У Х В А Л А

18.04.2016 Справа №607/1148/16-ц

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Сташків Н.М., розглянувши позовну заявуОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про скасування розпорядження,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 подала до суду позовну заяву до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про скасування розпорядження органу приватизації №181 від 04 квітня 2000 року про приватизацію квартири АДРЕСА_1.

Відповідно до ст. 119 ЦПК України позовна заява має містити відомості, передбачені пунктами 1 7 частини другої зазначеної статті, та відповідати іншим вимогам, встановленим законом.

Зазначена позовна заява не відповідає вказаним вимогам, оскільки:

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 119 ЦПК України позовна заява повинна містити зміст позовних вимог. Позивач ОСОБА_1 предявила позов до ОСОБА_2, ОСОБА_3, а в прохальній частині просить скасувати розпорядження органу приватизації (при цьому не зазначено, якого саме органу). Тобто вимог до відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3 позивачем не заявлено. Не зазначено, в чому полягає порушення прав позивача відповідачами.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 119 ЦПК України позовна заява має містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги. В позовній заяві не зазначено, ким і коли було видано розпорядження про приватизацію кватири. Натомість, вказано, що підставою виникнення права власності відповідачів на квартиру є свідоцтво про право власності, серія та номер 181, видане 05 січня 2000 року Тернопільським бюро приватизації житла Львівської залізниці.

Жодних доказів про те, що розпорядження про приватизацію квартири, вимогу про скасування якого заявлено позивачем, дійсно видавалося, і якщо так, то коли і ким, у позовній заяві не зазначено, що є порушенням вимог п. 6 ч. 2 ст. 119 ЦПК України.

Крім цього, як убачається з позовної заяви право власності відповідачів зареєстроване на підставі свідоцтва про право власності, серія та номер 181, виданого 05 січня 2000 року Тернопільським бюро приватизації житла Львівської залізниці. При цьому не зрозуміло, яким чином скасування самого розпорядження органу приватизації №181 від 04 квітня 2000 року про приватизацію квартири АДРЕСА_1 сприятиме поновленню прав позивача, які вона вважає порушеними.

З цих підстав ухвалою судді від 08 лютого 2016 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про скасування розпорядженнязалишено без руху і надано позивачу строк для усунення виявлених недоліків. Строк для усунення недоліків судом визначено терміном пять днів із дня отримання копії ухвали.

Копію ухвали судді від 08 лютого 2016 року про залишення позовної заяви без руху позивач ОСОБА_4 отримала особисто 01 квітня 2016 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Однак у зазначений в ухвалі строк недоліки позивачем усунені не були.

З цих підстав, беручи до уваги, що недоліки, про необхідність усунення яких зазначено в ухвалі від 08 лютого 2016 року про залишення позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про скасування розпорядження без руху позивачем не виправлені, позовна заява відповідно до ч.ч. 2, 5 ст. 121 ЦПК України підлягає поверненню позивачу з правом її повторного звернення до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Враховуючи наведене та керуючись ч.ч. 2, 4, 5 ст.121, ст. 210, п. 3 ч. 1 ст. 293, ч. 2 ст. 294, ст. 296 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про скасування розпорядженнявважати неподаною, та повернути позивачу.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження. Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Тернопільської області суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя