_________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/520/4847/16
УХВАЛА

20.09.2016 року

Суддя Київського районного суду м. Одеси Калініченко Л.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 19.09.2016 року надав до Київського районного суду міста Одеси позов до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, в якому просить суд розподілити мано, що є спільною сумісною власністю шляхом: виділення позивачеві ? частку на праві спільної часткової власності на нежитлову будівлю, за адресою: м. Одеса, Фонтанська дорога, 114-а, загальною площею 245,6 кв.м., основна площа 232,6 кв.м., підсобна площа 13 кв.м.; виділення відповідачеві двокімнатну квартиру, загальною площею 56,1 кв.м., житловою площею 24,2 кв.м.

Відповідно до ч. 5 ст. 119 ЦПК України, до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Позивачем надано до позову квитанцію про сплату судового збору в сумі 551 гривня 20 копійок.

Відповідно до п.п.1 п.1 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VI від 8.07.2011 р., за подання фізичною особою або фізичною особою-підприємцем позовної заяви майнового характеру стягується судовий збір у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати, яка складає 1378 грн. (1378,00х0,4=551,20) та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати (1378,00х5=6890,00).

Згідно зі ст. 119 ЦПК України, позовна заява повинна містити: ціну позову щодо вимог майнового характеру.

Відповідно до вимог ст. 80 ЦПК України, ціна позову повинна дорівнювати дійсній вартості майна на цей час.

У позові позивачем не визначено ціну позову.

У позові позивачем зроблено посилання на те, що загальна вартість майна, що є спільною сумісною вартістю, складає 68160 гривень. З наданих позивачем до позову документів вбачається, що позивачем встановлена загальна вартість майна з інвентаризаційної оцінки майна станом на 2008 рік та 2013 рік. Зазначаємо, що інвентаризаційна оцінка майна не є ринковою вартістю майна станом на цей час.

Відповідно до ст. 119 ЦПК України, позовна заява повинна містити зміст позовних вимог, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.

Позовні вимоги позивача в частині виділення відповідачеві двокімнатної квартири, загальною площею 56,1 кв.м., житловою площею 24,2 кв.м., є не конкретними, оскільки не містять інформацію щодо якої саме квартири позивачем заявлені вимоги.

Суд зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно з ч. 1 ст. 8 ЦПК України, суд вирішує справи відповідно до Конституції України, законів України та міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. У разі невідповідності закону України міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, суд застосовує міжнародний договір (ч. 5 ст. 8 ЦПК України).

Пункт 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) встановлює, що кожен має право на розгляд його справи судом.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод ратифікована Україною Законом України "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів N 2, 4, 7 та 11 до Конвенції" N 475/97-ВР від 17 липня 1997 року і набрала чинності для України 11 вересня 1997 року.

Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції) наголошує, що пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право на подання до суду скарги, пов'язаної з його або її правами та обов'язками цивільного характеру (рішення від 21 лютого 1975 року у справі "Голдер проти Сполученого Королівства" (п. 36).

На це "право на суд", в якому право на доступ до суду є одним з його аспектів, може посилатися кожен, хто небезпідставно вважає, що втручання у реалізацію його або її прав цивільного характеру є неправомірним (рішення від 13 жовтня 2009 року у справі "Салонтаджі-Дробняк проти Сербії" (п. 132).

Разом з тим, як зазначає Європейський суд з прав людини, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави. Разом з тим, такі обмеження не повинні впливати на доступ до суду чи ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди суті цього права, та мають переслідувати законну мету.

Також Європейський суд з прав людини зазначає, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але й реальним (Рішення Суду у справі «Жоффре де ля Прадель проти Франції» від 16.12.1992 року).

З практики Європейського суду з прав людини випливає, що Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод не гарантує захист теоретичних та ілюзорних прав, а гарантує захист прав конкретних та ефективних (Рішення Суду у справі «Артіко проти Італії» (Artico c. Italie) від 13 травня 1980 року).

Тому, з урахуванням вищевикладеного та вищезазначених положень ЦПК України щодо вимог до позовної заяви та вимог Закону України «Про судовий збір», позивачеві необхідно виправити недоліки позовної заяви, а саме:

- вточнити позовні вимоги в частині у якій позивач просить суд виділити відповідачеві двокімнатну квартиру, загальною площею 56,1 кв.м., житловою площею 24,2 кв.м., зазначивши відносно якої саме квартири позивачем заявлені вимоги (номер квартири, будинку, адреса розташування);

- надати до суду доказ на підтвердження дійсної ринкової вартості усього спірного майна станом на цей час;

- визначити у позовній заяві ціну позову, яка повинна дорівнювати дійсній ринковій вартості усього спірного майна станом на цей час;

- надати до суду доказ на підтвердження сплати судового збору за подання до Київського районного суду міста Одеси позовної заяви майнового характеру, (сума судового збору повинна вираховуватись з визначеної ціни позову, яка повинна дорівнювати ринковій вартості спірного майна станом на цей час та сплачується судовий збір за ставками встановленими Законом України «Про судовий збір» за подання відповідної позовної заяви, з урахуванням вже сплаченої суми судового збору в сумі 551,20 грн.).

Відповідно до ч. 1 ст. 121 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, передбачених ст. 119 і 120 ЦПК України, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання позивачем копії ухвали.

Керуючись ч. 1 ст.121 ЦПК України,-

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя залишити без руху.

Надати позивачеві ОСОБА_1 строк для усунення недоліків поданої заяви - пять днів з дня отримання копії ухвали, та розяснити, що в іншому випадку позовна заява буде вважатися неподаною і повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Калініченко Л. В.