Номер провадження: 22-ц/785/3085/16
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Таварткіладзе О. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.12.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого Таварткіладзе О.М.

суддів: Гірняк Л.А., Сєвєрової Є.С.,

при секретарі: Гамарц Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на заочне рішення Київського районного суду м.Одеси від 11 лютого 2016 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 співвласників багатоквартирного будинку „Чорномор про усунення перешкод у користуванні підсобним допоміжним приміщенням, -

В С Т А Н О В И Л А:

У вересня 2015 року ОСОБА_2 звернулася до Київського районного суду міста Одеси з позовом до ОСОБА_3 співвласників багатоквартирного будинку «Чорномор» про усунення перешкод у користуванні підсобним допоміжним приміщенням, в якому позивач просить суд: усунути перешкоди у здійсненні ОСОБА_2 права користування спільним допоміжним приміщенням загального користування коридором; зобовязати відповідача ОСОБА_3 співвласників багатоквартирного будинку «Чорномор» привести протипожежний стан відповідно до норм пожежної безпеки шляхом демонтажу сітки. Мотивуючи свої вимоги тим, що вона є власницею квартири АДРЕСА_1, яка розташована на 2-му поверсі вищезазначеної адреси. Посередині коридору знаходиться металева конструкція у вигляді решітки з дверми. Ключа від замка цих дверей вона немає, у звязку з чим порушується її право на вільне користування місцем загального користування, яке знаходиться у спільній власності. 02 листопада 2013 року вона важко захворіла, внаслідок чого перенесла ішемічний інсульт з лівостороннім паралічем та дві операції на судинах головного мозку. На цей час позивач є інвалідом першої групи і потребую догляду. Позивач також посилається на те, що її ліжко та решітку розділяє лише тонка стіна. Через те, що мешканці квартир за решіткою постійно відкривають та закривають її, створюючи при цьому постійний шум, вона майже не спить, що впливає на її стан здоровя, змушуючи досить часто проходити лікування в стаціонарі. На її звернення до голови ОСББ щодо наявності дозволу на установку, право власності цієї конструкції та відповідності до норм пожежної безпеки отримала відповідь про їх відсутність. На її звернення про усунення перешкод у користуванні спільним допоміжним приміщенням загального користування-коридором відповіді не отримала, сітка демонтована не була. Таким чином, позивач стверджує, що єдиною можливістю відновити її порушене конституційне право на вільне користування своєю власністю є покладення на відповідача обовязку усунути перешкоди в користуванні майном (коридором).

Заочним рішенням Київського районного суду м.Одеси від 11 лютого 2016 року позовні вимоги ОСОБА_2 залишено без задоволення.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, ОСОБА_2 звернулася до апеляційного суду Одеської області з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати заочне рішення Київського районного суду м.Одеси від 11 лютого 2016 року та ухвалити нове, яким задовольнити вимоги позивача у повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги та заперечень на неї, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення в межах позовної заяви та доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню на таких підставах.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є:

1) неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими;

3) невідповідність висновків суду обставинам справи;

4) порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права, а також розгляд і вирішення справи неповноважним судом; участь в ухваленні рішення судді, якому було заявлено відвід на підставі обставин, що викликали сумнів у неупередженості судді, і заяву про його відвід визнано судом апеляційної інстанції обґрунтованою; ухвалення чи підписання постанови не тим суддею, який розглядав справу.

Норми матеріального права вважаються порушеними або неправильно застосованими, якщо застосовано закон, який не поширюється на ці правовідносини, або не застосовано закон, який підлягав застосуванню.

Порушення норм процесуального права можуть бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Згідно ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із Законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції зазначеним вимогам не відповідає.

За положеннями ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Судом встановлено, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, є власником квартири АДРЕСА_2, яка належить їй на праві власності на підставі договору купівлі-продажу №2-1460 від 13.10.2009 року.

09 липня 2015 року ОСОБА_2 звернулась до голови ОСББ «Чорномор» з заявою, в якій просить надати інформацію стосовно металевої конструкції посеред коридору на 2 поверсі 2 підїзду в будинку №155 по вулиці Люстдорфській дорозі в місті Одесі, що підтверджується відповідною заявою (а.с.10).

Згідно з листом голови ОСББ «Чорномор» від 20.07.2015 року, ОСОБА_2 повідомлено, що на час передачі будинку попереднім головою, металева перегородка коридорів вже була встановлена, жодних дозволів та узгоджень не було. На зауваження щодо забезпечення вільних проходів по коридорам, забезпечення доступу до електрощіткам, про порушення норм пожежної безпеки мешканці будинку не реагують (а.с.11).

20 липня 2015 року ОСОБА_2 звернулась до голови ОСББ «Чорномор» з заявою, щодо вжиття заходів щодо демонтажу металевої конструкції на 2 поверсі, 2 підїзду, у будинку №155 по вулиці Люстдорфській дорозі, в місті Одесі (а.с.12).

Після звернення до суду, позивачка також отримала лист Київського районного відділу Головного управління ДСНС України в Одеській області від 17.11.2015 року за №1268 на своє звернення, згідно з яким ОСОБА_2 повідомлено, що відповідно до ст. 31 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» питання стосовно самовільного будівництва та перепланування приміщень та будівель не входить до компетенції органів Державної служби України з надзвичайних ситуацій. Для розгляду питання щодо встановлення зазначених решіток з дверима, тим самим самочинним влаштуванням тамбурів і відхиленням від проекту позивачу необхідно звернутись до Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Одеській області (а.с.24).

Відмовляючи у задоволенні вимог ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні спільним допоміжним приміщенням загального користування міжквартирного коридору та зобовязання ОСББ «Чорномор» привести протипожений стан коридору відповідно до норм пожежної безпеки шляхом демонтажу металевої сітки, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано до суду жодного доказу на підтвердження викладених посилань у позові як на підставу своїх вимог, жодного доказу на підтвердження щодо порушення її прав та інтересів, а також доказів відносно порушень її прав та інтересів саме відповідачем по справі.

В обгрунтування такого висновку районний суд послався на відсутність у суду повноваження на вихід за межі принципу диспозитивності і змагальності та збирання доказів на користь однієї із зацікавлених сторін з огляду на те, що відповідно до рішення Європейського суду з прав людини в справі «Ващенко проти України» (Заява № 26864/03) від 26 червня 2008 року зазначено, що принцип змагальності полягає в тому, що суд уважно досліджує зауваження заявника, виходячи з сукупності наявних матеріалів в тій мірі, в якій він є повноважним вивчати заявлені скарги.

Проте погодитися з такими всиновками суду першої інстанції не можна.

Згідно з Законом України «Про обєднання співвласників багатоквартирного будинку» обєднання співвласників багатоквартирного будинку - юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна.

Відповідно до Закону України «Про особливості здійснення права власності»:

- допоміжні приміщення багатоквартирного будинку - приміщення, призначені для забезпечення експлуатації будинку та побутового обслуговування його мешканців (колясочні, комори, сміттєкамери, горища, підвали, шахти і машинні відділення ліфтів, вентиляційні камери та інші підсобні і технічні приміщення);

- спільне майно багатоквартирного будинку - приміщення загального користування (у тому числі допоміжні);

- управління багатоквартирним будинком здійснюється його співвласниками. За рішенням співвласників усі або частина функцій з управління багатоквартирним будинком можуть передаватися управителю або всі функції - обєднанню співвласників багатоквартирного будинку (асоціації обєднань співвласників багатоквартирного будинку).

Відповідно статуту ОСББ «Чорномор»:

- власники квартир, частин квартир і нежитлрових приміщень будинку є/ співвласниками на праві спільної часткової власності, домоміжних приміщень будинку, його конструктивних елементів і технічного обладнання приблизний перелік яких наведено в розділі IV статуту;

- до частин і елементів будинку, які перебувають у спільній власності членів обєднання, належать зокрема тамбури, вестибулі, клітинні сходи, міжквартирні коридори тощо;

- член обєднання має право безперешкодно користуватися обєктами, які перебувають у спільній власності членів обєднання. Вищеназване право безпосередньо повязане з право власності на квартиру, житлове або нежитлове приміщення і не може бути зупинено чи скасовано без його згоди; вносити пропозиції щодо вдосконалення діяльності обєднання, усунення недоліків в роботі його органів управління; мати інші права передбачені законодаством та статутом обєднання;

- обєднання має право захищати права і законні інтереси власників квартир, жилих і нежилих приміщень будинку в органах державної влади і управління, органах місцевого самоврядування, судах; звертатися з позовом про притягнення до відповідальності члена обєднання у випадках, передбачених чинних законодаством; здіснювати інші дії, які відповідають цілям та завданням обєднання;

- обєднання зобовязано забезпечувати належний санітарний, протипожежний і технічний стан допоміжних приміщень будинку і санітарний стан прибудинкової території

Як вбачається з матеріалів справи, підставою для звернення інваліда 1-ї групи ОСОБА_2 до суду з позовом про захист своїх прав, як власника квартири в будинку, де створено ОСББ «Чорномор», членом якого вона є, стало порушення прав позивачки на вільне користування міжквартирним коридором на поверсі, де знаходиться її квартира,, який є в розумінні законодавства допоміжним приміщенням.

ОСОБА_3 у відповіді ОСОБА_2 не заперечувало відсутність у власників квартир дозволів на встановлення решітки на поверховому міжквартирному коридорі і нереагування мешкаців квартир на зауваження щодо забезпечення вільних проходів по коридорам, забезпечення доступу до електрощітків, про порушення норм пожежної безпеки мешканців будинку.

Сутність порушення, про яке зазначає позивач, полягає у встановленні мешканцями сусідніх квартир на поверховому міжквартирному коридорі металевої решітки з дверима, які зачиняються на замок, що обмежує її вільне пересування загальним коридором та доступом до вікна в тому числі та перешкоджає у разі необхідності можливої евакуації, що передбачено п. 2.23, 2.37 Розділу III «Правил пожежної безпеки» в Україні», затвердженим наказом Міністерства внутрішніх справ України 30.12.2014 року № 1417, зареєстрованими в міністерстві юстиції України 05.03.2015 року № 252/26697, що підтверджується офіційною відповіддю на звернення ОСОБА_2 Київського РВ ГУ ДСНС України в Одеській області від 17.11.2015 року (а. с. 24).

Відомості, викладені у відповідді Київського РВ ГУ ДСНС України в Одеській області від 17.11.2015 року узгоджуються з планом 2-го поверху технічного паспорта будинку № 155 по вул. Люстдорфська дорога в м. Одесі, де розташована квартира позивачки, витяг з якого представлений ОСББ «Чорномор» на звернення позивача (а. с. 71-73).

Оскільки у відповідності до статуту ОСББ «Чорномор» обєднання зобовязано забезпечувати належний протипожежний стан допоміжних приміщень будинку, то висновок суду про недоведеність заявлених позивачем вимог не відповідає встановленим у справі обставинам і не заснований на законодавстві.

Зазначення в оскаржуваному заочному рішенні на відсутність у суду повноваження на вихід за межі принципу диспозитивності і змагальності та збирання доказів на користь однієї із зацікавлених сторін з посиланням на рішення Європейського суду з прав людини в справі «Ващенко проти України» (Заява № 26864/03) від 26 червня 2008 року, в даному випадку не заслуговують на увагу, оскільки районний суд не надав належної оцінки доводам позивача виходячи з сукупності наявних у справі матеріалів та не вжив всіх передбачених законодавством заходів відносно справедливого вирішення спору та захисту прав позивача.

При таких обставинах, рішення суду першої інстанції не може залишатися в силі і підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення.

Ухвалюючи власне рішення, суд апеляційної інстанції вважає встановленим, що:

- в будинку № 155 по вул. Люстдорфська дорога в м. Одесі створено ОСББ «Чорномор», яке виконує фунцію балансоутримувача та управителя даного будинку;

- даному будинку на 2-му поверсі розташована квартира № 107, що на праві власності належить позивачу, яка є членом ОСББ «Чорномор»;

- невідомі особи встановили у міжквартирному коридорі, який є допоміжним приміщенням, металеву решітку з дверима, які зачиняються на замок і ключі від яких мають мешканці квартир № 109, 110,111, 112. Встановлення металевої сітки у міжквартирному коридорі обмежує доступ позивача до зовнішнього вікна коридору на випадок евакуації при пожежі, що передбачено п. 2.23, 2.37 Розділу III «Правил пожежної безпеки» в Україні» , затвердженим наказом Міністерства внутрішніх справ України 30.12.2014 року № 1417, зареєстрованими в міністерстві юстиції України 05.03.2015 року № 252/26697;

- відповідно до статуту ОСББ «Чорномор», дане обєднання, до якого з відповідною заявою щодо вжиття заходів належного реагування звернулася ОСОБА_2, зобовязано забезпечувати належний протипожежний стан допоміжних приміщень будинку.

Судова колегія доходить висновку про наявність підстав для задоволення заявлених вимог.

Обрання способу захисту свого права належить позивачу. Позивач, як член ОСББ, вимагає від обєднання вжити заходи щодо відновлення свого права вільно пересуватися допоміжним приміщенням міжквартирним коридором, який є місцем загального користування і в даному випадку таке вільне користування позивача забезпечує та гарантує їй доступ до вікна будинку на випадок можливої евакуації при пожежі, що передбачено правилами пожежної безпеки, затвердженими у встановленому порядку і забезпечення протипожежної безпеки в багатоквартирному будинку є обовязком ОСББ «Чорномор».

Обраний ОСОБА_2 спосіб захисту цивільних прав не суперечить ст. 16 ЦК України.

З метою ефективного та дієвого захисту прав позивача, інваліда 1-ї групи, судова колегія, вважає за можливе задовольнити позов ОСОБА_2, виходячи з такого.

ОСОБА_2 має право користуватися міжквартирним коридором загального користування, яке є допоміжним.

Даний висновок суду апеляційної інстанції відповідає встановленим у справі обставинам, а також узгоджується з позицією, викладеною в рішенні Конституційного суду України від 02 березня 2004 року № 4-рп/2004 (справа про права співвласників на допоміжні приміщення багатоквартирних будинків).

Вільне користування загальним коридором з безперешкодним доступом до вікна у зовнішній стіні багатоквартирного будинку по суті несе в собі аспект безпеки проживання мешканців багатоквартирного будинку, зокрема ОСОБА_2, оскільки таким чином сприяє можливій евакуації мешканців у разі виникнення нагальної потреби.

При таких обставинах вимоги про усунення позивачці перешкод у користуванні спільним допоміжним приміщенням загального користування міжквартирним коридором підлягають задоволенню.

Також є справедливими і вимоги про зобовязання ОСОБА_3 співвласників багатоквартирного будинку «Чорномор» привести даний коридор у протипожежний стан, що по суті передбачає вільний та безперешкодний доступ до вікна.

Отже, вимоги про усунення перешкод у користуванні міжквартирним коридором та про зобовязання приведення даного коридору у протипожежний стан кореспондуються між собою і по суті характеризують заявлений позов, як негаторний, який разом з тим містить ознаки, що притаманні прогібіторному позову (перешкоджання або запобігання у порушенні прав).

Позивач у своєму зверненні до Київського РВ ГУ ДСНС України в Одеській області від 11.11.2015 року, зазначила, що після її звернення до суду з даним позовом та до ухвалення судового рішення, ОСББ «Чорномор» здійснило демонтаж металевої решітки у міжквартирному коридорі.

В засіданні судової колегії 22.12.2016 року позивач пояснила, що на даний час металева сітка знов встановлена, проте хто саме з мешканців сусідніх квартир і за чий конкретно рахунок була встановлена металева сітка, їй невідомо.

В розумінні ч. 2 ст. 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Судова колегія враховує, що на час ухвалення апеляційним судом власного рішення наявність металевої сітки у міжквартирному коридорі на 2-му поверсі по вул. Люстдорфська дорога 155 в м. Одесі, де знаходиться квартира позивача, обмежує вільне користування позивачем міжквартирним коридором і перешкоджає позивачці у вільному доступі до зовнішнього вікна міжквартирного коридору загального користування, який є допоміжним приміщенням.

Беручи до уваги зазначені вище висновки, а також враховуючи, що із самого початку позивач, як власник квартири, мала право на частку власності на допоміжні приміщення багатоквартирного будинку, до яких безумовно віднесений і міжквартирний коридор, після встановлення металевої сітки з дверима, які зачиняються на замок, позивач обмежена у вільному користуванні допоміжним приміщенням і безперешкодній можливості дістатися до зовнішнього вікна коридору у разі виникнення термінової потреби в евакуації при пожежі.

Рішення суду має бути спрямовано на дійсний та реальний захист порушених прав, внаслідок чого ухвалюючи рішення суд має уникати ознак ілюзорності.

Тому усуваючи перешкоди позивачу у користуванні міжквартирним коридором та зобовязуючи ОСББ «Чорномор» привести даний коридор у протипожежний стан, судова колегія погоджується з вимогами позивача, що таке зобовязання ОСББ буде реально спрямовано на дієвий захист прав мешканця багатоквартирного будинку і приведення міжквартирного коридору у протипожений стан шляхом демонтажу металевої сітки.

З урахуванням наведеного та виходячи з встановлених у справі обставин, вимоги ОСОБА_2 підлягають задоволенню у повному обсязі щодо усунення перешкод у користуванні спільним допоміжним приміщенням загального користування - міжквартирним коридором та зобовязанням ОСОБА_3 співвласників багатоквартирного будинку «Чорномор» привести даний коридор у протипожежний стан шляхом демонтажу металевої сітки.

Таким чином, судова колегія доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, рішення суду першої інстанції скасуванню з ухваленням в цій частині нового рішення про задоволення заявлених вимог в редакції, яка заначена в резолютивній частині позовної заяви.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 313, 317 ЦПК України, судова колегія

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Заочне рішення Київського районного суду м.Одеси від 11 лютого 2016 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов ОСОБА_2 задовольнити.

Усунути ОСОБА_2 перешкоди у користуванні спільним допоміжним приміщенням загального користування міжквартирним коридором.

Зобовязати ОСОБА_3 співвласників багатоквартирного будинку «Чорномор» привести коридор у протипожежний стан шляхом демонтажу металевої сітки.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, проте може бути оскаржено у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів з дня набрання законної сили рішенням суду.

Головуючий О.М. Таварткіладзе

Судді: Л.А. Гірняк

ОСОБА_4