Справа № 326/1558/15-цр
Провадження № 2/326/8/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2016р. м.Приморськ

Приморський районний суд Запорізької області в складі:

головуючого судді Булашева Р.Л.,

при секретарі Назарової А.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, цивільну справу за Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1, про стягнення заборгованості за кредитним договором, та зустрічний позов про розірвання кредитного договору,

встановив:

Банком 01.09.2015р. подано суду позов, який уточнено 18.03.2016р. (а.с. 109), про стягнення з відповідача ОСОБА_1 заборгованості у розмірі 640529,78 грн. за кредитним договором № ZPP0GA00000034 та судових витрат в сумі 3654 грн.

Відповідачем заявлено зустрічний позов про розірвання кредитного договору № ZPP0GA00000034 від 27.09.2007р.

В суд представник позивача надіслав клопотання про розгляд справи за його відсутності, на позовних вимогах наполягає; відповідач надіслав заяву про розгляд справи за її відсутності; проти позову заперечує частково; на зустрічному позові наполягає.

Тому суд розглядає справу без участі сторін та без технічної фіксації процесу.

Вивчивши докази по справі, суд приходить до висновку про часткову обґрунтованість позову банку, та обґрунтованість зустрічного позову.

Так, відповідно до наданих доказів, 27.09.2007р. ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 31071,49 доларів США на термін до 24.09.2027р. За розрахунком заборгованості, станом на 05.08.2015р. вона має заборгованість в сумі 640529,78грн. (29503,90 доларів США), яка складається з: заборгованості за кредитом 24772,47 доларів США; заборгованості по процентам за користування кредитом 2539,70 доларів США; заборгованість за пенею та комісією 387,64 доларів США; пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором 388,18 доларів США; штраф (фіксована частина) -11,52 доларів США; штраф (процентна складова) 1404,40 доларів США (а.с. 4-10).

Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

За ст.536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами.

За ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору.

Згідно ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

На підставі вищевикладеного суд приходить до висновку, що позов банку підлягає задоволенню частково.

Так, належно доведено, що відповідач тривалий час не виконує умови договору про щомісячне повернення кредиту у визначний термін за договором кредитування ( а.с. 16-22). Це є підставою достроково стягнути все передбачене за договором.

Щодо доведеності суми стягнення, то суд вбачає, що в наданій довідці розрахунку заборгованості не в повному обсягу належно доведено та висвітлено суми які підлягають стягненню. Так, суд вбачає належно доведеними та розрахованими суми боргу за кредитом: 537810,32 грн. ( 24772,47 дол. США), проценти 55136,89 грн. ( 2539,70 дол. США).

Щодо сум: комісії 8 415,66 грн. ( 387,64 дол. США), пені 8 427,39 грн. ( 388,16 дол. США), штрафи 250 грн. ( 11,52 дол. США), 30 489,51 грн. ( 1404,40 дол. США), то суд не вважає їх належно обґрунтованими, та належно доведеними, а таким чином і не підлягають стягненню.

Так, в позові відсутні посилання на норми закону та договору які визначили між сторонами порядок та суми сплати пені, комісії, штрафів. З доданих копій кредитного договору, додаткової угоди, розрахунку, тощо, суд самостійно, без допомоги фахівця бухгалтера, не в змозі належно виявити правильність розрахунку цих сум та підстави їх нарахування, порти яких заперечує відповідач. Для цього судом розяснювалось особам про необхідність призначення відповідної експертизи. Суд призначав двічі таки експертизи (а.с. 72, 127). Проте сторони не оплатили проведення експертизи і матеріали було експертом повернуто суду без її проведення.

Таким чином суд вирішує позови на підставі наданих документів, та не виходячи за межі заявлених вимог і наведених обґрунтувань за ст.11 ЦПК України.

Оцінюючи вимоги зустрічного позову, суд вбачає, що по вказаних правовідносинах може бути застосовано ст.652 ЦК в тому що договір може бути розірвано в звязку із істотними змінами обставин, якими сторони керувались при укладенні договору. Так, дійсно, суд вбачає, що на час укладення кредитного договору в 2007р. курс НБУ долару США складав 1 долар 5,05 грн. На час розрахунку заборгованості складає 1 дол. 21,71 грн. На час розгляду справи курс складає за 1 дол. 25,06 грн. (а.с. 10, 137).

Дійсно, вказані обставини суттєво впливають на умови договору, так як за п.2.2.4 кредитного договору, ОСОБА_1 зобовязана сплачувати щомісячно суми за договором у іноземній валюті. Таким чином, в разі, якщо суттєво змінились ставки курсу валюти, та це можливо було передбачити на час укладення договору, то це вплинуло б на волевиявлення сторін щодо укладення договору саме на таких умовах. Крім того, суд вбачає, що таким чином відповідача поставлено у вкрай скрутне та невигідне становище, цим договором порушено баланс прав та обовязків між споживачем та банком, згідно припису ст.18 ч.2 ЗУ «Про захист прав споживачів», так як він повинен сплачувати суму у валюті, яка значно зросла в порівнянні з сумами на час укладення договору. Це на думку суду слугує підставою для розірвання договору.

В звязку з задоволенням частини основної вимоги, за ст.88 ЦПК України задоволенню підлягає вимога про стягнення судових витрат, сплачена в максимальному розмірі на час звернення до суду - 3654 грн. (а.с. 1). За зустрічний позов відповідач звільнений від сплати судового збору.

Керуючись ст.ст. 526, 536, 652, 1046, 1054 ЦК України, ст.ст. 7, 8, 10, 88, 209, 214, 215 ЦПК України, суд -

вирішив:

Позов ПАТ КБ «Приватбанк» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 08.04.1977р. народження (ІПН НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором в сумі: простроченого кредиту 537810,32 грн. ( 24772,47 дол. США), проценти 55136,89 грн. (2539,70 дол. США), судові витрати в сумі 3654 грн., всього в сумі 556 845 грн. 86 коп.

В іншій частині цього позову відмовити за безпідставністю.

Зустрічний позов ОСОБА_1 задовольнити в повному обсягу.

Розірвати кредитний договір між ОСОБА_1 та Публічним акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк»№ ZPP0GA00000034 від 27.09.2007р.

Копію рішення надіслати сторонам.

Оскаржити рішення можливо сторонам до апеляційного суду Запорізької області, через Приморський районний суд на протязі 10 діб з дати отримання копії рішення.

Суддя Р.Л. Булашев

Копія вірна: суддя Р.Л. Булашев

20.09.16