Справа № 653/3314/16-ц
Провадження № 2/653/1037/16
РІШЕННЯ

іменем України

28.12.2016 року м. Генічеськ

Генічеський районний суд Херсонської області в складі:

головуючого судді Крапівіна О.П.,

при секретарі Пшенична В.М,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Генічеськ цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Щорсівської сільської ради про визнання права власності в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В:

03.10.2016 року ОСОБА_2 звернулась до суду із позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини в порядку спадкової трансмісії.

В судовому засідання 28.11.2016 року позивач, керуючись вимогами ст. 31,33 ЦПК України, замінила неналежного відповідача, уточнивши позовні вимоги, та змінивши предмет позову.

Свій позов мотивує тим, що 03 червня 2015 року помер її батько, ОСОБА_3, якому було заповідана земельна ділянка, яка знаходиться на території Щорсівської сільської ради від ОСОБА_4 За життя батько не встиг прийняти спадкове майно, оскільки зловживав спиртними напоями та мав серйозні проблеми із здоровям, постійно лікувався та був в хворобливому стані, що не давало йому змоги звернутися та оформити належну йому земельну ділянку.

Після смерті батька, вона мала намір прийняти спадщину, тому звернулась до Генічеської державної нотаріальної контори. На підставі цього звернення заведена спадкова справа № 325/15 від 13 жовтня 2015 року. Незважаючи на те, що після смерті батька вона прийняла у спадщину житловий будинок, оформити своє право, як спадкоємця першої черги на земельну ділянку, що була заповідана батьку не змогла, оскільки батько не оформив належним чином право власності на таку ділянку через обставини, викладені вище. Вважає, що як спадкоємець першої черги, вона має право прийняти у спадщину після смерті батька земельну ділянку, що була заповідана йому. Крім того вказує, що вийшла заміж та змінила прізвище з ОСОБА_3 на ОСОБА_1.

У звязку із вищевикладеним просить суд: Визнати за ОСОБА_1, право власності на земельну ділянку, площею 2,00 га для ведення особистого селянського господарства на території Щорсівської сільської ради у порядку спадкування в порядку спадкової трансмісії після смерті батька ОСОБА_3, який помер 03 червня 2015 року та яка належала на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 741609 ОСОБА_4, яка померла 28 грудня 2012 року.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 просила задовольнити позовні вимоги.

В судовому засіданні представник Щорсівської сільської ради був відсутнім. Ним була надана заява, в якій вказує, що не заперечують проти позовних вимог заявниці.

Суд, вислухавши сторін, дослідивши письмові докази та оцінивши досліджені докази у їх сукупності, встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини.

Факт зміни прізвища заявниці підтверджується копією свідоцтва про шлюб, серії І-КГ № 111789 від 21.10.2016 року, виданого Генічеським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, згідно до якого ОСОБА_2 та ОСОБА_5 зареєстрували шлюб 21.10.2016 року, акт. запис № 135. Прізвище ОСОБА_2 після реєстрації шлюбу ОСОБА_5.

Факт родинних відносин позивачки із померлим ОСОБА_3 підтверджується копією свідоцтва про народження, серії ІІ-КГ № 410273 від 09.12.1989 року, акт. запис 329, згідно до якого батьками ОСОБА_2 є ОСОБА_3 та ОСОБА_6.

Згідно копії державного акту на право власності на земельну ділянку, серії ЯД № 741609, ОСОБА_4 на підставі розпорядження голови Генічеської районної державної адміністрації від 22.04.2008 року № 406 належить земельна ділянка площею 2,00 га, що розташована на території Щорсівської сільської ради. Кадастровий номер земельної ділянки :02:008:0045.

Відповідно до копії свідоцтва про смерть, серії І-КГ № 157283 від 02.01.2013 року, виданого виконавчим комітетом Щорсівської сільської ради, ОСОБА_4 померла 28.12.2012 року, акт запис № 1.

Відповідно до заповіту від 04.08.2010 року, посвідченого секретарем Щорсівської сільської ради, ОСОБА_4 заповіла ОСОБА_3 земельну ділянку, яка належить їй згідно державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯД № 741601.

Тобто в судовому засіданні знайшло своє підтвердження наявність права власності на земельну ділянку, що зареєстровано за ОСОБА_4 та була заповідана ОСОБА_3 батьку позивача.

ОСОБА_3 помер 03.06.2015 року, у віці 48 років, що підтверджується копією свідоцтва про смерть, серії І-ЖС № 326093 від 05.06.2015 року, акт. запис № 875.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 пояснила, що вона є матірю позивача, та що її колишній чоловік ОСОБА_3 проживав разом із тіткою, яка заповіла йому земельну ділянку. Також вказала, що він зловживав спиртними напоями та часто хворів.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 пояснила, що вона знає, що у батька позивача була земельна ділянка, та що він часто випивав та хворів.

Згідно відповідей від нотаріальної контори, які надійшли на запити суду, після смерті ОСОБА_4 спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину відсутні. Після смерті ОСОБА_3 заведена спадкова справа № 325/15 від 13.10.2015 року на підставі заяви про прийняття спадщини, поданої донькою померлого ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1

Дослідивши надані докази, враховуючи думку сторін, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог з огляду на наступне.

Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право власності набувається у порядку, визначеному законом.

Зокрема, статтею 1218 ЦК встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на обєкти нерухомості, є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством порядку.

Згідно п. 6 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року №5 «Про судову практику у справах про захист права власності та інших речових прав», де звертається увага на те, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини ( частини пята статті 1268), проте право власності на нерухоме майно у разі прийняття спадщини виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації речового права на нерухоме майно ( стаття 19 Закону України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Відповідно до ч.3. ст.3 вищезазначеного Закону, права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. При цьому, спадкоємець має право звернутись із заявою про державну реєстрацію переходу права власності до органу , який здійснює реєстрацію прав на нерухоме майно, після прийняття спадщини в порядку, передбаченому законом.

Якщо право власності спадкодавця не було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, правовстановлюючими є документи, що підтверджують підставу для переходу права власності в порядку правонаступництва, а також документи спадкодавця, що підтверджують виникнення у нього права власності на нерухоме майно.

Відповідно до вимог статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Отже, на відміну від обєктів цивільних прав (речей, майна, майнових прав тощо), обєктами спадщини за ЦК України 2003 року є права та обовязки, в тому числі обєкти цивільних прав, які належали особі на час смерті, право власності або права за договором, якщо ці права не повязані з особою спадкодавця.

Відповідно до розяснень, що містяться в ОСОБА_8 спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 - Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов'язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину (статті 1296, 1297 ЦК) та не здійснив його державної реєстрації (ст. 1299 ЦК).

Процесуальне правонаступництво у спорах про визначення додаткового строку для прийняття спадщини ґрунтується також на нормах ст. 1276 ЦК, відповідно до змісту якої якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов'язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія).

Інформаційним листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 р. роз'яснено:

Пунктом 3.1. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК).

Крім того, за змістом статті 1276 ЦК України. за правилами спадкової трансмісії предметом спадкування є не майно, що належало спадкодавцю, а його право на спадкування, яке він не було реалізоване, у зв'язку із його смертю.

В даному випадку право власності спадкодавця ОСОБА_3 не підтверджується належними правовстановлюючими документами, оскільки за життя він не встиг оформити спадщину на земельну ділянку після смерті ОСОБА_4, якій належить їй на праві приватної власності та яка була заповідана.

Виходячи із принципу, що до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті та того, що умовою для переходу в порядку спадкування права власності на обєкти нерухомості, є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством порядку, до позивача в порядку спадкування переходить право на спадкування, яке не було реалізоване спадкодавцем її батьком, у зв'язку із його смертю через обставини, які знайшли своє підтвердження показами свідків, а саме зловживання спиртними напоями та хворобою.

Приймаючи до уваги вищевикладене, позовні вимоги підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст. 1216, 1218, 1225 ЦК України, ст.ст. 10, 15, 16, 60, 61, 88, 209, 213, 218, 223 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Щорсівської сільської ради про визнання права власності в порядку спадкування задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 право власності на земельну ділянку, площею 2,00 га для ведення особистого селянського господарства на території Щорсівської сільської ради у порядку спадкування в порядку спадкової трансмісії після смерті її батька ОСОБА_3, який помер 03 червня 2015 року та яка належала на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 741609 ОСОБА_4, яка померла 28 грудня 2012 року.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Херсонської області через Генічеський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня отримання ними копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Генічеського районного суду ОСОБА_9