У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

8 вересня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Луспеника Д.Д., Черненко В.А., Штелик С.П.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про визнання спадкового договору недійсним, визнання заповіту дійсним та зобов'язання вчинити певні дії за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду Чернігівської області від 2 червня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду з указаним вище позовом, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його та ОСОБА_5 мати - ОСОБА_6, яка 21 грудня 2009 року склала заповітна його користь та на користь ОСОБА_5 у рівних частинах. 30 жовтня 2012 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_5 укладено спадковий договір.

Позивач вважав, що на момент укладення спадкового договору мати була недієздатною, страждала тяжким розумовим захворюванням і не могла усвідомлювати вчинених нею дій і вона не підписувала спадковий договір, оскільки в ньому відсутній її підпис.

Ураховуючи викладене, ОСОБА_4, уточнивши позовні вимоги, просив суд визнати спадковий договір від 30 жовтня 2012 року недійсним, визнати дійсним заповіт від 21 грудня 2009 року та зобов'язати відповідача повернути витрачені грошові кошти до спадкової маси.

Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 13 квітня 2016 року позов ОСОБА_4задоволено частково. Визнано спадковий договір, укладений 30 жовтня 2012 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_5, недійсним. У решті позову відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Чернігівської області від 2 червня 2016 року рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог про визнання спадкового договору недійсним скасовано, у задоволенні позову в цій частині відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4просить оскаржуване рішення апеляційного суду скасувати, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права й порушення норм процесуального права, та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що рішення апеляційного суду ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи скарги цих висновків не спростовують.

Апеляційний суд, скасовуючи рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог про визнання спадкового договору недійсним та відмовляючи в їх задоволенні, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України), дійшов до правильного висновку про те, що спадковий договір від 30 жовтня 2012 року посвідчено приватним нотаріусом ОСОБА_7 у присутності ОСОБА_6 та ОСОБА_5, договір містить особистий підпис ОСОБА_6, що підтверджується висновком судової почеркознавчої експертизи від 24 листопада 2015 року. Крім того, на час вчинення даного правочину ОСОБА_6 усвідомлювала значення своїх дій та могла керувати ними, що підтверджується висновком судово-психіатричної експертизи від 26 лютого 2016 року).

При цьому позивач не довів своїх вимог, що є його процесуальним обов'язком (ст. ст. 10, 60 ЦПК України).

Доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують, на законність судового рішення не впливають, а в основному направлені на переоцінку доказів, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.

Ураховуючи викладене та положення ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити судове рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення апеляційного суду Чернігівської області від 2 червня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:Д.Д. Луспеник
В.А. Черненко С.П. Штелик