Справа № 136/1336/16-ц Провадження № 22-ц/772/3889/2016Головуючий в суді першої інстанції ОСОБА_1
Категорія 27Доповідач Якименко М. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2016 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Вінницької області у складі:

головуючого судді Якименко М.М.,

суддів Сала Т.Б. та Марчук В.С.,

при секретарі Кирилюк Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі апеляційного суду Вінницької області в м. Вінниці цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення боргу кредитором спадкодавця за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» на рішення Липовецького районного суду Вінницької області від 17.11.2016 року, -

в с т а н о в и л а :

В серпні 2016 року публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу кредитором спадкодавця.

Рішенням Липовецького районного суду Вінницької області від 17.11.2016 року в задоволенні позову було відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» подало апеляційну скаргу, в якій порушує питання про його скасування, як такого, що ухвалене судом з порушенням норм матеріального та процесуального права , просить ухвалити нове рішення, яким задовольнити його вимоги.

В свою чергу відповідач надав письмові заперечення, в яких просив відхилити апеляційну скаргу, а рішення залишити без змін.

Колегія суддів, заслухавши доповідача, дослідивши матеріали та обставини справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог у суді першої інстанції, вважає, що апеляційну скаргу слід відхилити з наступних підстав.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, яке ухвалено на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, підтверджені тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні.

Даним вимогам рішення суду відповідає в повній мірі.

Так судом першої інстанції було встановлено, що 24.01.2006 року між ПАТ КБ "ПриватБанк" і ОСОБА_3 було укладено кредитний договір № DNH4KS70800217, за яким останній отримав на строк до 24.01.2007 року кредит в розмірі 5 994,15 гривень зі сплатою відсотків за його користування у розмірі 25,08 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Приймаючи до уваги те, що відповідачем не було надано допустимих доказів на підтвердження того факту, що підпис в кредитному договорі не належить його батьку ОСОБА_3, висновок суду про необґрунтованість доводів відповідача щодо неможливості укладення спадкодавцем кредитного договору з огляду на втрату паспорту, є правильним.

08.12.2011 року помер позичальник ОСОБА_3 .

Судом встановлено, що ОСОБА_3 припинив виконувати щомісячні кредитні зобовязання, внаслідок чого станом на 08.12.2011 року в нього виникла заборгованість перед ОСОБА_4 , яка за розрахунком позивача складає 46 597,87 грн., з них: 20 016,78 грн. заборгованість за процентами за користування кредитом, 26 581,09 грн. заборгованість за пенею.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина, яку за законом прийняв відповідач ОСОБА_2

Висновок суду , що спадкоємець ОСОБА_2, який прийняв спадщину успадкував як права , так і обовязки ОСОБА_3, в тому числі і обов'язки спадкодавця за кредитним договором № DNH4KS70800217 від 24.01.2006 року, які не припинилися внаслідок його смерті (погашення існуючої заборгованості), є правильним.

Суд вірно зазначив, що оскільки зі смертю боржника зобовязання з повернення кредита включаються до складу спадщини, то умови кредитного договору щодо строків повернення кредиту не застосовуються, а підлягають застосуванню норми статей 1281, 1282 ЦК України щодо строків предявлення кредитором вимог до спадкоємців і порядку задоволення цих вимог кредитора.

Ст.1282 ЦК України передбачено, що спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов'язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено.

Відповідно до статті 1281 ЦК України, кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред'явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частиною другою та третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

Недотримання кредитором передбачених статтею 1281 ЦК України строків предявлення вимог, які є присічними (преюпозивними), позбавляє в свою чергу кредитора права вимоги до спадкоємців. Такий висновок суду узгоджується з правовою позицією висловленою Верховним судом України під час розгляду справи № 6-33цс15.

У відповідності до диспозиції ст. 1281 ЦК України, 27.11.2015 року ПАТ КБ "ПриватБанк" повідомило спадкоємців про наявність вимог до спадщини через Липовецьку державну нотаріальну контору( а.с.62 ).

До вказаної претензії кредитора ОСОБА_4 серед інших документів було надано копію свідоцтва про смерть ОСОБА_3

17.05.2016 року Банк направив спадкоємцю лист-претензію з вимогою погасити борг, однак її не було виконано, що стало приводом для звернення до суду із даним позовом.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до вірного висновку , що оскільки позивач дізнався про відкриття спадщини після смерті ОСОБА_3 саме 27.11.2015 року, він повинен був пред'явити вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом шести місяців з цієї дати. А оскільки кредитор предявив вимоги до спадкоємця, що прийняв спадщину, з порушенням строків встановлених статтею 1281 ЦК України, він позбавлений права вимоги до нього.

З таким висновком погоджується і судова колегія.

Отже доводи апеляційної скарги є безпідставними і до уваги колегією суддів не приймаються.

Доводи апеляційної скарг не спростовують висновків суду, оскільки останні ґрунтуються на повно та всебічно зясованих обставинах справи.

Рішення суду законне і обґрунтоване, постановлене з додержанням вимог матеріального і процесуального права, тому підстав для його скасування колегія суддів не вбачає.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержання норм матеріального і процесуального права.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.303, 304, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства Комерційний банк « Приватбанк» відхилити.

Рішення Липовецького районного суду Вінницької області від 17.11.2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий

Судді: