Ухвала

іменем україни

21 грудня 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Журавель В.І., Закропивного О.В.,

Хопти С.Ф., Штелик С.П.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до спільного Українсько-Нідерландського підприємства у формі товариства з обмеженою відповідальністю «Група 4 Секурітас ЛТД» про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди, за касаційною скаргою спільного українсько-нідерландського підприємства у формі товариства з обмеженою відповідальністю «Група 4 Секурітас ЛТД» на рішення Красноградського районного суду Харківської області від 19 квітня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 09 серпня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом, у якому просив поновити його на посаді старшого інспектора відділу власної безпеки у спільному українсько-нідерландському підприємстві у формі товариства з обмеженою відповідальністю «Група 4 Секурітас ЛТД» (далі - СП ТОВ «Група 4 Секурітас ЛТД»), стягнути з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 62 216 грн 64 коп. та моральну шкоду, яку оцінив у 15 тис. грн.

На обгрунтування позову зазначав, що 08 травня 2013 року він був прийнятий на роботу до відділу власної безпеки СП ТОВ «Група 4 Секурітас ЛТД» старшим інспектором.

Наказом генерального директора підприємства від 04 січня 2015 року № 2-ф «Про дисциплінарні стягнення співробітників компанії СП ТОВ «Група 4 Секурітас ЛТД» йому була оголошена догана за порушення трудової дисципліни, а саме: навмисне надання керівництву компанії неправдивих відомостей, що несумісне з Етичним кодексом компанії та вимогами ст. 139 КЗпП України, та невиконання наказу керівника компанії від 31 грудня 2014 року № 403-ос.

Наказом генерального директора підприємства № 4-ф «Про проведення службової перевірки СП ТОВ «Група 4 Секурітас ЛТД» у зв'язку з проведенням службової перевірки його було відсторонено від виконання службових обов'язків та заборонено знаходження на будь-якому об'єкті СП ТОВ «Група 4 Секурітас ЛТД» до надання дозволу керівництва.

19 січня 2015 року він дізнався про своє звільнення на підставі наказу від 19січня 2015 року № 16-осза систематичне невиконання без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами трудового розпорядку, на підставі п. 3 ст. 40 КЗпП України.

Рішенням Красноградського районного суду від 28 липня 2015 було скасовано наказ генерального директора СП ТОВ «Група 4 Секурітас ЛТД» від 04 січня 2015 року № 2-ф «Про дисциплінарні стягнення співробітників компанії СП ТОВ «Група 4 Секурітас ЛТД» і скасовано наказ генерального директора СП ТОВ «Група 4 Секурітас ЛТД» від 05 січня 2015 року № 4-ф «Про проведення службової перевірки СП ТОВ «Група 4 Секурітас ЛТД».

Посилаючись на наведені вище обставини, просив позов задовольнити.

Рішенням Красноградського районного суду Харківської області від 19 квітня 2016 року, залишеним без зміни ухвалою апеляційного суду Харківської області від 09 серпня 2016 року, позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено частково. Поновлено ОСОБА_3 на посаді старшого інспектора відділу власної безпеки СП ТОВ «Група 4 Секурітас ЛТД». Стягнуто зі СП ТОВ «Група 4 Секурітас ЛТД» на користь ОСОБА_3 середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 62 216 грн 64 коп. із проведенням відрахування стягнення з зазначеної суми обов'язкових платежів до бюджету, та 2 тис. грн на відшкодування моральної шкоди. В іншій частині позову відмовлено. Допущено негайне виконання рішення суду в частині поновлення на роботі ОСОБА_3 Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі СП ТОВ «Група 4 Секурітас ЛТД», посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення, ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Відповідно до п. 6 розд. XII«Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Судами встановлено, що наказом генерального директора СП ТОВ «Група 4 Секурітас ЛТД» від 22 травня 2013 року № 392-ос ОСОБА_3 було прийнято на стажування з 22 травня 2013 року на посаду інспектора відділу власної безпеки у відділ організації охорони на об'єкті публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» із випробувальним терміном на 3 місяці (а. с. 31).

Згідно з наказом від 21 червня 2013 року № 504-ос ОСОБА_3 переведено на посаду старшого інспектора відділу власної безпеки відділу організації охорони публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» з 21 червня 2013 року (а. с. 32).

Наказом СП ТОВ «Група 4 Секурітас ЛТД» від 08 липня 2014 року № 65-ф за недбале ставлення до роботи, неякісне виконання професійних обов'язків ОСОБА_3 було оголошено догану (а. с. 35).

Наказом від 04 січня 2015 року № 2-ф за порушення трудової дисципліни, а саме: навмисне надання керівництву компанії неправдивих відомостей, що несумісне з Етичним кодексом компанії та вимогами ст. 139 КЗпП України, та невиконання наказу керівника компанії від 31 грудня 2014 року № 403-ос ОСОБА_3 було оголошено догану (а. с. 34).

За систематичне невиконанням позивачем без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, наказом від 19 січня 2015 року №-16-ос позивача звільнено із займаної посади на підставі п. 3 ст. 40 КЗпП України з 19 січня 2015 (а. с. 33).

Частково задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_3, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, виходив із того, що звільнення позивача проведено з порушенням норм трудового законодавства та порядку притягнення до дисциплінарної відповідальності.

Зазначені висновки судів відповідають обставинам справи, узгоджуються з нормами матеріального та процесуального права, зокрема п. 3 ч. 1 ст. 40 КЗпП України, ст. ст. 10, 11, 57-60 ЦПК України та з роз'ясненнями, викладеними у п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів».

Так, підставою для звільнення працівника за п. 3 ч. 1 ст. 40 КЗпП України є систематичне невиконання ним без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення.

Дисциплінарні стягнення застосовуються у разі порушення трудової дисципліни.

Такими, що систематично порушують трудову дисципліну, визнаються працівники, які мали дисциплінарне стягнення чи громадське стягнення за порушення трудової дисципліни і порушили її знову протягом року з дня застосування стягнення за перше порушення.

З матеріалів справи вбачається, що 07 липня 2014 року на нараді щодо підведення підсумків роботи за перше півріччя 2014 року було визнано незадовільною роботу другого екіпажу відділу власної безпеки у складі ОСОБА_3 та ОСОБА_4

Нарадою директорів було вирішено ОСОБА_3 та ОСОБА_4 оголосити догану.

Наказом від 08 липня 2014 року № 65-ф до позивача був застосований захід дисциплінарного стягнення у вигляді догани за неякісне виконання службових обов'язків за наслідками підведення підсумків роботи за перше півріччя 2014 року.

Згідно з наказом від 04 січня 2015 року № 2-ф за порушення трудової дисципліни, а саме: навмисне надання керівництву компанії неправдивих відомостей, що несумісне з Етичним кодексом компанії та вимогами ст. 139 КЗпП України, та невиконання наказу керівника компанії від 31 грудня 2014 року № 403-ос ОСОБА_3 було оголошено догану (а. с. 34).

За систематичне невиконанням позивачем без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, наказом від 19 січня 2015 року №-16-ос позивача було звільнено із займаної посади на підставі п. 3 ст. 40 КЗпП України з 19 січня 2015 року (а. с. 33).

Рішенням Красноградського районного суду Харківської області від 28 липня 2015 року, залишеним без зміни ухвалою апеляційного суду Харківської області від 27 жовтня 2015 року, наказ генерального директора СП ТОВ «Група 4 Секурітас ЛТД» від 04 січня 2015 року № 2-ф «Про дисциплінарні стягнення співробітників компанії СП ТОВ «Група 4 Секурітас ЛТД», яким оголошено догану старшому інспектору відділу власної безпеки ОСОБА_3, та наказ від 05 січня 2015 року № 4-ф «Про проведення службової перевірки СП ТОВ «Група 4 Секурітас ЛТД» у частині відсторонення від виконання службових обов'язків та знаходження старшого інспектора відділу власної безпеки ОСОБА_3 на будь-якому об'єкті підприємства до надання дозволу керівництва, скасовано.

Встановивши, що оголошена наказом від 04 січня 2015 року № 2ф догана втратила юридичну силу, оскільки рішенням Красноградського районного суду від 28 липня 2015, яке набрало законної сили, наказ генерального директора від 04 січня 2015 року «Про дисциплінарні стягнення співробітників компанії СП ТОВ «Група 4 Секурітас ЛТД» у частині притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_3 скасовано, а доказів того, що на момент видання наказу про звільнення за п. 3 ст. 40 КЗпП України позивач вчинив дисциплінарний проступок, не надано, суди дійшли обґрунтованого висновку про відсутність у відповідача підстав для звільнення позивача на підставі п. 3 ст. 40 КЗпП України.

Доводи касаційної скарги про невідповідність висновків судів обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права не ґрунтуються на матеріалах справи, що відповідно до ст. 337 ЦПК України є підставою для відхилення касаційної скарги.

Керуючись ст. ст. 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ України

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу спільного українсько-нідерландського підприємства у формі товариства з обмеженою відповідальністю «Група 4 Секурітас ЛТД» відхилити.

Рішення Красноградського районного суду Харківської області від 19 квітня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 09 серпня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.Д. Луспеник

Судді: В.І. Журавель

О.В.Закропивний

С.Ф. Хопта

С.П. Штелик