У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

СитнікО.М., Демяносова М.В., Маляренка А.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за заявою ОСОБА_4 про заміну сторони виконавчого провадження у справі за позовом публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення заборгованості, за касаційною скаргою представника ОСОБА_5 - ОСОБА_7 на ухвалу апеляційного суду Хмельницької області від 23 червня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду із заявою про заміну сторони у виконавчому провадженні, а саме стягувача за виконавчим листом - публічне акціонерне товариство «ВТБ Банк» (далі - ПАТ «ВТБ Банк») на нього, посилаючись на те, що рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 02 грудня 2011 року з ОСОБА_5, ОСОБА_6 солідарно стягнуто на користь ПАТ «ВТБ Банк» заборгованість за кредитним договором № 07-2007/01 від 06 лютого 2007 року у розмірі 3 265 714 грн, на виконання якого 27 лютого 2012 року був виданий виконавчий лист № 2-5967/11р. Вказував, що 24 грудня 2015 року між ПАТ «ВТБ Банк» та товариством з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «ФК Факторинг» (далі - ТОВ «Факторингова компанія «ФК Факторинг») укладений договір відступлення права вимоги за вищевказаним кредитним договором, та цього ж дня ТОВ «Факторингова компанія «ФК Факторинг» уклало із ним договір відступлення права вимоги за цим кредитним договором.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 06 травня 2016 року у задоволенні заяви ОСОБА_4 відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Хмельницької області від 23 червня 2016 року ухвалу суду першої інстанції скасовано та постановлено нову ухвалу, якою замінено сторону виконавчого провадження у справі за позовом ПАТ «ВТБ Банк» до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення заборгованості, а саме, за виконавчим листом № 2-5967/11р. від 27 лютого 2012 року, стягувача ПАТ «ВТБ Банк» замінено на стягувача ОСОБА_4

У касаційній скарзі представник ОСОБА_5 - ОСОБА_7, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить ухвалу апеляційного суду скасувати, ухвалу суду першої інстанції залишити в силі.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, законність та обґрунтованість судового рішення в межах касаційного оскарження, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд апеляційної інстанції, скасовуючи ухвалу суду першої інстанції та постановляючи нову ухвалу про задоволення заяви, правильно встановив характер спірних правовідносин сторін у справі та застосував норми матеріального права, які регулюють ці правовідносини, вирішив спір з урахуванням конкретних обставин справи з дотриманням норм процесуального права.

Зокрема, апеляційний суд на підставі доказів, поданих сторонами, які належним чином оцінені (ст. 212 ЦПК України), застосувавши до правовідносин, які склалися між сторонами ст. ст. 512, 514 ЦК України, ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження», дійшов правильного висновку про задоволення заяви, оскільки згідно укладеного 24 грудня 2015 року договору про відступлення права вимоги до ОСОБА_4 перейшло право вимоги за кредитним договором № 07-2007/01 від 06 лютого 2007 року, що є підставою для заміни стягувача за виконавчим листом. Тобто, суд апеляційної інстанції правильно звернув увагу, що між ОСОБА_4 та ТОВ «Факторингова компанія «ФК Факторинг» укладений саме договір про відступлення права вимоги від 24 грудня 2015 року (а. с. 162−168), отже посилання особи, яка подала касаційну скаргу, на норми ЦК України, що регулюють договір факторингу, до вказаних правовідносин не застосовуються.

Доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки доказів, на правильність висновків суду вони не впливають та їх не спростовують.

Згідно ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалені з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом апеляційної інстанції при розгляді справи дотримано вимоги закону, у зв'язку з чим колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу відхилити, а рішення апеляційного суду залишити без змін.

Керуючись статтями 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_5 -ОСОБА_7 відхилити.

Ухвалу апеляційного суду Хмельницької області від 23 червня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

СитнікО.М. Демяносов М.В. Маляренко А.В.