Справа № 510/896/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(Заочне)

19.08.2016 р. Ренійський районний суд Одеської області

у складі: - головуючого судді Дудник В.І.;

за участю секретаря Фурсовой А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рені цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідач ОСОБА_2 у судові засідання, які призначалися, будучи належним чином сповіщений, не являвся, про причини неявки суд не сповістив, був попереджений, що на підставі ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки без поважних причин або неповідомлення суду про причини неявки справа буде розглянута у його відсутності на підставі даних, що є в матеріалах справи.

Позивач на задоволенні позову наполягала, просила розглянути справу у її відсутності.

У зв'язку із цими обставинами суд прийняв рішення про подальший заочний розгляд справи на підставі наявних доказів.

В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази: оригінал свідоцтва про шлюб сторін; копії паспортів сторін із відміткою про шлюб; заява позивачки; повернуті конверти на адресу суду із повідомленням про вручення поштового відправлення.

Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що позивач просила розірвати шлюб із відповідачем ОСОБА_2, зареєстрований 25.07.1992 р., зазначивши, що подружнє життя не склалося, виявилася несхожість характерів, поступово перестали розуміти один одного. З приводу непорозумінь, різних поглядів на сімейне життя та ведення спільного господарства між сторонами виникали суперечки, сварки, у звязку із чим поступово втратилися почуття любові та поваги. Фактично сторони припинили шлюбні відносини 12 років тому, з того часу мешкають окремо, сумісного господарства не ведуть. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Розірвання шлюбу в органі РАЦС в порядку ст.106 СК України неможливо, оскільки відповідач від явки у відповідний орган відмовляється. У ситуації, що склалася, шлюб із відповідачем носить суто формальний характер, позивачка наполягала на його розірванні.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що сім'я сторін практично розпалася, її збереження неможливе, шлюб існує формально і підлягає розірванню. Суд також вважає, що застосування заходів щодо примирення подружжя, передбачених ст. 111 СК України, в даній ситуації буде неможливим, оскільки сторони вже тривалий час разом не проживають, зацікавленості в збереженні сім'ї не проявляють, між подружжям втратилися почуття любові і пошани, взаємодопомоги і підтримки, тобто морально-правові підстави шлюбу.

Згідно із ст. 51 СК України дружина та чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань. За ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ч. 1 ст. 110 СК України).

Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим

прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. У позовній заяві позивачка просила після розірвання шлюбу із відповідачем залишити за нею шлюбне прізвище - «ОСОБА_1». На підставі вищевказаних положень законодавства суд задовольняє вимоги позивачки щодо обрання прізвища після розірвання шлюбу.

Згідно ч.2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 130, 174, 212, 213 ЦПК України, ст.ст. 51, 56, 110-112, 114 Сімейного кодексу України, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, зареєстрований 25 липня 1992 року Ренійським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції Одеської області, актовий запис № 83, що не мають неповнолітніх дітей, - розірвати.

Після розірвання шлюбу залишити за ОСОБА_1 її шлюбне прізвище - «ОСОБА_1».

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 551 грн. 20 коп. судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.І. Дудник