УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

ХоптиС.Ф., Журавель В.І., Штелик С.П.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа - ОСОБА_6, про виділ у натурі частки житлового будинку, встановлення порядку користування земельною ділянкою та зобов'язання усунути перешкоди у користуванні частиною житлового будинку за касаційною скаргою ОСОБА_5 на рішення апеляційного суду Одеської області від 24 листопада 2015 року та касаційною скаргою ОСОБА_4 на додаткове рішення апеляційного суду Одеської області від 22 березня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 22 березня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2004 року ОСОБА_4 звернулась до суду з указаним позовом, який у подальшому було уточнено, про виділ у натурі 3/5 частини житлового будинку з надвірними спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1, а саме, наступні приміщення: 1-4 - житлова, площею 18,6 кв. м, 1-5 - веранда, площею 12,3 кв. м, 1-6 - коридор, площею 4,2 кв. м, 1-7 - кухня, площею 7,2 кв. м, 1-8 - коридор, площею 4,5 кв. м, 1- 9 - санвузол, площею 3,8 кв. м, гараж під літ. «З», частку огородження, частку мостіння, встановити порядок користування земельною ділянкою відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи від 15 травня 2014 року, а саме: ОСОБА_4 з долею у праві власності 3/5 виділити земельну ділянку площею 537 кв. м за адресою: АДРЕСА_1, розташовану з приляганням до фасадної межі, в тому числі площу частини будинку в складі приміщень: 1-4 - житлова, 1-5 - веранда, 1-8 - коридор, 1-9 - санвузол, площею 3,8 кв. м, господарською будівлею літ. «З» - гараж та прилеглою територію, з в'їздом з боку вул. Тульська через існуючі ворота влаштовані в огорожі по фасадній межі земельної ділянки. Також просила зобов'язати ОСОБА_5 усунути перешкоди у користуванні належною їй 3/5 частками житлового будинку з надвірними спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1, а саме наступними приміщеннями: 1 -4 - житловою кімнатою, площею 18,6 кв. м, 1-5 - верандою, площею 12,3 кв. м, 1-6 - коридором, площею 4,2 кв. м, 1-7 - кухнею, площею 7,2 кв. м, 1-8 - коридором, площею 4,5 кв. м, 1-9 - санвузлом, площею 3,8 кв. м, гаражем під літ. «З», часткою огородження, часткою мостіння та земельною ділянкою, площею 537 кв. м.

Позивач посилалась на те, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті матері - ОСОБА_7 вона є власником 3/5 частини спірного будинку. При цьому у заповіті зазначено, які саме приміщення переходять у її користування. Однак сторони не можуть дійти згоди відносно виділу частки в натурі зі спільного майна.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 6 травня 2015 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 24 листопада 2015 року рішення районного суду скасовано та ухвалено нове рішення. Позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено.

Виділено ОСОБА_4 у користування 3/5 частини житлового будинку з надвірними спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1.

Встановлено порядок користування земельною ділянкою відповідно до другого варіанту висновку судової будівельно-технічної експертизи від 15 травня 2014 року № 3839/24.

Виділено ОСОБА_4 у користування 3/5 частини земельної ділянки площею 537 кв. м за адресою: АДРЕСА_1, розташованої з приляганням до фасадної межі.

Визначено межу між земельними ділянками ОСОБА_5 та ОСОБА_4

Зобов'язано ОСОБА_5 не перешкоджати ОСОБА_4 у користуванні 3/5 частками житлового будинку з надвірними спорудами, що знаходиться у м. Одесі по вул. Тульській, 23, та земельною ділянкою площею 537 кв. м.

У січні 2016 року ОСОБА_4 в особі представника - ОСОБА_8, звернулась до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення, посилаючись на те, що під час розгляду справи апеляційним судом не було вирішено одну із позовних вимог, а саме: виділення ОСОБА_4 в натурі 3/5 частини житлового будинку з надвірними спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1, а саме, наступні приміщення: 1-4 - житлова, площею 18,6 кв. м, 1-5 - веранда, площею 12,3 кв. м, 1-6 - коридор, площею 4,2 кв. м, 1-7 - кухня, площею 7,2 кв. м, 1-8 - коридор, площею 4,5 кв. м, 1-9 - санвузол, площею 3,8 кв. м, гараж під літ. «З», частку огородження, частку мостіння та виділити земельну ділянку відповідно до другого варіанту висновку судової будівельно-технічної експертизи від 15 травня 2014 року № 3839/24.

Додатковим рішенням апеляційного суду Одеської області від 22 березня 2016 року заяву представника ОСОБА_4 задоволено частково.

Доповнено мотивувальну та резолютивну частину рішення апеляційного суду Одеської області від 24 листопада 2015 року словами «частково», у мотивувальній частині після слів: обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що вона підлягає частковому задоволенню. В резолютивній частині абзац перший доповнено словом «частково».

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 22 березня 2016 року відмовлено у задоволенні заяви представника ОСОБА_4 про виправлення описки в рішенні апеляційного суду Одеської області від 24 листопада 2015 року.

У касаційній скарзі ОСОБА_5, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить змінити додаткове рішення апеляційного суду в частині виділу в натурі частки житлового будинку, а саме: виділити їй в натурі 3/5 частки житлового будинку з надвірними спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1, а саме, наступні приміщення: 1-4 - житлова, площею 18,6 кв. м; 1-5 - веранда, площею 12,3 кв. м; 1-6 - коридор, площею 4,2 кв. м; 1-7 - кухня, площею 7,2 кв. м; 1-8 - коридор, площею 4,5 кв. м; 1-9 - санвузол, площею 3,8 кв. м; гараж під літ. «З», частку огородження, частку мостіння, в іншій частині рішення апеляційного суду залишити без змін, а також змінити ухвалу апеляційного суду про виправлення описки та вирішити питання по суті.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції в межах касаційної скарги перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду, чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України), дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для виділення позивачці у користування 3/5 частки спірного житлового будинку, встановлення порядку користування земельною ділянкою за другим варіантом судової будівельно-технічної експертизи від 15 травня 2014 року та зобов'язання ОСОБА_5 не перешкоджати позивачці у користуванні її частиною житлового будинку, що відповідає вимогам ст. ст. 355, 364 ЦК України.

Ухвалюючи додаткове рішення, суд апеляційної інстанції, керуючись ст. 220 ЦПК України, правильно виходив з того, що позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено частково, оскільки частина житлового будинку і земельної ділянки їй виділена не в натурі, як вона просила у позові, а у користування, проте у судовому рішенні не зазначено про часткове задоволення позовних вимог, тому дійшов до правильного висновку про необхідність доповнення рішення суду та зазначення про часткове задоволення позовних вимог.

Доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують, на законність судових рішень суду не впливають.

Оскільки з матеріалів справи та змісту касаційної скарги не вбачається неправильне застосування судом апеляційної інстанції порушення норм процесуального права, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу ОСОБА_5 та касаційну скаргу ОСОБА_4 в чатсині оскарження додаткового рішення апеляційного суду відхилити.

Також апеляційний суд дійшов правильного висновку про відсутність підстав, передбачених ст. 219 ЦПК України для усунення описки у своєму рішенні, оскільки таких не встановлено.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 та касаційну скаргу ОСОБА_4 в частині оскарження додаткового рішення апеляційного суду Одеської області від 22 березня 2016 року відхилити.

Рішення апеляційного суду Одеської області від 24 листопада 2015 року залишити без змін.

Додаткове рішення апеляційного суду Одеської області від 22 березня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 22 березня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: С.Ф. Хопта

В.І.Журавель

С.П.Штелик