Справа № 365/605/16-ц
Номер провадження: 2/365/395/16
У Х В А Л А

19.09.2016 смт. Згурівка Київської області

Суддя Згурівського районного суду Київської області

ОСОБА_1,

вивчивши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ОСОБА_5 Держгеокадастру України у Згурівському районі Київської області про визнання права на земельну ділянку в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В:

6 вересня 2016 року (за поштовим штемпелем) позивачі звернулися до суду із вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що 6 серпня 2014 року померла їхня мати ОСОБА_6, після смерті якої їм відкрилась спадщина за заповітом. До складу спадщини входить земельна ділянка площею 40,0 га, яку ОСОБА_6 успадкувала після смерті чоловіка ОСОБА_7, який помер 13 грудня 2010 року. Спірна земельна ділянка була надана їх батьку ОСОБА_7 для ведення селянського (фермерського) господарства та належала йому на підставі Державного акту серії ІІІ-КВ № 007860 на право постійного користування землею, виданого на підставі рішення 6 сесії 23 скликання Згурівської районної ради народних депутатів Згурівського району Київської області від 3 червня 1999 року № 84. Нотаріус відмовив їм у видачі свідоцтва про право на спадщину на спірну земельну ділянку у звязку із ненаданням витягу із ДЗК на цю земельну ділянку, належності померлому земельної ділянки на праві користування, а не на праві власності, та відсутності кадастрового номера. Вважають, що право постійного користування земельною ділянкою не припинилося після смерті батька. Вартість спірної ділянки вони визначають орієнтовно в розмірі 250000 грн. Розпорядженням Згурівської районної ради від 1 лютого 2012 року № 44 спірна земельна ділянка була передана ОСОБА_4 в оренду на 49 років, тому просять визнати за ними як за спадкоємцями ОСОБА_6, померлої 6 серпня 2014 року, по ? частині у праві постійного користування на спірну земельну ділянку за кожним.

Позовна заява була подана без додержання вимог, передбачених ст. 119 ЦПК України, тобто позовна заява повинна містити зазначення доказів щодо ціни позову на момент предявлення позову. Позивачі ж оцінили земельну ділянку на власний розсуд, вартість якої вочевидь не відповідає її дійсній вартості, тому вбачається за необхідне встановити точну ціну позову шляхом уточнення нормативно-грошової оцінки земельної ділянки на момент предявлення позову.

В разі належного підтвердження ціни позову до позовної заяви повинні бути додані документи, що підтверджують відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» сплату судового збору в розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати (551,20 грн) та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати (6890 грн), з врахуванням вимог ч. 6 ст. 6 Закону України «Про судовий збір», кожним позивачем пропорційно долі поданих кожним з них вимог окремим платіжним документом.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 9 Закону України «Про судовий збір» суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України, позивачі ж зобовязалися надати суду квитанцію про сплату судового збору до початку розгляду справи по суті, що унеможливлює наразі відкриття судом провадження у справі.

У п. 15 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від17.10.2010 № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» зазначено, що пунктами 1 і 2 частини першої статті 80 ЦПК передбачено визначення ціни позову у позовах про стягнення грошових коштів та про визнання права власності на майно або витребування майна. Відповідні позовні заяви мають майновий характер, і розмір ставок судового збору за їх подання визначається згідно з підпунктом 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону № 3674-VI.

В разі неналежного підтвердження ціни позову суд попередньо визначає розмір судового збору 6890 грн та відповідно до вимог ч. 2 ст. 80 ЦПК України пропонує позивачам сплатити судовий збір в розмірі по 3445 грн з наступним поверненням можливо переплаченого судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом при вирішенні справи.

Відповідно до п. 3 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ порядок звернення до суду за судовим захистом урегульовано ЦПК. Подання заяви до суду має відбуватись із дотриманням певних умов. Зокрема, частиною пятою статті 119 ЦПК передбачено, що до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору. Отже, якщо сплата судового збору згідно з вимогами закону є обовязковою, то наслідком недотримання цієї умови є залишення позовної заяви без руху, а у разі, якщо документ, що підтверджує сплату судового збору (частина пята статті 119 ЦПК), не буде поданий у строк, установлений судом, визнання заяви неподаною та її повернення позивачеві (стаття 121 ЦПК) або залишення заяви без розгляду (пункт 8 частини першої статті 207 ЦПК).

Позовну заяву необхідно залишити без руху, про що повідомити позивачів і надати їм строк для усунення недоліків.

На підставі викладеного, керуючись ст. 121 ЦПК України,-

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ОСОБА_5 Держгеокадастру України у Згурівському районі Київської області про визнання права на земельну ділянку в порядку спадкування залишити без руху, про що їх повідомити.

Надати ОСОБА_2, ОСОБА_3 строк для усунення недоліків, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання позивачами ухвали, та роз'яснити, що в разі, якщо вказані недоліки до зазначеного строку не будуть усунені, заява буде вважатися неподаною та повернута їм.

СУДДЯ Н.О.ДЕНИСЕНКО