Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 280/173/16-ц
Провадження № 2/280/291/16
РІШЕННЯ

Іменем України

30 червня 2016 року м.Коростишів

Коростишівський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді Щербаченко І. В.,

при секретарі Бондаренко Н. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів,

В С Т А Н О В И В:

До суду звернулася позивач з вказаним позовом, у якому просить стягнути з відповідача на свою користь неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів, нараховану станом на 01 лютого 2016 року за період несплати вказаних аліментів з 16 вересня 2009 року до 31 грудня 2015 року за рішенням Брусилівського районного суду Житомирської області від 09 грудня 2009 року по цивільній справі №2-400/2009 про стягнення з відповідача на користь позивача аліменти у розмірі 250 гривень щомісячно на утримання доньки починаючи з 16 вересня 2009 року і до повноліття дитини та виконавчим листом, виданим на підставі вказаного рішення суду у розмірі 111285 гривень 31 копійку. В обґрунтування позову вказує, що відповідно до рішення Брусилівського районного суду Житомирської області від 09 грудня 2009 року по цивільній справі №2-400/2009 з відповідача на користь позивача та на підставі відповідного виконавчого документі стягнуто аліменти у розмірі 250 гривень щомісячно на утримання доньки, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, починаючи з 16 вересня 2009 року і до повноліття дитини. 01 лютого 2010 року на підставі вказаного рішення Брусилівським районним судом Житомирської області видано виконавчий лист, який перебуває на примусовому виконанні у відділі державної виконавчої служби Коростишівського районного управління юстиції у Житомирської області, відповідне виконавче провадження відкрито постановою державного виконавця від 01 березня 2010 року. З моменту відкриття виконавчого провадження до даного часу відповідач без поважної на те причини вказані аліменти сплачує нерегулярно, не у повному обсязі, жодної іншої матеріальної допомоги на утримання дочки не надає. Унаслідок такого недобросовісного виконання відповідачем свого обов'язку щодо утримання дитини та вказаного вище рішення суду, з вини відповідача виникла заборгованість по сплаті вказаних аліментів, яка відповідно до довідки-розрахунку державного виконавця виконавчої служби Коростишівського районного управління юстиції у Житомирській області від 03 лютого 2016 року №379 за період з 16 вересня 2009 року до 31 грудня 2016 року становить 11822 гривні 00 копійок. Відповідно до розрахунку позивача відповідач повинен сплатити їй неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів у розмірі 111285 гривень 31 копійка.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з'явився, подав до суду заву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає частково у розмірі 60000 гривень.

Суд, заслухавши позивача та представника позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що рішенням Брусилівського районного суду Житомирської області від 09 грудня 2009 року вирішено стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання доньки, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі у розмірі 250 гривень щомісячно починаючи з 16 вересня 2009 року і до повноліття дитини. (а.с.15)

На підставі даного рішення Брусилівським районним судом Житомирської області видано 01 лютого 2010 року виконавчий лист. (а.с.16)

05 березня 2011 року ОСОБА_5 та ОСОБА_4 зареєстрували шлюб, про що в Книзі реєстрації шлюбів 05 березня 2011 року зроблено відповідний актовий запис №38. Прізвище після реєстрації шлюбу: чоловіка - ОСОБА_5, дружини - ОСОБА_5. Це підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1. (а.с.17)

Згідно копії довідки-розрахунку №379 від 03 лютого 2016 року заборгованості по аліментам за виконавчим листом №2-400 від 09 грудня 2009 року, виданим Брусилівським районним судом Житомирської області, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів у розмірі 250 гривень щомісячно на утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, виданої відділом ДВС Коростишівського районного управління юстиції у Житомирській області, заборгованість станом на 01 лютого 2016 року становить 11822 гривні 00 копійок. (а.с.18-19)

З копій платіжних документів про переказ коштів, які містяться у виконавчому провадженні №595, індекс В5, номер за ЄДРВП 17721125, вбачається, що боржник не регулярно виконує свої зобов'язання по сплаті аліментів.

Державним виконавцем було винесено подання №10528 від 21 вересня 2010 року про порушення кримінальної справи за статтею 164 Кримінального кодексу України, оскільки з 16 вересня 2009 року по 01 вересня 2010 року боржник аліменти не сплачував жодного разу.

Однак, постановою від 29 вересня 2010 року було відмовлено у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 ознак злочину.

Судом також встановлено, що на утриманні відповідача перебувають інші неповнолітні діти, а саме: ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4.

З повідомлення Овруцького районного центру зайнятості за вих. №04-810 від 22 червня 2016 року вбачається, що ОСОБА_2 станом на 22 червня 2016 року на обліку як безробітний не перебуває.

Відповідно до виписного епікризу медичної карти стаціонарного хворого №21 ОСОБА_2 перебував на стаціонарному лікуванні з 01 січня 2010 року по 19 січня 2010 року. Проте суд приходить до висновку, що заборгованість за період з 16 вересня 2009 року по 01 лютого 2016 року виникла з вини відповідача. Доказів, щоб підтверджували виникнення заборгованості з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками, відповідачем не надано.

Статтею 196 Сімейного кодексу України встановлено, що при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

Право одержувача аліментів на стягнення неустойки, передбачене статтею 196 Сімейного кодексу України, не пов'язується з обов'язковим попередженням боржника про наявність заборгованості по аліментам та наданням йому строку для її погашення.

Виходячи з аналізу норм глави 49 Цивільного кодексу України неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов'язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов'язання, стимулювати боржника до належної поведінки.

Отже, з урахуванням правої природи пені, яка є дієвим стимулом належного виконання обов'язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 Сімейного кодексу України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів.

При цьому сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались.

Правило про стягнення неустойки (пені) в розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення.

З огляду на те, що аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов'язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною.

Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць).

Вказана правова позиція узгоджується з правовими висновками, викладеними в постанові Верховного Суду України від 01 липня 2015 року №6-94цс15.

Враховуючи правові позиції, які висловлені в постановах Верховного Суду України від 01 липня 2015 року (справа № 6-94цс15) та від 25 листопада 2015 року (справа № 6-2022цс15), суд приходить до висновку, що розмір неустойки, яка підлягає стягненню, станом на 01 лютого 2016 року становить 4978 гривень 75 копійок.

У відповідності до положень статті 88 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 50 гривень 07 копійок.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 174, 209, 212-215, 223, 294 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Задовольнити частково позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 неустойку за прострочення сплати аліментів за рішенням Брусилівського районного суду Житомирської області у розмірі 4978 (чотири тисячі дев'ятсот сімдесят вісім) гривень 75 копійок станом на 01 лютого 2016 року.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 50 (п'ятдесят) гривень 07 копійок.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Житомирської області через Коростишівський районний суд Житомирської області. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя І. В. Щербаченко