СОЛОМ`ЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2016 року суддя Солом`янського районного суду м. Києва Кицюк В.С., розглянувши позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поділ майна, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду із вищезазначеним позовом, в якому просить суд визнати приміщення кафе загальною площею 269,1 кв.м. по АДРЕСА_1, біля зупинки тролейбуса № 3, спільною сумісною власністю позивача та відповідача; розділити приміщення кафе загальною площею 269,1 кв.м. по АДРЕСА_1, біля зупинки тролейбуса № 3, між позивачем та відповідачем; визнати за позивачем право власності на ? частину приміщення кафе загальною площею 269,1 кв.м. по АДРЕСА_1, біля зупинки тролейбуса № 3; визнати за відповідачем право власності на ? частину приміщення кафе загальною площею 269,1 кв.м. по АДРЕСА_1, біля зупинки тролейбуса № 3

Ухвалою суду від 29 листопада 2016 року позовну заяву було залишено без руху. Так, судом акцентована увага позивача на необхідності приведення позову у відповідність до вимог ст. ст. 119-120 ЦПК України.

Позивач стверджує, що проживала з відповідачем в незареєстрованому шлюбі у період з 2012 по грудень 2015. За цей час використовуючи спільні кошти відповідач сплачував земельний податок, проводив реконструкцію та будівництво спірного приміщення.

Проте, як вбачається з матеріалів позовної заяви земельна ділянка була надана відповідачу в користування у 2007, а 2008 визначено план та надано паспорт на дане спірне приміщення.

А тому, позивачу необхідно надати суду докази на підтвердження обставин на які вона посилається щодо визнання спірного майна сумісним, адже окрім ксерокопії квитанції про сплату земельного податку за 2011-2013 в розмірі 6 100,00 грн., матеріали позовної заяви не містять жодних інших доказів, які б стверджували про витрачання відповідачем спільних з позивачем коштів у період сумісного проживання.

Крім того, в порушення імперативних вимог ч. 5 та п.4 ч.2 ст. 119 ЦПК України, позивачем не вказана ціна позову та відповідно не сплачено судовий збір.

Відповідно до Закону України "Про судовий збір" із відповідними змінами, за подачу до суду позовних заяв із вимогами майнового характеру слід сплатити судовий збір за ставками 1 відсоток від ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати, що становить 551,20 грн. Відтак позивачу належить сплатити судовий збір на наступні реквізити

- за сплату судового збору: УДКСУ у Солом'янському районі

Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 38050812

Банк отримувача ГУ ДКУ у м. Києві

Код банку отримувача (МФО) 82 00 19

Рахунок отримувача 312 122 067 000 10

Код класифікації доходів бюджету 220 301 01

Призначення платежу Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Солом'янський районний суд міста Києва (назва суду, де розглядається справа), (суду, де розглядається справа) та згідно ч.5 ст.119 ЦПК України надати суду оригінал відповідної квитанції.

В свою чергу позивач просить визнати за нею та відповідачем право власності за кожним по ? частини приміщення кафе загальною площею 269,1 кв.м. по АДРЕСА_1, біля зупинки тролейбуса № 3.

Однак, на підтвердження факту належності будь-кому із учасників справи даного спірного приміщення на праві власності позивачем не надано жодного доказу, адже як вбачається з матеріалів позову дозвіл на й ого розміщення був наданий тимчасово.

Суд акцентує увагу позивача на тому, що позовна заява не може ґрунтуватись на припущеннях.

Дотримання вимог ст.119 ЦПК України при пред`явленні позову в суд є імперативним правилом в тому числі і для суду на предмет перевірки позову і долучених до нього матеріалів і недопущення відкриття провадження і призначення непідготовленої справи (позову) до розгляду.

Згідно ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без дотримання вимог, викладених у ст. ст. 119, 120 ЦПК України постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача та надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Якщо ж позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк не виконає всі вимоги, позовна заява вважатиметься неподаною і буде повернута позивачеві.

Право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.1975 року, «Де Жуффр де ля Прадель проти Франції» від 16.12.1992 року. Відтак в кожному випадку позивач при зверненні до суду із позовом повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

Як вбачається з повідомлення про вручення поштового відправлення 10 грудня 2016 року позивач отримав вказану ухвалу, однак до цього часу позивачем недоліки не усунуто.

Отже, суд приходить до висновку, що вищезазначені судом недоліки, в строк не були усунені, відтак позовна заява вважається неподаною і належить поверненню позивачеві.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.119-121 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поділ майна, - визнати неподаною та повернути позивачу.

Роз'яснити позивачеві, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із позовом до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення .

Ухвала можу бути оскаржена через Солом'янський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня отримання її копії.

Суддя В.С. Кицюк