів і послуг» при першій видачі свідоцтва Свідоцтва України на знак товарів і послуг № 188413 власниками були ОСОБА_4, ОСОБА_5. В подальшому власником даного свідоцтва став ОСОБА_4. На даний час згідно копії витягу з Бази даних «Зареєстровані в Україні знаки для товарів і послуг» станом на 19.04.2016 року власником Свідоцтва України на знак товарів і послуг № 188413 є ОСОБА_3.

Ч. 1, 2 ст. 152 ПК України передбачено, що позов забезпечується шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належить відповідачеві і знаходиться у нього або у інших осіб; позов забезпечується забороною вчиняти певні дії. У разі необхідності судом можуть бути застосовані інші види забезпечення позову.

На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що заяву слід задовольнити, оскільки, невжиття заходів забезпечення позову, може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Керуючись ст.ст. 151, 152, 153, 210 ЦПК України, -

у х в а л и в:

Заяву задовольнити.

Заборони Державній службі інтелектуальної власності України вносити зміни до Державного реєстру свідоцтв України на знаки для товарів і послуг щодо Свідоцтва України на знак для товарів і послуг № 188413; здійснювати публікацію відомостей про зміну власника щодо Свідоцтва України на знак для товарів і послуг № 188413.

Ухвалу до негайного виконання направити Державній службі інтелектуальної власності України, Відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції в м. Києві.

Про результати виконання ухвали повідомити Луцький міськрайонний суд Волинської області.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу протягом пяти днів з дня її проголошення.

Суддя Луцького міськрайонного суду Олексюк А.В.