Справа № 754/3582/16-ц
У Х В А Л А

Іменем України

21 квітня 2016 року суддя Деснянського районного суду міста Києва Таран Н.Г., вивчивши матеріали заяви позивача ОСОБА_1 про роз'яснення ухвали суду, винесеної у справі за позовом ОСОБА_1 до відділу державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції у м. Києві, третя особа: П'ятнадцята київська державна нотаріальна контора про зняття арешту з майна та повернення судового збору,

в с т а н о в и в:

В провадженні Деснянського районного суду м. Києва перебувала позовна заява ОСОБА_1 до відділу державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції у м. Києві, третя особа: П'ятнадцята київська державна нотаріальна контора про зняття арешту з майна.

Ухвалою суду від 17 березня 2016 року позовну заяву було залишено буз руху, а позивачу надано строк для усунення недоліків.

28 березня 2016 року на виконання вимог ухвали суду від 17 березня 2016 року ОСОБА_1 було подано до суду позовну заяву в новій редакції, однак ухвалу суду від 17 березня 2016 року про залишення позовної заяви без руху позивачем не виконано.

Як наслідок ухвалою суду від 28 березня 2016 року позовну заяву ОСОБА_1 до відділу державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції у м. Києві, третя особа: П'ятнадцята київська державна нотаріальна контора про зняття арешту з майна було повернуто позивачу.

20.04.2016 року позивач подав заяву про роз'яснення ухвали суду, зокрема мотивувальної частини ухвали суду від 29 березня 2016 року про повернення позовної заяви у зв'язку з не усуненням недоліків позовної заяви, оскільки йому не зрозуміло чому йому відмовлено у відкритті провадження у справі. Також позивач у вказаній заяві просить суд повернути сплачений по справі судовий збір.

Дослідивши матеріали справи, суд не знаходить підстав для задоволення заяви, виходячи з наступного.

Згідно ч.1 ст. 221 ЦПК України в разі, якщо рішення суду є незрозумілим для осіб, які брали участь в справі, або для державного виконавця, суд за їхньою заявою постановляє ухвалу, в якій роз'яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його зміст.

Роз'яснення судового рішення можливе коли воно нечітке за змістом, є неясним та незрозумілим для осіб, стосовно яких воно ухвалене, так і для тих, що будуть здійснювати його виконання. Тобто, це стосується випадків, коли судом недотримані вимоги ясності, визначеності рішення. Невизначеність судового рішення означає, що таке рішення містить положення, які викликають суперечки щодо його розуміння та під час виконання.

Пункт 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення» визначає, що відповідно до ст. 221 ЦПК України роз'яснення рішення суду, а не ухвали, можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду.

Оцінюючи в сукупності вищевикладені обставини, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні заяви про роз'яснення ухвали суду, оскільки заявник просить суд роз'яснити йому підстави відмови йому у відкритті провадження, хоча такий процесуальний документ судом не приймався, більше того із змісту поданої заяви вбачається, що позивач фактично не погоджується із висновком суду щодо визнання його позовної заяви неподаною та повернення її позивачу.

Враховуючи викладене, в роз'ясненні ухвали Деснянського районного суду м. Києва від 29 березня 2016 року на підставі ст. 221 ЦПК України заявнику слід відмовити.

При цьому згідно квитанції від 06.10.2015 року № 0.0.443614069.1 позивач сплатив 487 грн. 20 коп. - суму судового збору.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до квитанції № 8086823 від 12 березня 2016 року позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір у розмірі 551,20 грн.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі: повернення заяви або скарги.

Зважаючи на вищевикладене є усі підстави вважати, що сплачені позивачем судові витрати підлягають поверненню останньому, зокрема оскільки судом встановлено, що при постановленні ухвали від 29 березня 2016 року судом не було вирішувалось питання про повернення позивачу судового збору в розмірі 551,20 грн. сплачених відповідно до квитанції від 12 березня 2016 року № 8086823.

Враховуючи викладене вище, підлягає поверненню позивачу - ОСОБА_1 сума судового збору в розмірі 551,20 грн. сплаченого відповідно до квитанції від 12 березня 2016 року № 8086823.

На підставі викладеного та керуючись ст. 7 Закону України «Про судовий збір», ст.ст.121, 221 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

В роз'ясненні ухвали суду винесеної у справі за позовом ОСОБА_1 до відділу державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції у м. Києві, третя особа: П'ятнадцята київська державна нотаріальна контора про зняття арешту з майна - відмовити.

Повернути ОСОБА_1 суму судового збору в розмірі 551,20 грн. сплаченого відповідно до квитанції № 8086823 від 12 березня 2016 року на р/р 0004.

Виконання ухвали в частині повернення судового збору доручити управлінню державного казначейства у Деснянському районі м. Києва.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Н.Г. Таран