Справа № 163/2418/16-ц
Провадження № 2/163/379/16
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(з а о ч н е)

22 грудня 2016 року Любомльський районний суд Волинської області

у складі: головуючої судді - Гайдук А.Л.,

за участі секретаря Горпинко К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Любомль цивільну справу за позовом ОСОБА_1, третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_2, до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на повнолітню дочку, що продовжує навчання, -

в с т а н о в и в :

27.09.2016 року ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що з 1998 року по 2004 рік позивач з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням суду у 2004 році. У період шлюбу у сторін народилися: дочка ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та дочка ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. З часу розірвання шлюбу, доньки залишилися проживати та перебувати на утриманні позивача. За судовим рішенням, з 2004 року відповідач сплачував аліменти на утримання обох дітей. З 01.09.2016 року дочка - ОСОБА_2 розпочала навчання на денному відділенні у ВКНЗ «Володимир - Волинський педагогічний коледж ім. А.Ю.Кримського», на платній основі, зі строком навчання до 27.06.2018 року, у звязку із чим потребує матеріальної допомоги. Позивачу утримувати двох дітей на заробітну плату у 1450,00 грн. вкрай тяжко, а сама повнолітня дочка ОСОБА_5 ніякого джерела доходів не має, оскільки навчається на денній формі навчання, тому, враховуючи наявність у відповідача регулярного доходу у виді заробітної плати та пенсії по інвалідності, в силу ст.199 СК України, просила стягувати з останнього на її користь аліменти на утримання повнолітньої дочки - ОСОБА_2, яка продовжує навчання, в розмірі 1/3 частки від усіх видів його доходу, починаючи стягнення з 01 вересня 2016 року і до закінчення навчання - до 27.06.2018 року.

В судове засідання сторони не зявились.

Позивач ОСОБА_1 та третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_2 в канцелярію суду подали заяви про розгляд справи у їх відсутності, одночасно зазначивши, що заявлені позовні вимоги підтримують, просять їх задовольнити та не заперечують проти заочного розгляду справи.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, хоча належним чином судом був повідомлений про час та місце розгляду справи, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення члену його сімї, тому, у відповідності до ч.3 ст.76 ЦПК України, судове повідомлення вважається врученим відповідачу у встановленому порядку.

За таких обставин, суд провів заочний розгляд справи в порядку ч. 2 ст.197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення частково, виходячи з наступного.

З копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії І-ЕГ №047940, виданого 09.12.2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Любомльського районного управління юстиції Волинської області, встановлено, що шлюб між сторонами розірвано 09.12.2004 року, про що в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу зроблено запис за №51 (а.с.10).

У період шлюбу, у сторін народилося двоє дітей: донька ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та донька ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, на утримання яких, згідно рішення Любомльського районного суду Волинської області від 20.12.2004 року, було вирішено стягувати з відповідача в користь позивача аліменти в розмірі 1/3 частки зі всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на одну дитину, починаючи з 29.11.2004 року і до їх повноліття (а.с.5, 9-10).

Відповідно до копії паспорта серії АЮ №268800, виданого Любомльським РС УДМС України у Волинській області 05.09.2015 року, дочці сторін - ОСОБА_2 23.09.2016 року виповнилось 18 років, відповідно стягнення аліментів на її утримання на підставі зазначеного судового рішення з вказаної дати припинилось (а.с.7).

З довідки №278 від 22.09.2016 року Вищого комунального навчального закладу «Володимир-Волинський педагогічний коледж ім.А.Ю.Кримського» встановлено, що ОСОБА_2 навчається в ВКНЗ «Володимир-Волинський педагогічний коледж ім. А.Ю.Кримського», на контрактній формі навчання. Термін її навчання визначено з 01.09.2016 року по 27.06.2018 року (а.с.6).

Обидві сторони працевлаштовані: позивач працює у ФОП ОСОБА_6 та має середньомісячний заробіток в сумі 1507,31 грн., а відповідач працює у ФОП ОСОБА_7 та його середньомісячний заробіток становить 711,39 грн., що стверджується довідками зазначених фізичних осіб-підприємців (а.с.3-4).

Статтею 199 СК України передбачено що, якщо повнолітні дочка, син, продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Пленум Верховного Суду України у пункті 20 своєї постанови від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування окремих норм «Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розяснив, що обовязок батьків утримувати повнолітніх сина, дочку, які продовжують навчання після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обовязкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у звязку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Відповідно до вимог ст.200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 СК України. При визначенні розміру аліментів одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Згідно ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

У відповідності до зазначених норм та розяснень, судом встановлено, що донька сторін ОСОБА_2 досягла повноліття і її вік перевищує 18 років та є меншим 23 років, вона навчається в учбовому закладі та потребує матеріальної допомоги, а відповідач ОСОБА_3 має регулярний дохід у виді заробітної плати, відповідно, має можливість надавати матеріальну допомогу повнолітній доньці, у звязку з її навчанням в учбовому закладі, що дає підстави для стягнення з нього аліментів у частці від його доходу.

Також суд враховує те, що на даний час з відповідача стягуються аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_8 відповідно до рішення Любомльського районного суду Волинської області від 20.12.2004 року, в той же час з 23.09.2016 року припинено стягнення аліментів на утримання дочки ОСОБА_2, у звязку з досягненням останньою повноліття.

Щодо отримання відповідачем пенсії по інвалідності, на що вказує позивач у позовній заяві, то зазначена обставина належними доказами у справі не підтверджена, тому судом до уваги не приймається.

Таким чином, за встановлених судом обставин, за яких повнолітня дочка сторін - ОСОБА_2 потребує матеріальної допомоги, у звязку з навчанням, а відповідач спроможний надавати таку допомогу, при цьому, протилежного у справі не доведено, тому суд дійшов висновку про стягнення з ОСОБА_3 в користь позивача аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, в розмірі 1/3 частки його заробітку (доходу) щомісячно.

В силу ст.ст. 191, 201 СК України аліменти слід присудити з дня подання позовної заяви до суду, тобто з 27.09.2016 року, а не з 01.09.2016 року, як просить позивач, оскільки, як вбачається зі штампеля вхідної кореспонденції на позовній заяві, позовна заява ОСОБА_1 подана в канцелярію суду наручно та зареєстрована саме 27.09.2016 року.

У відповідності до ч.ч.1, 2 ст.199 СК України, аліменти слід стягувати до припинення навчання, але не довше, як до досягнення повнолітньою дочкою сторін двадцяти трьох років.

З наведених підстав, позов підлягає задоволенню частково.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Крім цього, з відповідача слід стягнути судові витрати по справі у відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 61, 88, 212, 213, 214, 215, п.1 ч. 1 ст. 367, 224-226 ЦПК України, на підставі ст.ст.182, 191, 199, 200, 201 Сімейного кодексу України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1, аліменти на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка продовжує навчання, в розмірі 1/3 частки його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 27.09.2016 року і до припинення навчання, але не довше, як до досягнення останньою двадцяти трьох років.

Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_3 в користь держави судовий збір в розмірі 551 (пятсот пятдесят одна) гривня 20 копійок на рахунок 0262 в ГУДКСУ у Волинській області (МФО 803014, , отримувач УДКСУ в Любомльському районі, код класифікації доходів бюджету 22030001).

В решті позову відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення може бути подана протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області шляхом подання апеляційної скарги через Любомльський районний суд в десятиденний строк з дня проголошення рішення, а особами, які беруть участь у справі, але не були присутні під час проголошення судового рішення, протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуюча: суддя А.Л. Гайдук