У х в а л а

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 квітня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

КоротунаВ.М., Нагорняка В.А., ПисаноїТ.О.

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до Товариства з обмеженою відповідальністю «КСГ Дніпро» про визнання договору оренди земельної ділянки частково недійсним, за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «КСГ Дніпро» на рішення Покровського районного суду Дніпропетровської області від 24 листопада 2015 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 11 січня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «КСГ Дніпро» (далі - ТОВ «КСГ Дніпро») про визнання договору оренди земельної ділянки частково недійсним.

Позивач посилався на те, що наприкінці 2007 року він підписав договір оренди земельної ділянки належної йому на праві приватної власності на землю, яким передав в оренду СФГ «Булах» земельну ділянку площею 13,5865 га строком на 5 років.

Вказаний договір зареєстрований у книзі реєстрації договорів оренди землі Покровським відділом ДП ЦДКЗ 21 січня 2008 року за № 28. Згодом позивачу стало відомо, що договір було зареєстровано з виправленнями, а саме: строк дії договору було виправлено і записано термін оренди 10 років, замість строку 5 років, який було вказано при підписанні договору.

Позивач просив визнати недійсним договір оренди земельної ділянки, укладений між ОСОБА_4 та СФГ «Булах», правонаступником якого є ТОВ «КСГ Дніпро», в частині строку дії договору оренди земельної ділянки, вважати строком дії вказаного договору 5 (п'ять) років та стягнути з відповідача на користь позивача усі витрати у справі.

Рішенням Покровського районного суду Дніпропетровської області від 24 листопада 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 11 січня 2016 року, позов задоволено частково.

Договір оренди земельної ділянки, укладений між ОСОБА_4 та СФГ «Булах О.М.», правонаступником якого є ТОВ «КСГ Дніпро», стосовно земельної ділянки площею 13,5865 га, зареєстрований у книзі реєстрації договорів оренди землі Покровським відділом ДП ЦДЗК 21 січня 2008 року за № 28, визнано недійсним в частині строку дії договору оренди земельної ділянки, ухвалено вважати строком дії вказаного договору 5 (п'ять) років.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ТОВ «КСГ Дніпро», посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати зазначені судові рішення, справу направити на новий судовий розгляд.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню.

Згідно зі ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження судового рішення може бути неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Судами встановлено, що у 2007 році між ОСОБА_4 та СФГ «Булах» було укладено договір оренди земельної ділянки площею 13,5865 га, яка розташована на території Орлівської сільської ради Покровського району Дніпропетровської області, строком на 5 років.

Позивач виявив, що в договорі оренди земельної ділянки, в розділі «Строк дії договору» було зроблено замальовування коректором самого строку, на який укладено договір та рукописним записом вказано «10 (десять)».

Згідно з висновком експерта від 07 вересня 2015 року № 70/06-562 до первинного змісту п. 6 договору № 28 оренди земельної ділянки між ОСОБА_4 та СФГ «Булах» вносилися зміни шляхом нанесення рукописних написів «10» та «десять» поверх замальованих барвником білого кольору первинних друкованих даних, первинний текст в даному місці читався як «5 (п'ять)».

За нормами ст. 15 Закону України «Про оренду землі» істотними умовами договору оренди землі є: об'єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату; умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду; умови збереження стану об'єкта оренди; умови і строки передачі земельної ділянки орендарю; умови повернення земельної ділянки орендодавцеві; існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки; визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об'єкта оренди чи його частини; відповідальність сторін; умови передачі у заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин) (ч. 3 ст. 215 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

Згідно з ч. 3 ст. 203 ЦК України, волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, виходив із того, що зміни, які вносились у договір оренди, були зроблені шляхом нанесення рукописних написів поверх замальованих первинних друкованих даних, причому про ці зміни ОСОБА_4 дізнався лише у жовтні-листопаді 2012 року, отже було відсутнє вільне волевиявлення позивача на укладення договору на таких умовах.

Із матеріалів касаційної скарги, змісту оскаржуваних судових рішень вбачається, що скарга є необґрунтованою і наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності зазначених судових рішень.

Неправильного застосування норм матеріального чи порушення норм процесуального права при розгляді даної справи судами не вбачається.

Керуючись ст. ст. 332, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «КСГ Дніпро» відхилити.

Рішення Покровського районного суду Дніпропетровської області від 24 листопада 2015 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 11 січня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

В.М. Коротун В.А. Нагорняк Т.О. Писана