Справа № 758/5430/14-ц
У Х В А Л А

22 вересня 2016 року Подільський районний суд міста Києва

в складі:

головуючого - судді - Неганової Н.В.

при секретарі - Савіцькому Я.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за скаргою

публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» на дії старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_1, заінтересована особа - ОСОБА_2,

В С Т А Н О В И В :

ПАТ «Родовід Банк» звернулося до суду з вищевказаною скаргою, посилаючись на те, що 24.07.2014 року Подільським районним судом м. Києва було ухвалено рішення по цивільній справі №758/5430/14-ц за позовом АТ «Родовід Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором. 23.03.2015 року на підставі зазначеного рішення суду АТ «Родовід Банк» отримало виконавчий лист. 17.04.2015 року старшим державним виконавцем Кошкером І.А. відділу примусового виконання рішень департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України було відкрито виконавче провадження №47285863 з примусового виконання вказаного виконавчого листа. 14.07.2016 року АТ «Родовід Банк» отримало постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві від 06.07.2016 року ВП №47285863, яка винесена старшим державним виконавцем Кошкером І.А. Підставою для повернення виконавчого документа стягувачу є те, що реєстраційними органами повідомлено про відсутність майна боржника, на яке можливо звернути стягнення. АТ «Родовід Банк» вважає, що постанову винесено з порушенням матеріального права, а тому вона має бути скасована. Так, виконавче провадження безрезультатно тривало понад встановлені Законом України «Про виконавче провадження» строки. Крім того, державний виконавець не здійснив усіх передбачених цим законом дій для виконання рішення суду, зокрема, не подав подання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної чи іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб. ПАТ «Родовід банк» просить визнати незаконними дії старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_1 при винесенні постанови №47285863 від 06.07.2016 року про повернення виконавчого документа стягувачу та скасувати вказану постанову, а також зобов'язати відділ примусового виконання рішень департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України відновити виконавче провадження №47285863.

В судове засідання представник ПАТ «Родовід Банк» не з'явився, подав заяву про розгляд скарги за його відсутності.

Старший державний виконавець відділу примусового виконання рішень департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України в судове засідання не з'явився, надав заперечення на скаргу, в яких зазначив, що просить розглядати справу за його відсутності і відмовити в задоволенні скарги.

Боржник ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, про причини неявки суду не повідомив.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Статтею 383 ЦПК України передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції на день винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві) державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

За приписами ч.1 ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

У відповідності до п. 10 ч.3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право звертатися до суду з поданням про розшук боржника - фізичної особи або дитини чи про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, стосовно якої складено виконавчий документ про її відібрання.

Згідно з п. 15 ч.3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у процесі виконання рішень за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі необхідності примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням поліцейських, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке за законом можливо звернути стягнення.

Судом встановлено, що 24.07.2014 року Подільським районним судом м. Києва було ухвалено рішення у цивільній справі №758/5430/14-ц за позовом публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором. За рішенням стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Родовід Банк» заборгованість в загальному розмірі 960 463,42 євро та 17 776 665 гривень 38 копійок, з яких: заборгованість за кредитом - 850 000 євро; заборгованість за процентами - 110 463,42 євро; пеня за несвоєчасне погашення кредитної заборгованості - 14 092 767 гривень 08 копійок; пеня за несвоєчасне погашення процентів - 1 963 575 гривень 84 копійки; 3% річних від суми простроченого кредиту - 1 509 939 гривень 33 копійки; 3% річних від суми прострочених процентів - 210 383 гривні 13 копійок (а.с.11-13-копія рішення суду).

23.03.2015 року за рішенням суду було видано виконавчий лист (а.с.9-10-копія виконавчого листа).

17.04.2015 року старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_1 було відкрито виконавче провадження №47285863 з виконання виконавчого листа у справі №758/5430/14-ц, виданого 23.03.2015 року Подільським районним судом м. Києва, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Родовід Банк» заборгованості (а.с.38-копія постанови про відкриття виконавчого провадження).

17.04.2015 року державним виконавцем відділу примусового виконання рішень департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_1 було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження (а.с.41).

Також державним виконавцем з метою з'ясування наявності у боржника майна надсилалися запити до УДАІ ГУ МВС України в м. Києві, Національної комісії з цинних паперів та фондового ринку, головного управління Державного земельного агентства у м. Києві, Державної інспекції сільського господарства України у Київській області, територіального управління Державної служби гірничого нагляду та промислової безпеки України у Київській області, Державної інспекції України з безпеки на морському та річковому транспорті.

14.07.2016 року ПАТ «Родовід Банк» отримало постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві від 06.07.2016 року, яка винесена старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_1 у виконавчому провадженні №47285863. Підставою для повернення виконавчого документа стягувачу державним виконавцем зазначено п. 2 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», тобто відсутність майна, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем заходи щодо розшуку майна виявилися безрезультатними (а.с.7-8-копія постанови).

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а, здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

З вказаної вище постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві та наданих державним виконавцем матеріалів не вбачається чи перевіряв державний виконавець наявність у боржника за місцем проживання майна, на яке за законом можливо звернути стягнення.

ПАТ «Родовід банк» у скарзі зазначає підставою для оскарження рішення державного виконавця те, що державним виконавцем не було подане подання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника з метою виявлення майна, а отже не було вжито всіх передбачених Законом України «Про виконавче провадження» заходів примусового виконання рішення.

Державний виконавець у судове засідання не з»явився, твердження ПАТ «Родовід банк», викладені у скарзі не спростував, будь-яких доказів суду не надав. Посилання державного виконавця в запереченнях на скаргу на те, що державний виконавець має право відповідно до ст. 376 ЦПК України звертатись до суду з поданням про примусове проникнення до житла боржника лише у випадку реєстрації цього житла за боржником на праві власності є хибним.

З огляду на вищезазначене, суд вважає, що постанову старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_1 про повернення виконавчого документа стягувачеві від 06.07.2016 року слід визнати неправомірною та зобов'язати державного виконавця відновити виконавче провадження №47285863.

ПАТ «Родовід Банк» просить також визнати незаконними дії старшого державного виконавця при винесенні постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві від 06.07.2016 року.

Суд вважає, що в цій частині вимоги скарги задоволенню не підлягають, оскільки банком не зазначено які саме дії при винесенні постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві від 06.07.2016 року він просить визнати незаконними.

Згідно з ч. 2 ст. 387 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку про часткове задоволення скарги.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 383-387 ЦПК України,

суд

У Х В А Л И В :

Скаргу задовольнити частково.

Визнати постанову старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_1 про повернення виконавчого документа стягувачеві від 06.07.2016 року, винесену у виконавчому провадженні №47285863, неправомірною, та зобов'язати державного виконавця відділу примусового виконання рішень департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України відновити виконавче провадження №47285863.

В іншій частині в задоволенні скарги відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва протягом п»яти днів з дня проголошення ухвали, а у разі, якщо ухвалу постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п»яти днів з дня отримання копії ухвали.

СуддяН. В. Неганова