Номер провадження 2/331/1505/2016
20.09.2016 р. м. Запоріжжя
Жовтневий районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді Світлицької В.М.
за участю секретаря Богач О.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення розміру часток у спільній сумісній власності, -
В судове засідання позивач не зявився, надав суду заяву в якій просить розглядати справу за його відсутністю, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. За клопотанням позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Відповідач у судове засідання не зявився, надав суду заяву в якій просить розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Проти розгляду справи в заочному порядку не заперечує.
Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Згідно з свідоцтвом про смерть, виданим Тушинським відділом РАЦС Управління РАЦС м. Москви від 22.04.2009 р., ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, померла 22.04.2009 р., про що складено актовий запис про смерть № 3114.
Відчужити частину нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_3 позивач не має можливості, оскільки в свідоцтві про право власності на житло від 21.04.1999 р. не має чітко визначених часток у кожного із співвласників.
У відповідності ст.41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку визначеного законом.
Відповідно до ч.1 ст. 355 ЦК України, майно, яке є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності.
Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.
Згідно ч. 1 ст. 369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю.
Відповідно до ст. 370 ЦК України, співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.
Відповідно ч.2 ст. 372 ЦК України, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення.
Відповідно до п. 5 постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.1995 року №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. При відсутності доказів про те, що участь когось з учасників спільної сумісної власності (крім сумісної власності подружжя) у надбанні майна була більшою або меншою - частки визначаються рівними.
Згідно ст. 16 ЦК України, суд може захистити цивільне право або інтерес у спосіб, що встановлений договором або законом, а тому у даному випадку існують підстави та необхідність для захисту прав позивача шляхом визначення часток у праві спільної сумісної власності з метою можливості подальшого відчуження своєї частки позивачем.
Враховуючи вищевикладене, а також те, що ніяких домовленостей про розмір часток між співвласниками не було, жодних доказів щодо цього суду не надано, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 369, 370, 372 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 60, 212-215, 218 ЦПК України, суд -
Визначити розмір часток у спільній сумісній власності на квартиру АДРЕСА_4 по 1/3 частини кожному із її співвласників, а саме: ОСОБА_1 1/3 частину, ОСОБА_2 1/3 частину, ОСОБА_3, яка померла 22.04.2009 року - 1/3 частину.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: В.М. Світлицька