Справа № 336/6035/15-ц
Пр. № 2/336/101/2016
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2016 року Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Щасливої О.В.,

при секретарі Морозовій В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра», третя особа приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_2, про визнання кредитного договору і договору іпотеки недійсними,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася з позовом до публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» про визнання недійсними договорів кредитування № 14/2007/1131/Фрб і іпотеки № 14/2007/1131/Фрб, укладених 5 липня 2007 року між відкритим акціонерним товариством комерційним банком «Надра», правонаступником якого є відповідач, і ОСОБА_1.

В позові зазначає, що невстановлена особа підробила її підписи в договорах кредитування № 14/2007/1131/Фрб та іпотеки № 14/2007/1131/Фрб, за змістом яких вони укладені між нею і відкритим акціонерним товариством «Комерційний банк «Надра», правонаступником якого є відповідач, 5 липня 2007 року. Між тим вона не укладала з відповідачем ніяких договорів, підпис в них не належить їй, ці обставини підтверджені двома судовими почеркознавчими експертизами, одна з яких проводилась під час досудового розслідування кримінальної справи за ознаками ч. 1 ст. 358 КК України, а друга під час розгляду справи за її позовом до відповідача про скасування записів в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про державну реєстрацію іпотеки, а також про державну реєстрацію обтяження у виді заборони на нерухоме майно. Коли позивач дізналася про майнові претензії банку, звернулась до правоохоронних органів з заявою про притягнення до відповідальності осіб, які від її імені вчинили підписи в кредитному і іпотечному договорах, за якою Орджонікідзевським РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області 11 вересня 2009 року порушено кримінальну справу за ознаками злочину, що передбачений ч. 1 ст. 358 КК України. Провадження в справі на час звернення з цим позовом зупинено через невстановлення осіб, які підробили підписи позивача. Так як волевиявлення учасника правочину повинно бути вільним і відповідати його внутрішній волі, між тим вона не мала наміру укладати оспорювані договори, просить визнати їх недійсними.

В судовому засіданні представник позивача підтримав вимоги позову. Заявив, що висновки двох судових почеркознавчих експертиз, на які послалася в позові його довіритель, містять беззаперечні твердження про те, що підписи від її імені в кредитному, іпотечному договорах, а також в інших документах кредитної справи виконані не ОСОБА_1, а іншою особою. Зазначені висновки є належними і допустимими доказами, вони вказують на відсутність волевиявлення ОСОБА_1 на укладення договорів, а це є підставою недійсності правочину.

Просить про ухвалення рішення на користь своєї довірительки.

Представник відповідача проти задоволення позову заперечує.

В обґрунтування заперечень пояснила, що протягом існування договірних правовідносин між сторонами ОСОБА_1 сплачувала грошові кошти на виконання своїх зобовязань, а в 2009 році звернулась до фінансової установи із заявою про реструктуризацію заборгованості, отримувала досудові вимоги банку. Зазначені дії свідчать про визнання позивачем договірних відносин з банком і добровільне прийняття нею цих відносин, що підтверджує добровільність її волевиявлення. Сам по собі висновок почеркознавчої експертизи без урахування сукупності інших фактичних даних не можна покладати в основу рішення на користь позивачки. Крім того, за заявою банку 28 січня 2013 року Вознесенівським ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області розпочате досудове розслідування по кримнільному провадженню за ознаками ч. 4 ст.358 КК України за фактом надання підроблених документів при отриманні зазначеного кредиту. Добуті під час досудового розслідування докази та встановлені фактичні обставини в цьому кримінальному провадженні матимуть значення при вирішенні цього спору.

У звязку з викладеним просить про відмову в задоволенні позову.

Третя особа, належним чином повідомлена, до суду не зявилась, надавши суду письмове звернення, яке містить прохання про вирішення справи у її відсутність, що в силу ст. 36 КПК України є підставою для розгляду справи без участі нотаріуса, який посвідчив один з оспорюваних правочинів.

Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд знаходить позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступних міркувань.

Судом встановлено, що Орджонікідзевським ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області порушено кримінальну справу № 12930902 за фактом підроблення документів за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, яка знаходиться в провадженні Орджонікідзевського РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області (Вознесенівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області) та по якій науково-дослідним експертно-криміналістичним центром ГУМВС в Запорізькій області проведено почеркознавчу експертизу (а. с. 38-46). Відповідно до висновків експерта, підписи в графі «позичальник» в кредитному договорі № 14/2007/1131/Фрб від 05.07.2007 року; в графі «іпотекодавець» в договорі іпотеки № 14/2007/1131/Фрб від 05.07.2007 року; в акті перевірки наявності та стану майна, що передане в заставу, 5 липня 2007 року; копії виписки з реєстру прав власності на нерухоме майно; копії договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1; в графі «зазначену суму одержав» в заяві на видачу готівки № 311 від імені ОСОБА_1 виконані не ОСОБА_1, а іншою особою. До таких самих висновків в частині підписів під договором кредитування, договором іпотеки, в заяві про отримання готівки дійшла інша експертна установа Запорізьке відділення Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз під час проведення дослідження на підставі ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області від 26.08.2014 року в справі за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» (а. с. 49-54).

Відповідно до ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

Форми правочину та способи волевиявлення його учасників встановлені статтею 205 ЦК України, відповідно до якої правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

В силу ст. 208 ЦК України у письмовій формі належить вчиняти правочини між фізичною і юридичною особами, а згідно із ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Як випливає з наведеної статті 208 ЦК України, для правочинів між фізичною і юридичною особами законом встановлена обовязкова письмова форма, яка передбачає обовязковість підписів його учасників, що в даному випадку і є формою волевиявлення особи у відповідності до ст. 205 ЦК України.

За змістом кредитного договору № 14/2007/1131/Фрб від 05.07.2007 року (а. с. 7-9) ОСОБА_1 отримує у відкритому акціонерному товаристві комерційному банку «Надра» кредит у сумі 44900 доларів США, які зобовязується повернути до 4 липня 2022 року, а в силу договору про іпотеку № 14/2007/1131/Фрб від 05.07.2007 року (а. с. 10-12) ОСОБА_1 передає в іпотеку відкритому акціонерному товариству комерційному банку «Надра» в забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором № 14/2007/1131/Фрб від 05.07.2007 року належну їй двокімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_2.

Вказані договори підписані від імені позичальника і іпотекодавця, з одного боку, і представника фінансової установи, - з іншого, тобто за формою відповідають встановленим законом вимогам.

Разом з тим, наведеними судом фактичними даними, а саме: висновками судових почеркознавчих експертиз, встановлено, що підписи від імені ОСОБА_1 в обох договорах не належать цій особі.

Згідно із ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Згідно із ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості, а відповідно до ч. 3 ст. 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

За змістом ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент його вчинення стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, пятою та шостою статті 203 ЦК.

З урахуванням наведених положень цивільного законодавства, суд доходить висновку, що позивачем доведено, що за формою волевиявлення укладення оспорюваних договорів суперечило дійсному волевиявленню позивача, яка не мала наміру вчиняти ці договори.

В силу ч. 3 ст. 215 ЦК України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

У звязку з викладеним суд погоджується з доводами позовної заяви про те, що позивач не скріпляла своїм підписом оспорювані договори, що означає відсутність у неї волевиявлення на вчинення оспорюваних правочинів, тому доходить висновку про законність та обґрунтованість позовних вимог.

Вирішуючи спір на користь позивача, суд не приймає твердження представника відповідача про те, що волевиявлення позивача на вчинення зазначених договорів підтверджується фактом здійснення нею дій з виконання зобовязань за договором кредитування, а також зверненням із заявою про реструктуризацію заборгованості, виходячи з такого.

В силу ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування, а згідно із ст. 218 ЦК України заперечення однією із сторін факту вчинення правочину або оспорювання окремих його частин може доводитися письмовими доказами, засобами аудіо-, відеозапису та іншими доказами. Рішення суду не може ґрунтуватися на свідченнях свідків.

За змістом частини першої статті 218 ЦК і розяснень п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» не може доводитися свідченнями свідків факт вчинення правочину, а також виконання зобовязань, що виникли з нього.

У звязку з викладеним, за наявності належних і допустимих доказів, що добуті у встановленому законом порядку, підтверджують встановлені судом обставини справи і не спростований іншими допустимими фактичними даними, суд знаходить за можливе захистити право позивача в обраний нею спосіб.

Керуючись ст. ст. 203-205, 207, 208, 215, 627 ЦК України, ст. ст. 10, 59, 60, 61, 212-215, 292, 294 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» задовольнити.

Визнати недійсним кредитний договір № 14/2007/1131/Фрб від 05.07.2007 року між відкритим акціонерним товариством комерційним банком «Надра» і ОСОБА_1.

Визнати недійсним договір іпотеки № 14/2007/1131/Фрб від 05.07.2007 року між відкритим акціонерним товариством комерційним банком «Надра» і ОСОБА_1.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Запорізької області шляхом подання в суд першої інстанції апеляційної скарги протягом десяти днів після проголошення рішення, а особами, які беруть участь у справі, але не були присутні в залі судового засідання під час проголошення рішення, - в той же строк з дня отримання копії рішення.

Суддя О.В. Щаслива