Справа №442/2654/16-ц
Провадження №2/442/1032/2016
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 вересня 2016 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Крамара О.В.

при секретарі - Малик О.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Дрогобича цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа орган опіки та піклування Дрогобицької райдержадміністрації про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернулася в суд з вказаним вище позовом в обґрунтування якого посилаються на те, що їй відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за законом (р.№ 2-1018 від 04.04.2006р.) на праві приватної власності належить спадкове майно, а саме житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться в с.Нагуєвичі, Дрогобицького району, по вул.І.Франка за №18, який належав спадкодавцю на підставі свідоцтва про право власності, вид. виконкомом Нагуєвицької сільської ради 09.02.2001р. та зареєстрованого Дрогобицьким МБТІ за №154., в якому по сьогоднішній день продовжують бути зареєстрованими відповідачі - ОСОБА_2 (колишня дружина відповідача ОСОБА_5 - ОСОБА_5) та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2. Вона, являючись власником будинку, незважаючи на наявну можливість розпоряджатися належним їм майном (продати, подарувати), зараз позбавлена можливості безпосередньо користуватися ним, оскільки відповідачі перешкоджають їй в цьому, оскільки в добровільному порядку не бажають знятися із реєстраційного обліку, та крім того, комунальні служби, що надають послуги за користування газопостачання, тощо в своїх розрахунках (квитанціях) вказують кількість мешканців та нараховують по своїм тарифам відповідні розміри грошових коштів, які особа має сплатити. Вона не бажає оплачувати комунальні платежі за відповідачів, оскільки відповідачі вже не являються членами її сім»ї, оскільки згідно рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 04.11.2014р. шлюб між її сином - ОСОБА_6 та ОСОБА_2 розірвано, а відтак наявність реєстрації відповідача ОСОБА_2, змушує її сплачувати за неї комунальні послуги та заважає із виробленням субсидії. Крім того, в будинку відсутні особисті речі відповідачів. Факт реєстрації місця прописки відповідачів у вищевказаному будинковолодінні підтверджується записами Будинкової книги. Як вбачається із Акту за №278 від 30.12.2015р., складеного комісією Нагуєвицької сільської ради у складі ОСОБА_7, ОСОБА_8, Риб»яка В.М., з якого вбачається, що громадянка ОСОБА_2 (1984р.), яка фактично зареєстрована за адресою ІНФОРМАЦІЯ_3, за свідченнями сусідів - ОСОБА_9 та ОСОБА_10, не проживає за вказаною адресою з жовтня 2014р. Крім того, як вбачається із копії довідки за №15 від 05.05.2015р., виданої середньою школою ім.І.Франка с.Нагуєвичі, Дрогобицького району, Львівської області - ОСОБА_3 -07.10.2014р. вибула із Нагуєвицької СЗШ І-ІІІ ст. у Болехівську СЗШ І-ІІІст. Крім того, як вбачається із копії довідки за №16 від 05.05.2015р., виданої середньою школою ім.І.Франка с.Нагуєвичі, Дрогобицького району, Львівської області - ОСОБА_4 - 07.10.2014р. вибув із Нагуєвицької СЗШ І-ІІІ ст. у Болехівську СЗШ І-ІІІст. Як вбачається із довідки №931 від 12.08.2015р., виданої Нагуєвицькою сільською радою Дрогобицького району, Львівської області, ОСОБА_2, яка зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_3, але фактично не проживає; ОСОБА_4, 10.01.2005р. зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_3, але фактично не проживає; ОСОБА_11, 20.07.2008р. зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_3, але фактично не проживає. Як вбачається із Довідки про склад сім»ї за №466 від 05.05.2015р., виданої ОСОБА_6, до складу зареєстрованих в будинку №18 по вул.І.Франка, 18, Дрогобицького району, Львівської області входять: ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4 (син), ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5 (дочка), ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6 (Дружина). Так як добровільно відповідачі знятися з реєстрації відмовляються, вона змушена звернутися з даним позовом в суд.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з»явилася, від неї поступила заява, в якій просить розгляд справи проводити у її відсутності, позовні вимоги підтримує з підстав викладених в позовній заяві, просить позов задоволити.

Відповідачі в судове засідання не зявилися, не повідомивши причин неявки, хоч повідомлялися належним чином про час та місце судового засідання рекомендованою кореспонденцією. При таких обставинах суд визнав неявку відповідачів неповажною та розглянув справу у їх відсутності, провівши заочний розгляд справи.

Представник третьої особи в судове засідання не з»явився, не повідомивши причин неявки.

Оскільки сторони в судове засідання не з?явилися, то фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу у відповідності до ч.2 ст. 197 ЦПК України - не здійснюється.

Суд, дослідивши письмові докази, вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Небажання відповідача надавати докази в обґрунтування своїх заперечень проти позову, зокрема з причини ухилення від участі в судових засіданнях, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає положенням ч. 1 ст. 224 ЦПК України.

Статтею 3 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" передбачено, що реєстрація місця проживання - це внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації.

Тобто відповідач, без згоди позивача (власника), використовує належну їй власність для свого реєстраційного обліку. Така реєстрація відповідача є перешкодою для позивача у повному розпорядженні і користуванні належною йому власністю - будинковолодінням, тобто ця реєстрація порушує її права власності.

У відповідності до ст. 391 ЦК України, "власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном".

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленого цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно із ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ст. 10, 60, 61 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини, визнанні сторонами, не підлягають доказуванню. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беріть участь у справі, виникає спір.

У відповідності до ст. 71 ЖК УРСР, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

У відповідності до ст. 72 ЖК УРСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

При цьому, слід врахувати, що за правилами ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі, зокрема, судового рішення про позбавлення права користування житловим приміщенням. Відтак визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням має наслідок зняття її з реєстрації.

Матеріалами справи встановлено, що позивач являється власником житлового будинку № 18 по вулиці І.Франка, в с.Нагуєвичі, Дрогобицького району, що підтверджується Свідоцтвом про право на спадщину за законом від 04 квітня 2006 року.

Окрім неї, в даному будинку зареєстровані ОСОБА_2 (колишня дружина відповідача ОСОБА_5 - ОСОБА_5) та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, але не проживають, що підтверджується Актом №278 від 30.12.2015р., складеного комісією Нагуєвицької сільської ради у складі ОСОБА_7, ОСОБА_8, Риб»яка В.М., з якого вбачається, що громадянка ОСОБА_2 (1984р.), яка фактично зареєстрована за адресою ІНФОРМАЦІЯ_3, за свідченнями сусідів - ОСОБА_9 та ОСОБА_10, не проживає за вказаною адресою з жовтня 2014р.

При розгляді спорів про право користування жилим приміщенням слід керуватися роз'ясненнями абзацу 2 п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» від 01.11.1996 р. №9.

Згідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Як зазначає ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Частина 1 ст. 319 ЦК України зазначає, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.

Згідно ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.

Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 156 ЖК України з урахуванням положень ч. 1 ст. 405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням в обсязі, визначеному відповідно до угоди з власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно ч. 4 ст. 156 ЖК України, до членів сім'ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій ст. 64 цього Кодексу. Відповідно до ст. З Сімейного кодексу України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права і обов'язки.

У відповідності до ч.2 ст.405 ЦК України «Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом».

Отже, судом встановлено факт відсутності відповідачів у будинку понад встановлені законом строки, без поважних причин, оскільки жодних перешкод в користуванні таким зі сторони позивача їм не чинилося, відповідач добровільно залишив спірне житло і переїхав жити в інше місце.

Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог щодо визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст. ст. 10, 57, 58, 60, 61, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 71, 72 ЖК України, ст.. 405 ЦК України, суд

в и р і ш и в :

Позов задоволити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, яка зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_7 такою, що втратила право користування жилим приміщенням, а саме будинком №18 по вул.І.Франка, в с.Нагуєвичі, Дрогобицького району, Львівської області.

Визнати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_7 таким, що втратив право користування жилим приміщенням, а саме будинком №18 по вул.І.Франка, в с.Нагуєвичі, Дрогобицького району, Львівської області.

Визнати ОСОБА_3, 20.07.2008року народження, яка зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_7 такою, що втратила право користування жилим приміщенням, а саме будинком №18 по вул.І.Франка, в с.Нагуєвичі, Дрогобицького району, Львівської області.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Дрогобицький міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення, а особами, які не були присутні у судовому засіданні під час його проголошення - з дня отримання такого.

Рішення виготовлено в нарадчій кімнаті.

Суддя Крамар О.В.