У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

суддів:Завгородньої І.М., Євтушенко О.І., Ситнік О.М.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до Одеської міської ради, третя особа - ОСОБА_5, про визнання дійсним договору купівлі-продажу і визнання права власності, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду Одеської області від 18 лютого 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2003 року позивач звернувся до суду з даним позовом, зазначивши в його обгрунтування, що 22 жовтня 2003 року між ним та ОСОБА_6 укладено договір купівлі-продажу житлового будинку АДРЕСА_1, на виконання умов якого ним сплачено обумовлену договором грошову суму.

Посилаючись на те, що ОСОБА_6 ухилилася від нотаріального посвідчення вказаного договору купівлі-продажу, просив суд визнати дійсним договір купівлі-продажу спірного житлового будинку та визнати за ним право власності.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 09 грудня 2003 року позов задоволено.

Ухвалено визнати дійсним договір купівлі-продажу будинку АДРЕСА_1, визнавши за ОСОБА_4 право власності на вказаний будинок.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 померла.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 06 січня 2011 року задоволено заяву ОСОБА_5 про перегляд рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 09 грудня 2003 року у зв'язку з нововиявленими обставинами, рішення суду першої інстанції скасовано.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 20 серпня 2014 року позовну заяву ОСОБА_4 задоволено у повному обсязі.

Визнано договір купівлі-продажу житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, укладений 09 грудня 2003 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_4 - дійсним.

Визнано за ОСОБА_4 право власності на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1, який складається із наступних приміщень: кухні площею 5,7 кв.м., ванної площею 3,7 кв.м, житлової кімнати площею 11,6 кв.м, туалету площею 0,6 кв.м., житлової кімнати площею 10,1 кв.м, житлової кімнати площею 15,0 кв.м, коридору площею 7,6 кв.м., всього площею по внутрішньому обміру 54,3 кв.м. житловою площею 36,7 кв.м, підсобною площею 17,6 кв.м.

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 18 лютого 2016 року рішення суду першої інстанції скасовано.

Відмовлено ОСОБА_4 у позові до Одеської міської ради про визнання дійсним договору купівлі-продажу і визнання права власності на жилий будинок по АДРЕСА_1.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати рішення апеляційного суду і вирішити питання по суті, мотивуючи свою вимогу порушенням судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з правилами ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. При цьому суд касаційної інстанції перевіряє законність і обґрунтованість постановлених судових рішень в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції, та доводів касаційної скарги.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове, апеляційний суд виходив із того, що спірний житловий будинок є незакінченим будівництвом, отриманим ОСОБА_6 в порядку спадкування за законом, який на час укладення договору купівлі-продажу не зареєстровано у встановленому законом порядку і, відповідно, не міг бути предметом договору купівлі-продажу, у зв'язку з чим дійшов обгрунтованого висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Оскільки доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що при розгляді справи судом допущено порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, які передбачені ст.ст. 338 - 341 ЦПК України як підстави для скасування рішень, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу.

Керуючись ст.ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення апеляційного суду Одеської області від 18 лютого 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: І.М. Завгородня О.І. Євтушенко О.М. Ситнік