АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 вересня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого: Невідомої Т.О.

суддів: Гаращенка Д.Р., Усика Г.І.

секретар: Ільченко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві справу за апеляційними скаргами ОСОБА_1, ОСОБА_2 на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 19 липня 2016 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

№ апеляційного провадження: №22-ц/796/12193/2016
Головуючий у суді першої інстанції: Миколаєць І.Ю.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Невідома Т.О.

в с т а н о в и л а :

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 19 липня 2016 року задоволено частково позов ОСОБА_1 до ОСОБА_6 про стягнення аліментів.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання ОСОБА_7 та ОСОБА_7 у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, починаючи з 03 лютого 2016 року і до повноліття ОСОБА_7, а від того часу - на утримання ОСОБА_7 у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття.

Не погодившись із таким рішенням суду ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, просила рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі. Зазначає, що суд дійшов помилкового висновку про те, що дохід відповідача не вважається нерегулярним або мінливим та стягненув з нього аліментів у частці від заробітку. Вважає, що для забезпечення інтересів дітей розмір аліментів необхідно визнати у твердій грошовій сумі.

Також, не погодившись із таким рішенням суду ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи та неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково, стягнувши з нього на її користь аліменти на утримання дітей в розмірі 800,00 грн. щомісячно до досягнення ОСОБА_7 повноліття, а від того часу - 500,00 грн. щомісячно на утримання ОСОБА_7 до досягнення нею повноліття. Зазначає, що він має нерегулярний мінливий дохід, а тому відповідно до ст. 184 СК України аліменти з нього підлягають стягненню лише у твердій грошовій сумі. Крім того, стягнувши аліменти у частці від заробітку, суд вийшов за межі заявлених ОСОБА_1 позовних вимог.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_8 подану апеляційну скаргу підтримали та просили її задовольнити з наведених в ній підстав, проти задоволення апеляційної скарги ОСОБА_6 заперечували.

ОСОБА_6 та його представник ОСОБА_9 подану відповідачем апеляційну скаргу підтримали та просили її задовольнити з наведених в ній підстав, проти задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 заперечували.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які з'явилися в суд апеляційної інстанції, з'ясувавши обставини справи та оговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, з 17 серпня 1996 року по 18 квітня 2016 року ОСОБА_1 та ОСОБА_6 перебували у зареєстрованому шлюбі (а.с.5, 42).

Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.6, 7).

Діти зареєстровані та проживають разом з матір'ю ОСОБА_1, що підтверджується довідкою ЖБК«Академічний-17» № 19 від 07 липня 2016 року (а.с.102).

03 лютого 2016 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_6 про стягнення аліментів в твердій грошовій сумі на утримання сина в розмірі 2000,00 грн., на утримання доньки в розмірі 2500,00 грн. щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дітьми повноліття.

Суд першої інстанції дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1, стягнувши з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з 03 лютого 2016 року і до досягнення повноліття ОСОБА_7, а від того часу - на утримання ОСОБА_10 у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, щомісячно, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття.

Проте, колегія суддів не може погодитися з такими висновками суду першої інстанції в повному обсязі.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною 3 ст. 181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до положень ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Статтею 183 СК України встановлено порядок визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини.

Частиною 1 ст. 183 СК України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Таким чином, Законом встановлено, що аліменти на утримання дітей стягуються, як правило, у частках до заробітку (доходу) (ст. 183 СК України). Проте, в окремих випадках установлення розміру аліментів у такому порядку викликає певні труднощі. У статті 184 СК України надається приблизний перелік таких випадків: нерегулярний мінливий дохід; одержання частини доходу в натурі; інші обставини, що мають істотне значення.

Як було встановлено судом першої інстанції та як пояснив ОСОБА_6 в суді апеляційної інстанції, він є приватним підприємцем, проте, наразі не отримує доходу від підприємницької діяльності.

Так, з довідки Державної податкової інспекції у Святошинському районі м. Києва від 13 липня 2016 року вбачається, що за період з 01 січня 2015 року по 31 березня 2016 року ОСОБА_6 не отримував дохід (а.с.105).

Визначаючи дохід ОСОБА_6 регулярним та стягуючи аліменти у частці від заробітку, суд першої інстанції виходив з того, що15 липня 2013 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_11 укладено договір оренди, згідно якого ОСОБА_6 здає в оренду квартиру АДРЕСА_1, а орендар сплачує щомісячно орендну плату в розмірі 4 400,00 грн. (а.с.36).

Разом з тим, як було з'ясовано в суді апеляційної інстанції, квартира АДРЕСА_1 є предметом спору у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_6 про поділ майна подружжя, а тому дохід від оренди квартири не може вважатися стабільним доходом.

Крім того, як було з'ясовано в апеляційній інстанції, вказаний договір було пролонговано до 18 червня 2017 року, проте 10 липня 2016 року він був достроково розірваний сторонами.

Колегія суддів не може погодитися з висновками суду першої інстанції про те, що хвороби відповідача не дають йому право на несплату аліментів на дітей або зменшення розміру такої сплати з огляду на те, що дані хвороби відносяться до загальних захворювань, та такі захворювкання, зокрема, цукровий діабет, не спричинили на час ухвалення рішення у відповідача інвалідність, а одна лише наявність хвороб не свідчить про намагання їх лікування і у зв'язку із цим понесення ним відповідних і конкретних витрат з огляду на наступне.

З виписки з амбулаторної карти ОСОБА_6, виданої Комунальним некомерційним підприємством «Центр первинної медико-санітарної допомоги №1» Святошинського району м. Києва, вбачається, що відповідач перебував на амбулаторному лікуванні з 25 квітня 2016 року по 30 квітня 2016 року (а.с.37).

Згідно довідки КНП «Консультативно-діагностичний центр» Святошинського району м. Києва від 30 червня 2016 року ОСОБА_6 перебуває на обліку в ендокринолога з приводу цукрового діабету другого типу.

Також з виписки з амбулаторної карти КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги №1» Святошинського району м. Києва, вбачається, що ОСОБА_6 перебуває на обліку в гастроентеролога та уролога (а.с.103).

При цьому, загальновідомим є факт, що таке захворювання, як цукровий діабет потребує не лише медикаментозного лікування а й дотримання спеціальної дієти, що також передбачає понесення витрат на спеціальне харчування.

Відтак, судом помилково не було враховано, стан здоров'я ОСОБА_6 при визначенні розміру аліментів.

Враховуючи викладені обставини, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для стягнення аліментів з ОСОБА_6 в частці заробітку (доходу) останнього.

Заявляючи позовні вимоги про стягнення з ОСОБА_6 аліментів на утримання ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 2000,00 грн. та на утримання ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 2500,00 грн. щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дітьми повноліття, ОСОБА_1 не було доведено того, що відповідач має можливість сплачувати аліменти у вказаному розмірі.

Відповідно до положень СК України кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини.

Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Враховуючи стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, виходячи із інтересів дітей, їх віку, статі, потреб кожної із дитини, колегія суддів вважає за необхідне визначити розмір аліментів з ОСОБА_6 на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_7 та ОСОБА_10 в сумі 2 000,00 грн. щомісячно на обох дітей, починаючи з 03 лютого 2016 року і до досягнення повноліття ОСОБА_7, а від того часу - аліменти на утримання ОСОБА_10 в розмірі 1 200,00 грн. щомісячно до досягнення нею повноліття.

Таким чином, рішення Святошинського районного суду м. Києва від 19 липня 2016року підлягає зміні в частині визначення розміру аліментів, а резолютивна частина викладенню в новій редакції.

При цьому, колегія суддів роз'яснює сторонам у справі, що відповідно до положень ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення стану здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 309, 314, 316, 319 ЦПК України, колегія суддів,

В И Р Ш И Л А :

Апеляційніскарги ОСОБА_1, ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Святошинського районного суду м. Києва від 19 липня 2016 року змінити в частині визначення розміру аліментів.

Викласти абзац другий резолютивної частини рішення в наступній редакції:

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, на користь ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, аліменти на утримання ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_2, в твердій грошовій сумі в розмірі 2 000,00 (дві тисячі) грн. щомісячно на обох дітей, починаючи з 03 лютого 2016 року і до досягнення повноліття ОСОБА_7, а від того часу - аліменти на утримання ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1 200,00 (тисячу двісті) грн. щомісячно до досягнення нею повноліття.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили, шляхом подання касаційної скарги до цього суду.

Головуючий: Т.О. Невідома

Судді: Д.Р. Гаращенко

Г.І.Усик