У х в а л а

іменем україни

19 вересня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Гримич М.К., Іваненко Ю.Г., Колодійчука В.М.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_4, третя особа - ОСОБА_5, про звернення стягнення на предмет іпотеки і виселення; за зустрічним позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» про визнання договору іпотеки недійсним, за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на рішення апеляційного суду Закарпатської області від 13 жовтня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2013 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду з позовом, у якому просило звернути стягнення на належні ОСОБА_4 житловий будинок та земельну ділянку АДРЕСА_1, які є предметом іпотеки, шляхом їх продажу з укладенням від імені відповідача договору купівлі-продажу з можливістю здійснення позивачем усіх необхідних для цього дій, виселити відповідача та інших осіб, які зареєстровані та проживають у будинку, зі зняттям їх з реєстраційного обліку.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 30 вересня 2008 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_5 укладено кредитний договір, за умовами якого банк надав позичальнику 23 230, 65 доларів США, а він зобов'язався повернути ці кошти до 30 вересня 2018 року та сплатити 15 % річних за користування ними.

На забезпечення виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором, між банком та ОСОБА_4 укладено договір іпотеки, за умовами якого останній передав в іпотеку банку належні йому житловий будинок та земельну ділянку АДРЕСА_1.

Посилаючись на те, що позичальник взяті на себе зобов'язання за договором не виконав, внаслідок чого станом на 22 лютого 2013 року утворилась заборгованість у розмірі 31 684, 35 доларів США, що еквівалентно 253 157 грн 94 коп., позивач просив суд позов задовольнити.

У липні 2013 року ОСОБА_4 звернувся до суду із зустрічним позовом, у якому просив визнати недійсним договір іпотеки, зобов'язати нотаріуса скасувати запис про реєстрацію іпотеки та заборону відчуження, посилаючись на ті обставини, що договір укладено без згоди органу опіки і піклування та його укладенням порушено права неповнолітньої дитини, яка має право користування будинком.

Рішенням Великоберезнянського районного суду Закарпатської області 17 червня 2014 року та додатковим рішенням цього суду від 15 серпня 2014 року позов ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволено частково, у задоволенні зустрічного позову відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» 31 684,35 доларів США заборгованості за кредитним договором, з яких: 18 998,10 доларів США - борг за кредитом, 4 912,47 доларів США - проценти за користування коштами, 1 771,96 доларів США - комісія, 4 463,24 доларів США - пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань, 31,29 доларів США - штраф (фіксована частина), 1 507,29 доларів США - штраф (процентна складова).

У рахунок погашення боргу за кредитним договором звернуто стягнення на предмет іпотеки - житловий будинок, вартістю 140 969 грн на земельній ділянці площею 0,25 га у с. Завосино Великобагачанського району Закарпатської області, що належить ОСОБА_4, шляхом проведення прилюдних торгів в межах процедури виконавчого провадження або шляхом продажу предмета іпотеки будь-якій особі - покупцеві відповідно до ст. 38 Закону України «Про іпотеку».

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У задоволенні позовних вимог про виселення відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Закарпатської області від 13 жовтня 2015 року скасовано рішення суду першої інстанції в частині вирішення позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» та ухвалено нове рішення.

У рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 30 вересня 2008 року, укладеним між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_5, станом на 22 лютого 2013 року в розмірі 31 684,35 доларів США, що еквівалентно 253 157 грн 94 коп., та складається з: заборгованість за кредитом - 18 998,10 доларів США; заборгованість за процентами за користування кредитом - 4 912,47 доларів США; заборгованість по комісії за користування кредитом - 1 771,96 доларів США; пені за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором, а також штрафів відповідно до договору - 4 463,24 доларів США; штраф (фіксована частина) - 31, 29 доларів США; штраф (процентна складова) - 1507,29 доларів США, звернуто стягнення на предмет іпотеки - домоволодіння розташоване в АДРЕСА_1, та має наступні характеристики: літ. «А» - житловий будинок загальною площею 120,6 кв.м, житловою площею 56,70 кв.м; літ «Б» - Гараж, літ. «В» - літня кухня, літ. «Г» - майстерня, літ. «Д» - стайня, літ. «Е» - туалет, № № 3 - огорожа, що належить іпотекодавцю ОСОБА_4 на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого Великоберезнянською державною нотаріальною конторою 20 грудня 2004 року за реєстровим № 1350, право власності на житловий будинок зареєстроване 27 грудня 2004 року Великоберезнянським районним бюро технічної інвентаризації в книзі № 3, запис № 6, та земельну ділянку площею 0,2500 га за адресою: АДРЕСА_1, що належить іпотекодавцю ОСОБА_4 на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку, виданого 28 серпня 2008 року Малоберезнянською сільською радою на підставі рішення 14-ї сесії 5-го скликання від 14 березня 2008 року № 330, відповідно до договору іпотеки від 30 вересня 2008 року, укладеного між ПАТ КБ «ПриватБанк» та позичальником ОСОБА_5 іпотекодавцем ОСОБА_4, шляхом продажу з укладанням від імені ОСОБА_4 договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з реєстрацією правочину купівлі-продажу предмету іпотеки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, з проведенням дій щодо коригування технічної документації відповідно до поточного стану нерухомості, її перепланування та перебудови, з проведенням дій щодо оформлення та з отриманням кадастрового номеру земельної ділянки, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах та організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення ПАТ КБ «ПриватБанк» всіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмету іпотеки, з початковою ціною, визначеною суб'єктом оціночної діяльності на час реалізації предмета іпотеки на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна.

В решті рішення суду залишено без змін.

Скасовано додаткове рішення Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 15 серпня 2014 року.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Зазначено, що рішення суду про звернення стягнення на предмет іпотеки на час дії Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» не підлягає виконанню.

У касаційній скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк»просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції в частині відмови у задоволенні позову банку та ухвалити нове рішення про повне задоволення позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк», мотивуючи свою вимогу неправильним застосуванням судом норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відмовляючи у задоволенні позову ПАТ КБ «ПриватБанк» в частині виселення, апеляційний суд на підставі доказів, поданих сторонами, що належним чином оцінені (ст. 212 ЦПК України), врахувавши правову позицію Верховного Суду України, викладену у постанові від 18 березня 2015 року № 6-39цс15, дійшов правильного висновку про те, що оскільки житловий будинок, який є предметом іпотеки, був придбаний ОСОБА_4 не за кредитні кошти, а тому відповідач не може бути виселений з нього без надання іншого жилого приміщення, у відповідності до ч. 2 ст. 109 ЖК України.

Встановлено і це вбачається з матеріалів справи, що рішення суду апеляційної інстанції ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Інші доводи касаційної скарги фактично стосуються переоцінки доказів, що знаходиться поза межами повноваження суду касаційної інстанції.

Враховуючи наведене та керуючись положеннями ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити судове рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» відхилити.

Рішення апеляційного суду Закарпатської області від 13 жовтня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: М.К. Гримич

Ю.Г.Іваненко

В.М. Колодійчук