Справа № 740/2982/16-ц Провадження № 22-ц/795/2274/2016 Головуючий у I інстанції Ковальова Т. Г. Доповідач - Мамонова О. Є.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 грудня 2016 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого судді: Мамонової О.Є.,

суддів: Бобрової І.О., Шитченко Н.В.

із секретарем: Зіньковець О.О.

з участю: ОСОБА_1 та його опікуна ОСОБА_2, адвоката ОСОБА_3, представника органу опіки та піклування виконавчого комітету Ніжинської міської ради ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2, яка діє в інтересах недієздатного ОСОБА_1, на рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 25 жовтня 2016 року у справі за заявою директора Ніжинського дитячого будинку - інтернату ОСОБА_5 про поновлення цивільної дієздатності ОСОБА_1, заінтересовані особи: ОСОБА_2 опікун ОСОБА_1, орган опіки та піклування виконавчого комітету Ніжинської міської ради,-

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2016 року директор Ніжинського дитячого будинку - інтернату ОСОБА_5 звернулася до суду із заявою про поновлення ОСОБА_1 у цивільній дієздатності.

Рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 25 жовтня 2016 року у задоволенні заяви ОСОБА_5 про поновлення цивільної дієздатності ОСОБА_1 відмовлено.

З даним рішенням суду не погодилась ОСОБА_2 опікун ОСОБА_1, та у поданій нею апеляційній скарзі просила скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про скасування рішення, яким ОСОБА_1 визнано недієздатним, та поновити його в цивільній дієздатності.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що суд першої інстанції ухвалив незаконне та необґрунтоване рішення, допустив порушення норм процесуального та матеріального права, а також права на справедливе правосуддя.

Заявниця зазначає, що судове рішення про обмеження прав психічнохворої особи не може грунтуватися лише на медичному висновку, такій особі має бути забезпечено право бути вислуханою та у судовому засіданні має брати участь адвокат, але під час судового розгляду даної справи не була забезпечена присутність адвоката для правового захисту недієздатного.

За доводами апеляційної скарги, суд першої інстанції не з'ясував, що особа, яка подала заяву не є правомочною особою для її подання, та не вирішив питання про заміну неналежного заявника належним.

За твердженням заявниці, судом першої інстанції порушено вимоги ч.3 ст.213 ЦПК України, оскільки судове рішення навіть не містить позиції самої недієздатної особи ОСОБА_1, який був присутній у судовому засіданні та висловлював свої доводи та міркування з приводу поновлення його дієздатності.

На думку заявниці, прийняття судового рішення, яке грунтується виключно на позиції заявника без врахування думки особи, в інтересах якої здійснюється судовий розгляд, не може вважатись таким, що грунтується на законі та є несумісним з принципами верховенства права та рівності.

Вислухавши суддюдоповідача, пояснення ОСОБА_1 та його опікуна ОСОБА_2, адвоката ОСОБА_3, які просили задовольнити апеляційну скаргу, представника органу опіки та піклування виконавчого комітету Ніжинської міської ради ОСОБА_4, яка поклалася на розсуд суду, перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали даної справи та матеріали цивільної справи №2-0-145/2008 про визнання недієздатним ОСОБА_1, встановлення над ним опіки та призначення опікуна, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення заяви.

Відповідно до ч.ч. 1,3 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку, апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обовязковою підставою для скасування рішення.

Відмовляючи у задоволенні заяви директора Ніжинського дитячого будинку - інтернату ОСОБА_5 про поновлення ОСОБА_1 у цивільній дієздатності, суд першої інстанції виходив з того, що заява не підлягає задоволенню, враховуючи, що заявник ОСОБА_5 не підтримує свою заяву.

Проте, з таким висновком місцевого суду не може погодитись апеляційний суд через неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи і, як наслідок, порушення норм матеріального та процесуального права.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 18 грудня 2008 року визнано ОСОБА_1 недієздатним і встановлено над ним опіку; призначено над ОСОБА_1 директора Ніжинського дитячого будинку-інтернату ОСОБА_5 опікуном (а.с.4).

Рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 04 жовтня 2011 року призначено ОСОБА_2 опікуном над недієздатним ОСОБА_1 (а.с.5).

Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 05 жовтня 2012 року звільнено директора Ніжинського дитячого будинку - інтернату ОСОБА_5 від повноважень опікуна недієздатного ОСОБА_1 (а.с.58).

У серпні 2016 року ОСОБА_5 звернулась до суду із заявою про поновлення ОСОБА_1 в дієздатності, зазначивши в якості заінтересованих осіб опікуна ОСОБА_1 ОСОБА_2 та орган опіки та піклування виконавчого комітету Ніжинської міської ради.

При розгляді справи у суді першої інстанції заяву підтримав сам недієздатний ОСОБА_1, при цьому пояснив, що не визнає себе недієздатним.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР, передбачено, що кожен має право на розгляд його справи судом.

Відповідно до ч.1 ст. 42 ЦК України за заявою опікуна або органу опіки та піклування суд поновлює цивільну дієздатність фізичної особи, яка була визнана недієздатною, і припиняє опіку, якщо буде встановлено, що внаслідок видужання або значного поліпшення її психічного стану у неї поновилася здатність усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

Частиною 3 ст.76 ЦК України встановлено, що опіка припиняється у разі поновлення цивільної дієздатності фізичної особи, яка була визнана недієздатною.

Згідно із ч. 4 ст. 241 ЦПК України скасування рішення суду про визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи, яка була визнана недієздатною, в разі її видужання або значного поліпшення її психічного стану здійснюється за рішенням суду на підставі відповідного висновку судово-психіатричної експертизи за заявою опікуна, органу опіки та піклування.

Тобто, в справах про поновлення дієздатності є обовязковим проведення судово-психіатричної експертизи. Громадянина може бути поновлено в дієздатності лише при наявності висновку судово-психіатричної експертизи про значне поліпшення його стану здоровя або видужання.

Як вбачається із матеріалів цивільної справи № 2-о-145 за заявою відділу опіки та піклування виконкому Ніжинської міської ради про визнання недієздатним ОСОБА_1, встановлення над ним опіки та призначення опікуна, актом № 592 амбулаторної судово-психіатричної експертизи, після огляду підекспертного ОСОБА_1 було встановлено, що у останнього має місце помірна розумова відсталість (F 71 за Міжнародною Класифікацією Хвороб 10-го перегляду), яка позбавляє його здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

При розгляді справи про поновлення цивільної дієздатності ОСОБА_1 ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 01 вересня 2016 року була призначена амбулаторна судово-психіатрична експертиза.

Згідно висновку судово-психіатричної експертизи № 592 від 15.09.2016 року у ОСОБА_1 мають місце клінічні ознаки легкої розумової відсталості (F 70 за Міжнародною Класифікацією Хвороб 10-го перегляду), у звязку з чим він може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, але не повною мірою, тобто цей розлад все-таки може істотно впливати на його здатність усвідомлювати значення своїх дій і (або) керувати ними (а.с.35-38).

У судовому засіданні суду апеляційної інстанції було призначено додаткову амбулаторну судово-психіатричну експертизу, оскільки висновок судово-психіатричної експертизи №592 від 15 вересня 2016 року не містить висновків чи мало місце видужання або значне поліпшення психічного стану ОСОБА_1 після визнання його недієздатним.

Згідно висновку додаткової судово-психіатричної експертизи №820 від 13.12.2016 року у ОСОБА_1 у порівнянні з 2008 роком відбулося поліпшення (субкомпенсація) його психічного стану до рівня легкої дебільності (F-10 за Міжнародною Класифікацією Хвороб 10-го перегляду). У ОСОБА_1 за його психічним станом на теперішній час поновилася здатність усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, але не повною мірою, тобто вищезазначений розлад все таки може істотно впливати на його здатність усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними (а.с.84-86).

У судовому засіданні апеляційного суду був вислуханий недієздатний ОСОБА_1, який адекватно відповідав на запитання колегії суддів, з його пояснень було зрозуміло, що він орієнтується на місцевості та у часі, самостійно пересувається по м. Чернігову та м. Києву, цікавиться життям країни, у тому числі обізнаний про інтеграцію України до Європейського Союзу, бажає працювати та вести «звичайний» спосіб життя.

До того, у матеріалах справи міститься психолого-педагогічна характеристика вихованця молодіжного відділення Ніжинського дитячого будинку-інтернату ОСОБА_1, в якій зазначено, що останній проявляє інтерес до різних видів діяльності: навчальної, трудової, активний учасник святкових заходів. Вміє читати, розвиває навички письма, виконує прості математичні операції. Має гарний словниковий запас. Складає розповіді, переказує тексти, дає повні відповіді на питання. Спілкується із знайомими за допомогою телефону та соціальних мереж. Останнім часом покращилась память, увага стала більш концентрована. Має гарні уявлення про навколишній світ, добре орієнтується в просторі. Настрій переважно позитивний, поведінка спокійна, любить фотографувати. Виказує прихильність до деяких працівників будинку інтернату. Самостійно себе обслуговує, виконує різні трудові доручення (а.с.10).

Беручи до уваги висновок судово-психіатричної експертизи №820 від 13.12.2016 року, психолого-педагогічну характеристку вихованця молодіжного відділення Ніжинського дитячого будинку-інтернату ОСОБА_1,, пояснення ОСОБА_1, дані у судовому засіданні, апеляційний суд вважає, що наявні, передбачені ч. 1 ст. 42 ЦК України та ч. 4 ст. 241 ЦПК України підстави для поновлення цивільної дієздатності ОСОБА_1 та припинення над ним опіки.

Із аналізу ч.1 ст. 42 ЦК України та ч. 4 ст. 241 ЦПК України вбачається, що нормами діючого законодавства України не передбачено право самої недієздатної особи на звернення до суду із заявою про поновлення своєї дієздатності.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 30 травня 2013 року у справі «ОСОБА_6 проти України», яке 30 серпня 2013 року набуло статусу остаточного, констатовано, що у цій справі відсутність у заявниці можливості безпосередньо вимагати поновлення своєї цивільної дієздатності призвела до того, що це питання не розглядалося судами взагалі. Європейський суд з прав людини в своєму рішенні зазначив, що законодавством України не передбачено гарантій автоматичного періодичного перегляду судами питання поновлення цивільної дієздатності осіб та здійснення нагляду щодо виконання обовязків з опіки таких осіб. За таких обставин, Європейський суд з прав людини дійшов висновку, що ситуація, в якій опинилася заявниця, призвела до відмови у правосудді щодо можливості забезпечення перегляду її цивільної дієздатності, тобто було порушення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

З огляду на особливості розгляду справ в порядку окремого провадження (саме в такому порядку підлягають розгляду заяви про поновлення цивільної дієздатності фізичної особи) та зважаючи на склад осіб, які брали участь у справі, а саме на те, що участь у розгляді вказаної справи брав сам недієздатний ОСОБА_1, який підтримав заяву та просив поновити його у дієздатності, його опікун ОСОБА_2, яка підтримала заяву про поновлення дієздатності ОСОБА_1, відсутність згідно із законодавством України можливості у ОСОБА_1 безпосередньо самому вимагати поновлення своєї цивільної дієздатності, що має наслідком відмову у правосудді, районний суд помилково відмовив у задоволенні заяви ОСОБА_5 про поновлення цивільної дієздатності ОСОБА_1 у звязку з тим, що заявниця її не підтримує.

Керуючись ст.ст. 42, 76 ЦК України, ст.ст. 241, 303, 307, пп. 1, 4 ч. 1 ст. 309, 313, 316, 317, 319, 324 ЦПК України, апеляційний суд,-

ВИРІШИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, яка діє в інтересах недієздатного ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 25 жовтня 2016 року скасувати.

Заяву директора Ніжинського дитячого будинку - інтернату ОСОБА_5 про поновлення цивільної дієздатності ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 18 грудня 2008 року про визнання недієздатним ОСОБА_7, встановлення над ним опіки та призначення опікуна.

Поновити цивільну дієздатність ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, та припинити опіку ОСОБА_2 над недієздатним ОСОБА_7, встановлену рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 04 жовтня 2011 року.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:Судді: