У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 грудня 2016 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіОСОБА_1,
суддів:ОСОБА_2, ОСОБА_3
при секретарі:ОСОБА_4
за участю:представників сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу Новозаводського районного суду м. Чернігова від 25 жовтня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_5 про поділ спільного майна подружжя та визнання особистою власністю та за зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про визнання права власності,

в с т а н о в и в:

В грудні 2014 року ОСОБА_6 звернулася до суду з позовом, в якому просила визнати спільним сумісним майном, набутим подружжям за час зареєстрованого шлюбу: нежиле приміщення офісне приміщення, загальною площею 46,6 кв.м, що розташоване в місті Чернігові по вул. Коцюбинського, 46, яке розміщено на земельній ділянці Чернігівської міської ради, загальною площею 0,0057 га, кадастровий номер :01:032:9313; земельну ділянку площею 0,1687 га, кадастровий номер :02:014:5173, яка розташована на території Чернігівської міської ради і призначена для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка); земельну ділянку площею 0,1685 га, кадастровий номер :02:014:5175, яка розташована на території Чернігівської міської ради і призначена для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка); транспортний засіб TOYOTA LAND CRUISER PRADO, легковий універсал-В, дизель, білого кольору, 2012 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1; в порядку поділу майна, з урахуванням боргових зобовязань, виділити в натурі та визнати за нею право власності на нежитлове приміщення офісне приміщення, загальною площею 46,6 кв.м, що розташоване в місті Чернігові по вул. Коцюбинського, 46, яке розміщене на земельній ділянці Чернігівської міської ради, загальною площею 0,0057 га, кадастровий номер :01:032:9313; на земельну ділянку площею 0,1687 га, кадастровий номер :02:014:5173, яка розташована на території Чернігівської міської ради і призначена для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка); на земельну ділянку, площею 0,1685 га, кадастровий номер :02:014:5175, яка розташована на території Чернігівської міської ради і призначена для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).

В січні 2015 року ОСОБА_5 звернувся до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_6 про визнання права особистої власності на нежитлове приміщення офісне приміщення, загальною площею 46,6 кв.м, що розташоване в місті Чернігові по вул. Коцюбинського, 46, яке розміщене на земельній ділянці Чернігівської міської ради, загальною площею 0,0057 га, кадастровий номер :01:032:9313; земельну ділянку площею 0,1687 га, кадастровий номер :02:014:5173, яка розташована та території Чернігівської міської ради; земельну ділянку площею 0,1685 га, кадастровий номер :02:014:5175, яка розташована на території Чернігівської міської ради.

Ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 25 жовтня 2016 року справа передана на розгляд до Деснянського районного суду м. Чернігова.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, а справу передати до Новозаводського районного суду м. Чернігова для продовження розгляду, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

Доводи апеляційної скарги полягають у тому, що судом першої інстанції порушено ч. 1 ст. 114 та ч. 4 ст. 116 ЦПК України, оскільки нежиле приміщення, яке ОСОБА_6 просить визнати спільним сумісним майном, знаходиться на території Новозаводського району м. Чернігова, що підтверджується довідками КП «Новозаводське» Чернігівської міської ради від 20.10.2016 року та управління архітектури та містобудування Чернігівської міської ради.

Як зазначає апелянт, ця справа вже розглядалась Новозаводським районним судом м. Чернігова, і по ній ухвалювалось рішення Новозаводським районним судом м. Чернігова 02 липня 2015 року, за результатами перегляду якого Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ 13 липня 2016 року справа передана знову до Новозаводського районного суду м. Чернігова на новий розгляд.

Тому апелянт вважає, що судом першої інстанції порушені приписи ч. 4 ст. 116 ЦПК України, оскільки вказана справа вже розглядалась Новозаводським районним судом м. Чернігова, а тому вона повинна розглядатись Новозаводським районним судом м. Чернігова, а не Деснянським рай2онним судом м. Чернігова.

В апеляційному суді представника ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_7, підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, надавши апеляційному суду незалежну оцінку вартості нерухомого майна по вул. Коцуюбинського, 46 у м. Чернігові, ціна якого перевищує вартість земельних ділянок. Наполягав на тому, що розгляд справи необхідно продовжувати у Новозаводському районному суді м.Чернігова і підстав для зміни підсудності та передачі справи до Деснянського районного суду м.Чернігова нема.

Представник ОСОБА_6 ОСОБА_8 скаргу не визнала та просила справу передати за підсудністю до Деснянського районного суду м.Чернігова, оскільки спірні земельні ділянки знаходяться на території Деснянського району м. Чернігова.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 312 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Передаючи справу на розгляд до Деснянського районного суду м. Чернігова, суд першої інстанції виходив з положень ст.ст. 114, 116 ЦПК України, та з того, що предметом розгляду є нерухоме майно, яке знаходиться на території Деснянського районного суду м. Чернігова.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з вказаним висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Частиною 1 ст. 116 ЦПК України встановлено перелік випадків, коли суд передає справу на розгляд іншому суду:

1) якщо до початку розгляду справи по суті задоволено клопотання відповідача, зареєстроване місце проживання або перебування якого раніше не було відоме, про передачу справи за місцем його проживання (перебування);

2) після відкриття провадження у справі і до початку судового розгляду виявилося, що заяву було прийнято з порушенням правил підсудності;

3) після задоволення відводів (самовідводів) неможливо утворити новий склад суду для розгляду справи;

4) ліквідовано суд, який розглядав справу.

Таким чином, правила ст. 116 ЦПК України мають вичерпний перелік підстав передачі справи з одного суду до іншого та містять заборону передавати до іншого суду справу, яка розглядається судом, за винятком випадків, встановлених цим Кодексом.

Як роз'яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ у п. 45 постанови від 01 березня 2013 року № 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», відповідно до ч. 4 ст. 116 ЦПК забороняється передавати до іншого суду справу, яка розглядається судом, незалежно від зміни обставин, що впливають на визначення підсудності справи, крім випадків, установлених ч. 1 цієї статті.

Якщо після відкриття провадження у справі та до початку судового розгляду (розгляду справи по суті - ст. 173 ЦПК) виявиться, що заяву було прийнято з порушенням правил підсудності, суд передає справу на розгляд належному суду незалежно від волевиявлення сторін (п. 2 ч. 1 ст. 116 ЦПК).

У разі виявлення під час проведення попереднього судового засідання чи під час судового розгляду справи по суті порушення правил виключної підсудності суд ухвалою передає справу на розгляд іншому суду (ч. 4 ст. 116 ЦПК України).

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд приходить до висновку, що передача справи на розгляд до іншого суду можлива на будь-якій стадії цивільного процесу.

Статтею 109 ЦПК України встановлено загальні правила підсудності, відповідно до ч.1 якої, позови до фізичної особи предявляються в суд за місцем її проживання.

При цьому в ст. 114 ЦПК України наведено вичерпний перелік позовів, для яких установлена виключна підсудність і який розширеному тлумаченню не підлягає. До зазначеного переліку, зокрема, відносяться й позови, що виникають з приводу нерухомого майна, які повинні предявлятися за місцезнаходженням цього майна або основної його частини - ч.1 ст. 114 ЦПК України.

Аналогічне положення міститься у п. 42 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 3 від 01.03.2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» відповідно до якої,виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна (частина першастатті 114 ЦПК). Наприклад, це позови про право власності на нерухоме майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Як встановлено апеляційним судом, предметом поданого ОСОБА_6 позову є визнання спільним сумісним майном нежитлового приміщення загальною площею 46,6 кв.м, що розташоване в місті Чернігові по вул. Коцюбинського, 46, яке розміщене на земельній ділянці Чернігівської міської ради, загальною площею 0,0057 га, кадастровий номер :01:032:9313 і земельні ділянки площею 0,1687 га, кадастровий номер :02:014:5173, площею 0,1685 га, кадастровий номер :02:014:5175, а також предметом поданого ОСОБА_5 позову є визнання на вказане приміщення права особистої власності, які розташовані в адміністративних межах Деснянського району м.Чернігова.

З матеріалів справи вбачається, а саме листа Управління архітектури та містобудування Чернігівської міської ради від 18.10.2016 року, що частина кутової будівлі, яка має поштову адресу: м. Чернігів вул. Коцюбинського, 46, відноситься до Деснянського району м. Чернігова (а.с. 207, Т.3).

Крім того, спірні земельні ділянки знаходяться на території Деснянського району м. Чернігова відповідно до Державних актів на право власності на земельні ділянки (а.с. 23, 28 Т. 1).

Враховуючи те, що спір між сторонами виник з приводу нерухомого майна, то можливість застосування інших правил територіальної підсудності, в тому числі загальної виключаються.

Постановляючи оскаржувану ухвалу та вирішуючи питання щодо передачі справи на розгляд до Деснянського районного суду м. Чернігова, суд першої інстанції врахував положення ст. 114 ЦПК України, а саме того, що спірне майно нежитлове приміщення та земельні ділянки розташовані в адміністративних межах Деснянського району м. Чернігова, що територіально не відноситься до Новозаводського районного суду м. Чернігова.

Відтак, апеляційний суд приходить до висновку, що оскаржувана ухвала суду відповідає вимогам процесуального права, а наведені в апеляційній скарзі доводи є необґрунтованими й правильність висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312, 313-315, 317, 319, 324 ЦПК України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Ухвалу Новозаводського районного суду м. Чернігова від 25 жовтня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:Судді: