Справа № 160/661/16-ц
Провадження № 2/160/281/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2016 року смт. Локачі

Локачинський районний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді Кідиби Т.О.,

секретар судового засідання - Сташук В.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Крухиничівської сільської ради Локачинського району про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

16 грудня 2016 року позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Крухиничівської сільської ради Локачинського району про визнання права власності на спадкове майно.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 09 квітня 2016 року померла його мати - ОСОБА_2 Батько - ОСОБА_3 помер у 1996 році. Після смерті матері залишилось спадкове майно, зокрема, житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по вул. Луцькій, 64 в с. Крухиничі Локачинського району Волинської області.

Як спадкоємець за заповітом позивач прийняв спадщину, оскільки проживав і був зареєстрований у будинку спадкодавця, а також у встановлений законом шестимісячний строк подав заяву про прийняття спадщини. Однак, у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок йому було відмовлено нотаріальною конторою у зв'язку із неподачею правовстановлюючих документів щодо належності майна спадкодавцеві.

Іншим спадкоємцем майна померлої ОСОБА_2 є її дочка - ОСОБА_4, яка оформила своє спадкове право за заповітом на земельну ділянку (пай).

Інших спадкоємців, які б претендували на дане майно, немає.

Просить суд визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований по вул. Луцькій, 64 у с. Крухиничі Локачинського району Волинської області, в порядку спадкування за заповітом після смерті матері - ОСОБА_2 Судові витрати у справі просить залишити за ним.

У судове засідання позивач не з'явився. 26 грудня 2016 року через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує повністю.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився також. 26 грудня 2016 року через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає повністю.

У відповідності до вимог ч.2 ст. 197 ЦПК України у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши та оцінивши представлені у справі докази в їх сукупності, оглянувши матеріали спадкової справи № 101/2016 до майна померлої ОСОБА_2, суд дійшов висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що 09 квітня 2016 року померла мати позивача - ОСОБА_2, що стверджується копією свідоцтва про її смерть серії І-ЕГ № 184615 від 27 травня 2016 року (а.с.8).

Після її смерті залишилося спадкове майно, зокрема, житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований по вул. Луцькій, 64, у с. Крухиничі Локачинського району Волинської області, що підтверджується довідкою Крухиничівської сільської ради від 30 травня 2016 року № 138 та витягом з погосподарської книги № 1 за 2016 рік (а.с. 6, 7).

Згідно із заповітом від 13 вересня 2005 року, що посвідчений Крухиничівською сільською радою, та зареєстрований в реєстрі за № 146, спадкодавець ОСОБА_2 своє майно, в тому числі: житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, заповіла своєму сину - ОСОБА_1, а земельний пай та частину земельної ділянки в розмірі 0,66 га дочці - ОСОБА_4 (а.с.4).

Позивач вважається таким, що прийняв спадщину, оскільки проживав і був зареєстрований у будинку спадкодавця на час відкриття спадщини, у встановлений законом шестимісячний строк подав заяву про прийняття спадщини та не відмовився від неї протягом строку, встановленого ст. 1270 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), що стверджується довідкою Крухиничівської сільської ради № 138 від 30 травня 2016 року (а.с.6) та матеріалами спадкової справи.

ОСОБА_1 оформив свої спадкові права на земельні ділянки спадкодавця, недоотриману пенсію та грошові заощадження, що стверджується свідоцтвами про право на спадщину за заповітом. Дочка спадкодавця - ОСОБА_4 також своєчасно звернулась із заявою про прийняття спадщини за заповітом і вказана заява не є відкликаною. Остання отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку, площею 2.4555 га, яка передана для ведення особистого селянського господарства, що стверджується матеріалами спадкової справи.

Родинні відносини позивача і спадкодавця підтверджуються копією свідоцтва про народження позивача (а.с.10).

Із постанови нотаріуса від 08 грудня 2016 року вбачається, що ОСОБА_1 звернувся до нотаріальної контори з заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по вул. Луцькій, 64 в с. Крухиничі Локачинського району Волинської області, однак йому відмовлено у видачі такого свідоцтва, оскільки останнім не подано правовстановлюючих документів щодо належності цього майна ОСОБА_2 (а.с.9).

Відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно із ст.ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Оскільки на момент відкриття спадщини спадкодавцю ОСОБА_2 належало право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по вул. Луцькій, 64 в с. Крухничі Локачинського району Волинської області, суд дійшов висновку, що право власності на нього переходить до позивача ОСОБА_1 як спадкоємця за заповітом і за ним необхідно визнати право власності на вищезазначене майно.

Відповідно до ч.1 ст. 61 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню.

Враховуючи вищевикладене та те, що визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує нічиїх прав та інтересів, його необхідно прийняти та ухвалити рішення про задоволення позову.

За клопотанням позивача судові витрати у справі слід залишити за ним.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 58, 60, 61, 174, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 392, 1216, 1218 ЦК України, суд

ВИРІШИВ :

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок, загальною площею 82,7 кв.м, житловою площею 54,7 кв.м, з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по вул. Луцькій, 64, в с. Крухиничі Локачинського району Волинської області, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2, яка померла 09 квітня 2016 року.

Судові витрати у справі залишити за позивачем.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Волинської області через Локачинський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10 - денний строк з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Локачинського районного суду Т. О. Кідиба