Комінтернівський районний суд м.Харкова
Провадження № 4-с/641/55/2016 Справа № 639/3343/16-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 грудня 2016 року Комінтернівський районний суд м.Харкова у складі:

головуючого: судді Богдан М.В.

при секретарі - Дрокінй С.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду у м.Харкові цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на дії та рішення державного виконавця Жовтневого відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції, заінтересована особа: ОСОБА_2,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, в якій просив: визнати дії державної виконавчої служби Жовтневого відділу міського управління юстиції з виконання виконавчого листа від 12.02.2016р. незаконними; скасувати постанову про арешт коштів боржника № 50590233 від 07.04.2016р..

В обґрунтування своєї заяви, ОСОБА_1 посилається на те, що рішенням Комінтернівського районного суду м.Харкова з нього стягнуто на користь ОСОБА_2 на утримання доньки - Аміри аліменти у розмірі 2000 грн. щомісяця, починаючи з 14.09.2015р. з подальшою індексацією відповідно до закону.

12.02.2016р. судом було видано виконавчий лист. На виконання рішення суду, ним було сплачено 2000 грн. 23.03.2016р. та 01.04.2016р..

Незважаючи на добровільне виконання рішення суду, державним виконавцем Жовтневого ВДВС ХМУЮ ОСОБА_3, на його думку, незаконно винесено постанову про арешт коштів боржника №50590233 від 07.04.2016р..

Крім того, ОСОБА_1 зазначив, що в порушення ст.ст. 27, 31, 47 ЗУ «Про виконавче провадження», йому не було повідомлено та не надіслано копію постанови про відкриття виконавчого провадження, а також не витребувано інформацію щодо добровільного виконання рішення суду.

В судовому засіданні заявник підтримав скаргу в повному обсязі та вказав, що через арештований державним виконавцем рахунок банку, ним здійснюється господарська діяльність. У зв*язку з незаконним арештом його рахунку, ОСОБА_1 позбавлений можливості здійснювати своєчасно розрахунки зі своїми контрагентами, сплату обов*язкових платежів та податків. Уточнену заяву від 12.05.2016 р. не підтримав.

Державний виконавець Жовтневого відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції ОСОБА_3 в судовому засіданні скаргу не визнала, посилаючись на той факт, що дії державного виконавця щодо виконання рішення суду відповідають вимогам ЗУ «Про виконавче провадження». Також, державний виконавець вказала, що ОСОБА_1 не має заборгованості по аліментам.

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судовому засіданні вказала, що бажає отримувати своєчасно аліменти на утримання дитини.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до наступного.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

За правилами розділу VІІ ЦПК України предметом скарги можуть бути лише процесуальні рішення та дії державних виконавців.

Положеннями ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів це сукупність дій органів і посадових осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів, які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею ст. 7 Закону України «Про державну виконавчу службу» передбачено, що працівник органу державної виконавчої служби зобовязаний сумлінно виконувати службові обовязки, не допускати в своїй діяльності порушення прав громадян та юридичних осіб, гарантованих Конституцією України та законами України.

Гарантії прав фізичних і юридичних осіб у виконавчому провадженні також закріплені в ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження», в ч. 1 якої зазначено, що державний виконавець зобов*язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії ч. 1ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження».

У відповідності до положень ч. ч. 1-3 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. При цьому, арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту.

Судом встановлено, що 12.02.2016р. Комінтернівським районним судом м.Харкова видано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання доньки Аміри, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 2000 грн. щомісяця, починаючи з 14.09.2015р. до її повноліття.

23.03.2016р. державним виконавцем Жовтневого ВДВС ХМУЮ ОСОБА_3 відкрито виконавче провадження з примусового виконання вказаного рішення суду за заявою стягувача ОСОБА_2 від 18.03.2016р..

07.04.2016р. державним виконавцем Жовтневого ВДВС ХМУЮ накладено арешт на кошти, що містяться на рахунках та належать боржнику ОСОБА_1, в тому числі ті, які будуть відкриті після винесення постанови про накладення арешту.

З вказаної постанови вбачається, що підставою для накладення арешту на майно боржника стала несплата останнім заборгованості у розмірі 13133 грн.33 коп. згідно виконавчого документу.

Системний аналіз положень ст. 7 Закону України «Про державну виконавчу службу», ст. ст.1,6,11,52,57 Закону України «Про виконавче провадження», дає підстави для висновку про те, що арешт, як спеціальна гарантія виконання рішення, яка одночасно обмежує право власності боржника у виконавчому провадженні може визнаватись виправданим, а відповідно і застосовуватись лише в тому випадку, коли відповідає принципам співмірності і є об*єктивно виправданим по відношенню до суми зобов*язання, яке лежить на боржнику.

В судовому засіданні було встановлено та не заперечувалось сторонами, що 26.04.2016р. ОСОБА_1 сплатив аліменти в розмірі 13350 грн., заборгованості на теперішній час немає.

Також, в судовому засіданні заявник ОСОБА_1 вказав, що не має заборгованості за аліментами, але існування арешту на його рахунку позбавляє можливості своєчасно сплачувати аліменти.

З урахуванням викладеного, слід вважати доведеним, що інтереси боржника під час винесення оскаржуваної постанови державним виконавцем враховані не були. Накладаючи арешт на кошти, що містяться на рахунку та належать боржнику у тому числі, які будуть відкриті після винесення постанови про накладення арешту, державний виконавець діяв передчасно, не реалізувавши при цьому всіх заходів для виконання рішення.

Вимоги заявника ОСОБА_1 про визнання незаконними дій державної виконавчої служби Жовтневого відділу міського управління юстиції з виконання виконавчого листа від 12.02.2016р. не підлягають задоволенню, оскільки не засновані на законі.

Керуючись ст. ст.10,11,60, 210,385-388 ЦПК України, Законом України „Про виконавче провадження, ЗУ «Про державну виконавчу службу», суд

У Х В А Л И В :

Скаргу ОСОБА_1 на дії та рішення державного виконавця Жовтневого відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції, заінтересована особа: ОСОБА_2 задовольнити частково.

Визнати незаконною та скасувати постанову державного виконавця Жовтневого відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції ОСОБА_3 від 07.04.2016 року про арешт коштів боржника ОСОБА_1.

В задоволенні інших вимог скарги відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Харківської області протягом п*яти днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п*яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя -ОСОБА_4