РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/1430/16-ц

27 грудня 2016 року

Костопільський районний суд Рівненської області в складі:

головуючої судді Грипіч Л. А.

з участю секретаря Федас І. О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Костопіль цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості

ВСТАНОВИВ:

ПАТ КБ Приватбанк звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у сумі 35524 грн. 55 коп. на підставі кредитного договору б/н від 04 серпня 2008 року та судових витрат.

В обґрунтування заявленого позову позивач покликається на те, що внаслідок невиконання договірних зобов'язань по кредитному договору, за відповідачем утворилась заборгованість у вказаній сумі, яку позивач просить стягнути з боржника в судовому порядку.

В судове засідання представник позивача не зявився, звернувся до суду з письмовою заявою, в якій, позовні вимоги підтримав повністю та просив розглянути справу у відсутності представника позивача.

Відповідач в судове засідання не зявився, звернувся до суду з письмовою заявою, в якій просив розглянути справу у його відсутності. В поданій до суду заяві про застосування строків позовної давності ОСОБА_1 просив застосувати до спірних правовідносин положення Цивільного кодексу України щодо строків позовної давності .

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові докази по справі та письмові заперечення відповідача, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Встановлено, що 04 серпня 2008 року ОСОБА_1 відповідно до укладеного кредитного договору № б/н, отримав в кредит грошові кошти у вигляді встановленого ліміту на платіжну карткув розмірі 1000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Відповідно до п. 6.5 Умов та правил надання банківських послуг, - позичальник зобов'язався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором.

Згідно п. 6.6 Умов та правил надання банківських послуг, - уразі невиконання зобов'язань за договором, на вимогу Банку виконати зобов'язання з повернення кредиту, оплати винагороди банку.

У відповідності до ст.ст. 525, 526, абз. 1 ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України зобовязання повинно виконуватися належним чином у встановлені строки, а одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається. У відповідності до ст.ст. 610, 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

В зв'язку з порушенням боржником договірних зобов'язань за кредитним договором від 04 серпня 2008 року заборгованість за кредитом станом на 31.05.2016 р становить: 6329 грн. 44 коп. заборгованість за кредитом, 26312 грн. 99 коп. заборгованість по процентам за користування кредитом, 250 грн. штраф (фіксована частина), 1632 грн. 12 коп. штраф (процентна складова), загальна сума заборгованості становить 34524 грн. 55 коп.

У поданій заяві про застосування строків позовної давності відповідач вказує, що не заперечує того факту, що між ним і позивачем 04 серпня 2008 року було укладено договір на відкриття карткового рахунку, однак покликається на пропуск позивачем строків загальної позовної давності і просить застосувати до позовних вимог про стягнення заборгованості положення Цивільного кодексу України щодо строків спеціальної позовної давності та відмовити Публічному акціонерному товариству комерційний банк «Приватбанк» у задоволенні позовної вимоги за пропуском строку спеціальної позовної давності

Судом встановлено, що позивач на обґрунтування заявлених позовних вимог покликається на положення Цивільного кодексу України, а на підтвердження своїх доводів надає лише зроблений ним розрахунок суми боргу.

Як вбачається з матеріалів справи, заявлена позивачем до стягнення сума боргу складається з 6329 грн. 44 коп. заборгованість за кредитом, 26312 грн. 99 коп. заборгованість по процентам за користування кредитом, 250 грн. штраф (фіксована частина), 1632 грн. 12 коп. штраф (процентна складова).

З наданого позивачем розрахунку розміру заборгованості по договору б/н від 04.08.2008 року вбачається, що позичальник починаючи з 15.12.2011 року (останній платіж в сумі 720 грн.), перестав виконувати свої зобовязання по внесенню чергових платежів для погашення заборгованості.

Згідно до довідки про умови кредитування з використанням кредитки Універсальна, 30 днів пільгового періоду, строк внесення щомісячних платежів - до 25 числа щомісяця, наступного за звітним. Тобто, 26.01.2012 року позивачу було відомо про порушення його прав на отримання щомісячної суми погашення за кредитом.

Відповідно до ч. 1 ст. 257 ЦК України передбачено загальний строк позовної давності тривалістю в 3 (три) роки.

Відповідно до ч. 1 ст. 258 ЦК України, для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю.

Відповідно до п. 1 ч. 2 вказаної статті Кодексу, позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Враховуючи, що з 26.01.2012 року на думку суду розпочався відлік строку позовної давності з приводу стягнення з відповідача заборгованості та інших платежів за невиконання кредитного договору.

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором від 04 серпня 2008 року лише 25.07.2016 року(дата поштового відправлення), тобто після спливу трьохрічного строку позовної давності, то суд приходить до висновку про можливість застосування до спірних правовідносин строків позовної давності .

Відповідну позицію щодо цього виклав Верховний Суд України у Постанові Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 24 червня 2015 року у справі № 6-738цс15, у якій вказав, що відповідно до ст.256 ЦК позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого права або інтересу. Тобто протягом часу дії позовної давності особа може розраховувати на примусовий захист свого цивільного права чи інтересу судом.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (ч.4 ст.267 ЦК).

На підставі викладеного, керуючись ст. 256, п. 1 ч. 2 ст. 258, ч. 4 ст. 267, 525, 526, 530, 610, 611, 616 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212, 214-215, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Рівненської області через Костопільський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СуддяОСОБА_2