14.12.2016 Єдиний унікальний номер 205/6537/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2016 рокум. ДніпроСправа № 205/6537/16-ц
2/205/2967/16

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі судді Нижного А.В., за участю секретаря судового засідання Піменової М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні позовну заяву ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради, треті особи Дніпропетровська міська рада, Комунальне виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство Ленінського району, Орган опіки та піклування Новокадацької районної у м. Дніпрі ради, про переведення жилого приміщення з числа службового до комунального житлового фонду,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, у якому просить виключити з числа службових квартиру АДРЕСА_1, житловою площею 32,2 м2, загальною площею 45,8 м2. Позов мотивований тим, що відповідач втратив право на виселення позивача та його сімю у звязку із пропуском строку звернення до суду, у звязку з чим відпала потреба використовувати квартиру як службову.

Представник позивача у судове засідання не зявився, натомість звернувся з заявою про розгляд справи за його відсутності.

Представник Дніпропетровської міської ради та Виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради подав до суду письмові заперечення, в яких проти задоволення позову заперечував.

Інші особи, які беруть участь у справі, явку своїх представників не забезпечили, хоча належним чином повідомлялись про дату, час та місце судового розгляду.

Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Перевіривши викладені у позовній заяві обставини та вивчивши матеріали цивільної справи, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що з 01.08.2002p. по 31.07.2003p. ОСОБА_2 працювала на посаді двірника в КВЖРЕП Ленінського району м.Дніпропетровська.

27.07.2003р. ОСОБА_2 отримала службовий ордер № 03 серія сл./03 на квартиру АДРЕСА_2 для проживання її сім'ї, яка складалась з трьох чоловік: ОСОБА_2, ОСОБА_3 (чоловік), ОСОБА_4 (донька).

Після припинення трудових відносин ОСОБА_2 із КВЖРЕП Ленінського району м.Дніпропетровська вона разом із сімєю залишилась проживати у спірній квартирі.

16.03.2016р. ОСОБА_2 померла.

На момент розгляду справи у спірній квартирі зареєстровані позивач ОСОБА_3, його донька ОСОБА_4 та родич ОСОБА_5

ОСОБА_3 звернувся до КВЖРЕП Ленінського району м.Дніпропетровська з заявою про підготовку клопотання про виключення квартири з числа службових, проте листом №84 від 24.05.2016р. йому було відмовлено з посиланням на те, що для переведення службового житла у категорію ордерного стаж роботи двірником повинен складати 10 років.

Відповідно до ст. 118 ЖК Української РСР службові жилі приміщення призначаються для заселення громадянами, які у зв'язку з характером їх трудових відносин повинні проживати за місцем роботи або поблизу від нього. Жиле приміщення включається до числа службових рішенням виконавчого комітету районної, міської, районної в місті ради народних депутатів. Під службові жилі приміщення виділяються, як правило, окремі квартири.

Згідно з приписами ст. 121 ЖК Української РСР порядок надання службових жилих приміщень установлюється законодавством Союзу РСР, цим Кодексом та іншими актами законодавства Української РСР. Службові жилі приміщення надаються за рішенням адміністрації підприємства, установи, організації, правління колгоспу, органу управління іншої кооперативної та іншої громадської організації.

На підставі рішення про надання службового жилого приміщення виконавчий комітет районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів видає громадянинові спеціальний ордер, який є єдиною підставою для вселення у надане службове жиле приміщення (ст. 122 ЖК Української РСР).

Відповідно до п. 6 Положення про порядок надання службових жилих приміщень і користування ними в Українській РСР, затвердженого постановою Ради Міністрів УРСР від 04.02.1988р. № 37, жиле приміщення виключається з числа службових, якщо відпала потреба в такому його використанні, а також у випадках, коли в установленому порядку воно виключено з числа жилих. Сам по собі факт проживання в службових жилих приміщеннях робітників і службовців, які припинили трудові відносини з підприємством, установою, організацією, а також громадян, яких виключено з членів колгоспу, або тих, які вийшли з колгоспу за власним бажанням, не є підставою для виключення цих приміщень з числа службових. Виключення жилого приміщення з числа службових провадиться на підставі клопотання підприємства, установи, організації рішенням виконавчого комітету відповідної районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів. У будинках, належних колгоспам, жиле приміщення виключається з числа службових за рішенням загальних зборів членів колгоспу або зборів уповноважених, затверджуваним виконавчим комітетом районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів.

Виходячи із системного аналізу наведених норм законодавства та викладених обставин суд вважає, що виключення квартир із числа службових є правом, а не обов'язком КВЖРЕП Ленінського району та Дніпропетровської міської ради; при цьому Дніпропетровська міська рада не має права виключити з числа службових спірну квартиру без письмового клопотання КВЖРЕП Ленінського району, а до компетенції суду не відноситься виключення житлового приміщення із числа службового, з урахуванням чого підстави для задоволення позову відсутні.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 08.07.2015р. у справі № 6-8351св15.

З огляду на відсутність підстав для задоволення позову судові витрати відповідно до ст. 88 ЦПК України покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 118, 121, 122 ЖК Української РСР, ст.ст. 10, 11, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СуддяОСОБА_6