Справа № 645/2991/16-ц
Провадження № 2/645/1897/16
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 грудня 2016 року Фрунзенський районний суд міста Харкова у складі:
головуючого - судді Шевченко Г.С.,
за участю секретаря судового засідання Дикань Ж.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Департамент реєстрації Харківської міської ради, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,
У червні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2, третя особа Департамент реєстрації Харківської міської ради, в якому просила визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: м. Харків, вул. Турбінна, 33/18.
В обґрунтування своїх вимог посилалася на те, що з 25.04.1987 року вона з відповідачем перебувала у шлюбі, який було розірвано 21.12.2005 року. Після реєстрації шлюбу вони проживали з батьками позивача. Після смерті батьків, будинок № 33/18 по вул. Турбінна, у м. Харкові залишився ОСОБА_1 у спадщину. В грудні 2005 року шлюбно-сімені відносини фактично були припинені, відповідач виїхав з будинку, забравши все своє майно.
З того часу ОСОБА_2 в будинку не проживав, житлом не цікавився, добровільно з реєстрації знятись відмовляється.
Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не зявилася, надала суду заяву, у якій просила розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав.
Департамент реєстрації Харківської міської ради явку свого представника у судове засідання не забезпечив, надав суду заяву, у якій просив розглядати справу за відсутності його представника, проти задоволення позовних вимог не заперечував.
Відповідно до ст. 224 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення, з урахуванням того, що позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані докази, суд встановив наступне.
Згідно з Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна за № 72770444 від 10.11.2016 року право власності на житловий будинок № 33/18 по вул. Турбінна у м. Харкові належить:
-42/100 частки ОСОБА_3 на підставі договору дарування № 3-2841 від 12.08.1995 року;
-28/100 частки ОСОБА_1 на підставі договору дарування № 1-6396 від 27.09.1995 року,
-30/100 частки ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину № 1-1372 від 05.11.2007 року.
Відповідно до технічного паспорту на житловий будинок № 33/18 по вул. Турбінна у м. Харкові, на земельній ділянці за вказаною адресою розташовані два житлові будинки лі. А-1 та літ. Е-1 (а.с. 13).
Як вбачається зі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 05.11.2007 року, договорів дарування № 3-2841 від 12.08.1995 року та № 1-6396 від 27.09.1995 року, ОСОБА_1 на праві власності належить буд. літ. А-1 з прибудовами та надвірними будівлями згідно технічного паспорту (а.с. 14, 16-17, 18-19).
На теперішній час у спірному будинку, згідно даних будинкової книги на будинок №33/18 за адресою: вул. Турбінна, м. Харків, зареєстровані: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1. ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_5, 24 листопадда ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 3-5 ).
Відповідач ОСОБА_2 є колишнім чоловіком позивача, шлюб між сторонами розірвано 21 грудня 2005 року (свідоцтво про шлюб серії 1-ВЛ № 014216, видане 21.12.2005 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Фрунзенського РУЮ м. Харкова на а.с. 6), та з грудня 2005 року за адресою: м. Харків, вул. Турбінна, 33/18, не проживає, особистих речей у будинку не має.
Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
За змістом ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Згідно ст. 150 Житлового кодексу УРСР громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.
Відповідно до ч. 2 ст. 405 КПК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку, що позовна вимога про визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням заявлена законно і обґрунтовано, тому підлягає задоволенню.
Щодо зняття з реєстраційного обліку ОСОБА_2 суд вважає за необхідне зазначити наступне.
Згідно абз. 2 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місяця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.
Аналіз вказаного Закону дає підстави вважати, що зняття з реєстрації місця проживання проводиться відповідним органом реєстрації на підставі рішення суду, що набрало законної сили, а не судом. Тому зняття з реєстрації місця проживання відповідача не належить до компетенції суду.
Окрім того, рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, яке набрало законної сили, тягне за собою зняття з реєстрації місця проживання відповідача, тому не потребує додаткового зобовязання рішенням суду відповідного субєкта реєстраційних дій.
Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
Таким чином, розмір судового збору, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача складає 551 грн. 20 коп.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 11, 60, 88, 197, 209, 212-215, 218, 224-226 ЦПК України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Департамент реєстрації Харківської міської ради, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити у повному обсязі.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, таким, що втратив право житловим приміщенням за адресою: м. Харків, вул. Турбінна, 33/18.
Стягнути з ОСОБА_2, 21.05.1965, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6,судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп.
Заочне рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст.ст. 223, 232 ЦПК України.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Г. С. Шевченко