ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/609/15-ц
Провадження № 2/210/142/16
У Х В А Л А

іменем України

"27" квітня 2016 р.

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Чайкіної О.В.

за участю секретаря - Куксенко О.В.

особи, які беруть участь у розгляді справи: позивач, представник позивача - ОСОБА_2, відповідачі: ОСОБА_3, ОСОБА_4, представник відповідача ОСОБА_4 - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Приватного підприємства «Юридичний центр захисту прав людини та підприємництва «ЮРАВЮС», ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення коштів та збитків за невиконане зобов'язання та компенсації за завдану моральну шкоду -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області знаходиться на розгляді вищевказана цивільна справа.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 жовтня 2015 року за результатами обговорення у відкритому судовому засіданні задоволено клопотань учасників процесу та постановлено:

- призначити у цивільній справі № 210/609/15-ц, пр. № 2/210/874/15 за позовом Приватного підприємства «Юридичний центр захисту прав людини та підприємництва «ЮРАВЮС», ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення коштів та збитків за невиконане зобов'язання та компенсації за завдану моральну шкоду - судову почеркознавчу експертизу.

- проведення судової почеркознавчої експертизи доручити Харківському Науково-дослідному інституту судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса Міністерства юстиції України (61777, м. Харків, вул. Золочівська 8А) та поставити перед експертом наступні питання: 1. Чи виконано підпис в угоді про надання правової допомоги від 22 жовтня 2011 року ОСОБА_4 або іншою особою? 2. Чи виконано підпис в угоді про надання правової допомоги від 22 жовтня 2011 року ОСОБА_3 або іншою особою? Чи виконано підписи в цих документах однією і тією ж особою?

- витрати на проведення експертизи покласти на відповідачів - ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_1., адреса для листування: АДРЕСА_1.. моб.тел. НОМЕР_1); та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2. (адреса для листування: АДРЕСА_2, моб.тел. НОМЕР_2).

- розрахунок вартості витрат, пов'язаних з проведенням експертизи, надіслати до Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу для залучення до матеріалів справи, ОСОБА_4, ОСОБА_3 - для відома та сплати.

- направити експерту необхідні для проведення експертизи документи, а також зразки підписів та почерку ОСОБА_4, ОСОБА_3 (вільні та експериментальні)

- експерта попередити про кримінальну відповідальність за ст.ст.384, 385 КК України, за завідомо неправдивий висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов'язків.

- зобов'язати експерта повідомити суд про строк та результати проведення експертизи.

- експертний висновок направити до Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області (м. Кривий Ріг, пр-т Миру, 24,) невідкладно після проведення дослідження (з обов'язковим зазначенням № справи та з позначкою «Суддя Чайкіна О.В.).

- витребувати у Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» оригінали документів: документи з інструктажу по охороні праці та пожежної безпеки та інструктажу по безпеці руху за період з березня 2011 року по березень 2012 року, а також наказів щодо відпусток, преміювання, накладення стягнень за період з березня 2011 року по березень 2012 року, в яких міститься підпис працівника ОСОБА_4 - у кількості не менше 15 екземплярів, у строк до 20 листопада 2015 року.

- роз»яснити Публічному акціонерному товариству «АрселорМіттал Кривий Ріг», що оригінали документів, яку суд витребує для проведення експертизи, будуть повернути на підприємство після проведення експертизи.

- зупинити провадження у цивільній справі № 210/609/15-ц за позовом Приватного підприємства «Юридичний центр захисту прав людини та підприємництва «ЮРАВЮС», ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення коштів та збитків за невиконане зобов'язання та компенсації за завдану моральну шкоду - до отримання судом висновку почеркознавчої експертизи у даній справі.

У подальшому від експертної установи надійшло клопотання про надання додаткових матеріалів для проведення експеризи, у зв"язку із чим провадження у справі відновлено.

Разом із цим, представником позивача заявлено відвід складу суду з підстав наявності сумнівів в неупередженості та об"єктивності.

В обгрунтування зазначеного відводу, ОСОБА_2 посилається на те, що: суд витребував докази, яких не існує та які взагалі не можуть бути надані; суд відібрав експериментальні зразки за відсутності позивача; суд доручив проведення експертизи установі, на якій не наполягав позивач; в матеріалах справи відсутня нотаріальна довіреність від 10.10.2009року, оскільки вона знищенна, на його думку, судом.

У судовому засіданні ОСОБА_2, заяву про відвід складу суду підтримав з мотивів, викладених у ній. Також зазначив, що подав заяву до ВККС України щодо неправомірних дій судді, тому суддя зобов"язана задовольнити заявлений відвід.

Відповідачі заперечували проти задоволення заяви про відвід складу суду.

Представник відповідача ОСОБА_4 - ОСОБА_5 заперечувала проти задоволення заяви про відвід, оскільки вона є необгрунтованою та надуманою. Крім того, зазначила, що представник позивача після видалення головуючого до нарадчої кімнати для вирішення клопотання про призначення експертизи , залишив зал судового засідання та не повернувся на оголошення ухвали. Посилання представника позивачів на те, що він не мав можливості заявити питання на експертизу є недоречними, оскільки такі питання зазначаються до видалення суду до нарадчої кімнати, та мають бути аргументовані, та оплачені стороною позивача. Крім того, зазначила, що якщо представник позивача не знає порядку вирішення клопотань та норм ЦПК, це не є підставою для заявлення відводів.

Суд, вислухавши пояснення сторін, приходить до наступних висновків.

Ст.20 ЦПК України визначено виключний перелік підстав, коли суддя не може брати участі в розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), а саме: суддя не може брати участі в розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) під час попереднього вирішення цієї справи він брав участь у процесі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, секретар судового засідання; 2) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 3) він є членом сім'ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім'ї або близький родич цих осіб) сторони або інших осіб, які беруть участь у справі; 4) якщо є інші обставини, які викликають сумнів в об'єктивності та неупередженості судді; 5) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи, встановлений частиною третьою статті 11-1 цього Кодексу. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім'ї або близькими родичами між собою. Додаткові підстави для відводу визначені в ст. 21 ЦПК України.

Здійснення, згідно з законом, процесуальної діяльності судді у ході розгляду будь - якої справи, при відсутності обставин, вказаних у ст.20 ЦПК України, не можна вважати мотивами неупередженості та необ'єктивності.

Як зазначено в ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, метою забезпечення незалежності судової влади є гарантування кожній особі основоположного права на розгляд справи справедливим судом тільки на законній підставі та без будь-якого стороннього впливу. Незалежність і недоторканність суддів гарантують ст. ст. 126 і 129 Конституції, якими встановлено, що судді при здійсненні правосуддя незалежні й підкоряються лише закону. Законом "Про судоустрій і статус суддів" ( у новій редакції) визначені умови виконання професійних обов'язків суддів та правові засоби, за допомогою яких забезпечується реалізація конституційних гарантій самостійності судів та незалежності суддів.

Зокрема, ст. 6 цього Закону встановлено заборону втручання в здійснення правосуддя, вплив на суд або суддів у будь-який спосіб, неповагу до суду чи суддів, збирання, зберігання, використання й поширення інформації в будь-якій формі з метою завдання шкоди авторитету суддів чи впливу на безсторонність суду.

Офіційне тлумачення положень ст. 126, 129 Основного Закону стосовно незалежності й недоторканності суддів та заборони впливу на суддів у будь-який спосіб дано рішенням Конституційного Суду України від 01.12.2004 N 19-рп/2004 у справі про незалежність суддів як складову їхнього статусу, а також у рішенні Конституційного Суду України від 11.03.2011 N 2-рп/2011, згідно з яким надання оцінки вчинених суддею процесуальних дій до винесення ним остаточного рішення у справі є втручанням у здійснення правосуддя, що суперечить Конституції.

З огляду на це будь-які незаконні втручання або вплив на суд чи суддів, хоч би від кого вони виходили та з якою метою чинилися, є неприпустимими і підлягають правовій оцінки згідно Кримінального закону.

У своєму рішенні по справі «Фельдман проти України» Європейський суд з прав людини порушенням ст. 6 Конвенції визнав незабезпечення суддею достатніх гарантій для виключення будь-якого розумного сумніву з приводу його безсторонності (див. рішення у справі «Фельдман проти України», заяви N 76556/01 та 38779/04, рішення від 8 квітня 2010 року, п.97 ). Застосовуючи об'єктивний критерій, слід з'ясувати, чи існують, окрім самої поведінки судді, певні факти, які можуть служити підставою для сумніву в його безсторонності. Тобто при визначенні наявності у відповідній справі законних підстав сумніватися в безсторонності певного судді позиція особи, про яку йдеться, має важливе, але не вирішальне значення. Вирішальне значення при цьому матиме можливість вважати такі сумніви об'єктивно обґрунтованими (див. згадане вище рішення у справі Веттштайна (Wettstein), п. 44, та рішення у справі «Феррантеллі та Сантанджело проти Iталії» (Ferrantelli and Santangelo v. Italy), рішення від 7 серпня 1996 року, Reports 1996-III, с. 951-952, п. 58).

У цьому зв'язку навіть видимі ознаки можуть мати певне значення або, іншими словами, «має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється» (див. рішення у справі «Де Куббер проти Бельгії» (DeCubber v. Belgium), рішення від 26 жовтня 1984 року, серія A, № 86, с. 14, п. 26). Адже йдеться про необхідність забезпечення довіри, яку суди в демократичному суспільстві повинні вселяти у громадськість (рішення у справі Веттштайна (Wettstein), там само, та рішення у справі «Кастільо Альгар проти Іспанії» (CastilloAlgar v. Spain), рішення від 28 жовтня 1998 року, Reports 1998-VIII, с. 3116, п. 45).

Таким чином, при вирішенні питання про самовідвід або відвід суд бере до уваги його мотиви.

Як вбачається з заяви про відвід, остання вмотивована фактично незгодою у здійсненні процесуальних дій - призначення експертизи у цивільній справі та витребування доказів для її проведення, однак ця заява не містить доводів, які б свідчили в дійсності про наявність заінтересованості, упередженості чи необ"єктивності складу суду.

Так, з матеріалів справи вбачається, що до початку розгляду справи по суті стороною відповідача заявлено клопотання про призначення у справі судової почеркознавчої експертизи. В обґрунтування клопотання відповідачі, представник відповідача ОСОБА_4 посилається на те, що вони не підписували угоди про надання правової допомоги від 22 жовтня 2011 року, а з позивачем мали усну домовленість щодо представництва інтересів в суді. Крім того, для проведення експертизи, представник ОСОБА_4 просив суд витребувати з місця роботи ОСОБА_4 (ПАТ «АМКР») оригінали документів, що підписані ним у 2011 році.

Відповідачі, кожен окремо, наполягали на проведенні експертизи та задоволенні клопотання про витребування доказів.

У судовому засіданні 29 жовтня 2015 року сторона позивача в особі ОСОБА_2 не заперечувала проти призначення експертизи, однак заперечував проти витребування документів за 2011 рік, просив витребувати документи не лише за 2011 рік, а й за 2010-2012 рік, у тому числі й накази по роботі, та витребувати з архіву суду кримінальну справу, де потерпілим був відповідач (за 2007 рік), так як в ній містяться підписи відповідачів, а також оригінали їх паспортів.

Тобто, позивач в особі представника ОСОБА_2 клопотав про витребування доказів для проведення експертизи, що свідчить про те, що доводи, викладені в заяві про відвід в частині неможливості витребування доказів є недостовірними, та такими що спростовуються матеріалами цивільної справи.

Крім того, після того, як суд повторно направив ухвалу до ПАТ "АМКР" на виконання в частині витребування доказів, такі докази були надані суду та направлені експерту на дослідження, що свідчить про безпідставність тверджень позивача в заяві про відвід про те, що такі документи знищенні.

Доводи заяви про відвід в частині призначення експертної установи також спростовуються звукозаписом судового засідання та журнолом судового засідання. Так в ході обговорення клопотання про призначення експертизи підписів, що містяться в угоді, на підставі якої заявлено вимоги щодо стягнення коштів, сторона відповідача просила суд доручити проведення експертизи Сектору техніко-криміналістичного забезпечення робіт КМУ НДЕКЦ при ГУМВС України в Дніпропетровській області. Позивач в особі ОСОБА_2 заперечував проти призначення експертизи експертній установі, визначеній відповідачем, та просив доручити проведення експертизи Дніпропетровському НДІСЕ, оскільки на його думку, її результати будуть більш об'єктивними. Відповідачі заперечували проти проведення експертизи в Дніпропетровському НДІСЕ. В подальшому учасники процесу клопотали перед судом про доручення проведення експертизи державній установі - НДІСЕ, на розсуд суду, з метою уникнення суперечностей між сторонами.

У зв"язку із тим, що сторони заперечували проти призначення експертизи як в Дніпропетровському НДІСЕ так і в Секторі техніко-криміналістичного забезпечення робіт КМУ НДЕКЦ при ГУМВС України в Дніпропетровській області, судом за згодою учасників провадження визначена нейтральна експертна установа, найбільш наближена територіально - Харківський НДІСЕ.

Крім того, сторони при вирішенні питання щодо подальшого руху справи, клопотали про зупинення провадження на час проведення експертизи, враховуючи час необхідний для її проведення та витребування доказів. Так, згідно з п. 5 ч. 1 ст. 202 ЦПК України суд може за заявою особи, яка бере участь у справі, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку призначення судом експертизи. З пункту 33 Постанови Пленуму ВСУ від 12 червня 2009 року за № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» вбачається, що застосовуючи пункти 2, 3, 5 ч. 1, ст. 202 ЦПК України відповідно про зупинення провадження у зв'язку призначенням судом експертизи, суд повинен виходити з того, що у таких випадках відповідно до змісту статті 157 ЦПК провадження у справі може бути зупинено, якщо передбачається, що проведення експертизи триватиме понад установлені строки розгляду справ.

Тому, враховуючи думку сторін, час, необхідний для проведення експертизи , у тому числі й витребування оригіналів документів, на що потрібен значний час, а без вирішення питання про належність підписів, зроблених на спірній угоді не можливо вирішити спір, строк розгляду даної справи, що пов'язаний з поведінкою сторін, суд прийняв рішення про зупинення провадження, і в цій частині ухвала ніким не оскаржена.

Посилання в заяві про відвід на те, що самостійно відібрав експериментальні зразки підпису, є надуманими, оскільки сторона позивача після видалення суду до народчої кімнати залишила судове засідання, та не бажала бути присутньою при оголошенні ухвали.

При цьому, відповідно до ч. 3 ст. 144 ЦПК України при визначенні об'єктів та матеріалів, що підлягають направленню на експертизу, суд у необхідних випадках вирішує питання щодо відібрання відповідних зразків.

З урахуванням змісту ч. 3 ст. 144 ЦПК УКраїни суд в ухвалі від 29 жовтня 2015 року прямо зазначив про необхідність відібрання експериментальних та вільних зразків почерку, про що скласти відповідний протокол за участі учасників процесу.

Оскільки позивач сам залишив залу судового засідання, після оголошення ухвали суду секретарем судового засідання складено протокол відібраня таких зразків, які підписали усі учасники, крім позивача.

Вільні ж зразки були витребувані цією ж ухвалою (від 29 жовтня 2015 року) відповідно до вимог Наказу Міністерства юстиції України від 08.01.1998р. за № 53/5 (з подальшими змінами), яким затверджено Інструкцію про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, а саме Розділу ІІІ, за місцем роботи ОСОБА_4, де на той час перебували оригінали документів з інструктажу по охороні праці та пожежної безпеки та інструктажу по безпеці руху за період з березня 2011 року по березень 2012 року, а також наказів щодо відпусток, преміювання, накладення стягнень за період з березня 2011 року по березень 2012 року.

Одночасно суд відмовив позивачу у витребуванні кримінальної справи, в якій містяться підписи відповідачів, датовані у 2007 році, оскільки вільні зразки почерку мають бути складені за датою, найбільш приблизною до дати складання оспорюваного підпису. Крім того, суд відхилив доводи позивача про необхідність витребування паспортів відповідачів, оскільки паспорт є документом, що посвідчує особу та не може бути вилучений у особи без достатніх для цього правих підстав.

Також безпідставними є посилання позивача в заяві про відвід на те, що суд нібито знищив, втратив довіреність, оскільки супроводним листом № 5964/2/210/142/16 ця довіреність направлена експерту на дослідження в якості вільного зразка підпису.

Враховуючи відсутність жодних перелічених у ст.20 ЦПК України підстав для відведення судді від участі в розгляді справи, встановлену заборону втручання в здійснення правосуддя, вплив на суддю у будь-який спосіб, суд приходить до висновку про необґрунтованість заяви про відвід складу суду і відсутність правових підстав для її задоволення.

Нарешті суд звертає увагу представника позивача на тому, що його обіцянки чи можливе звернення до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України зі скаргою на дії судді, розцінюються судом як тиск на головуючого при розгляді даної цивільної справи та до уваги не приймаються.

Приймаючи до уваги викладене, суд вважає що підстави для задоволення заяви про відвід складу суду, відсутні.

Керуючись Європейською конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, Законом України від 23 лютого 2006 р. N 3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", ст.20-25 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_2 про відвід складу суду , головуючого судді Чайкіної Ольги Володимирівни.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, прийняте за результатами розгляду справи.

Суддя: О. В. Чайкіна