Справа № 573/2108/16-ц
Номер провадження 2/573/800/16
РІШЕННЯ

іменем України

29 грудня 2016 року Білопільський районний суд Сумської області у складі:

головуючої судді Терещенко О. І.,

з участю секретаря Кислої Ю.М.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Білопіллі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Кальченківської сільської ради Білопільського району Сумської області, треті особи: Білопільська районна державна нотаріальна контора Сумської області, ОСОБА_2 про визнання права власності на земельну ділянку у порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

25 жовтня 2016 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Кальченківської сільської ради Білопільського району Сумської області про визнання права власності на земельну ділянку у порядку спадкування за законом, мотивуючи свої вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла мати її чоловіка ОСОБА_3 - ОСОБА_4, після смерті якої залишилась спадщина у вигляді земельної ділянки загальною площею 3,836 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Кальченківської сільської ради Білопільського району та належала померлій на підставі державного акту на право приватної власності на землю. Спадщину після смерті ОСОБА_4 своєчасно прийняв її син ОСОБА_3, але за життя юридично не оформив. ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_3 помер. Вона своєчасно прийняла спадщину після смерті чоловіка та оформила свої права на частину спадкового майна. На даний час ОСОБА_1 має намір оформити свої спадкові права на вказану вище земельну ділянку, однак зробити цього не може у зв'язку з тим, що відсутній оригінал державного акту на право приватної власності на землю, оскільки вказаний державний акт був втрачений. Посилаючись на викладені обставини, ОСОБА_1 просить суд її позовні вимоги задовольнити.

Позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_5 у судове засідання не з'явились, останній направив суду заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача - Кальченківської сільської ради Білопільського району в судове засідання не з'явився, сільський голова Лопатка О.Б. направив суду заяву про розгляд справи без участі їх представника, проти позову не заперечують.

Третя особа - ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Представник третьої особи - Білопільської державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, державний нотаріус Ковальова Л.Б. направила суду заяву про розгляд справи без її участі.

За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін за наявними в справі доказами.

Дослідивши матеріали цивільної справи, повно, всебічно та об'єктивно дослідивши наявні у справі докази та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 року народився чоловік позивача ОСОБА_3, його матір'ю в свідоцтві про народження записана ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про його народження (а. с. 13).

02 червня 1973 року ОСОБА_3 уклав шлюб з позивачем по справі ОСОБА_1, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу (а. с. 13).

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_4 померла, що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян (а. с. 14).

Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина на все її майно, в тому числі на земельну ділянку загальною площею 3,836 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Кальченківської сільської ради, яка належала померлій на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1 від 17 грудня 1999 року (а. с. 20).

Згідно з ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР 1963 року, який діяв на час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті.

Згідно із ст. 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв.

Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями.

Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Статтею 549 ЦК УРСР 1963 року визначалось, що спадкоємець прийняв спадщину:

1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном;

2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Як вбачається з довідок виконкому Кальченківської сільської ради Білопільського району від 10 серпня 2016 року №374-02-20/1 та 23 листопада 2016 року №467-02-20/1, ОСОБА_4 до дня своєї смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 року була зареєстрована та проживала одна за адресою: АДРЕСА_1. Заповіт від імені ОСОБА_4 виконкомом Кальченківської сільської ради не посвідчувався. ОСОБА_3 здійснив поховання своєї матері ОСОБА_4, фактично прийняв спадщину, але юридично не оформив (а. с. 15, 42).

Відповідно до листа Білопільської районної нотаріальної контори від 03 листопада 2016 року №1576/01-16 спадкова справа після ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року, не заводилась (а. с. 30).

Тобто судом встановлено, що ОСОБА_3 своєчасно прийняв спадщину після смерті матері ОСОБА_4, вступивши в управління та володіння спадковим майном матері.

ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_3 помер, що підтверджується свідоцтвом про його смерть (а. с. 16).

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина на все належне йому майно, в тому числі на вказану вище земельну ділянку, яку він фактично прийняв у спадщину після смерті своєї матері ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року, але юридично не оформив належним чином.

Як вбачається із свідоцтв про право на спадщину за законом частину спадкового майна, яке залишилося після ОСОБА_3, успадкувала його дружина ОСОБА_1, яка є громадянкою іншої держави (а. с. 18, 19).

На даний час позивач ОСОБА_1 має намір оформити свої спадкові права на спірну земельну ділянку, але у зв'язку з тим, що оригінал державного акту на право приватної власності на землю втрачений, що підтверджується матеріалами справи, вона позбавлена можливості це зробити (а.с. 5).

Пунктами 4, 5 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України встановлено, що Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності.

Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно зі ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Частиною 3 статті 1296 ЦК України встановлено, що відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Згідно з п. 4 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року №7 при вирішенні спору щодо спадкування прав на майно, яке знаходиться за кордоном, або за участю іноземця, необхідно з'ясовувати, чи існує договір про правову допомогу з цією країною, і чи в цьому договорі не передбачені інші правила щодо спадкування, ніж в українському законодавстві. У разі розбіжностей застосовуються норми міжнародного договору.

Право на успадкування нерухомого майна, згідно зі статтею 71 Закону України "Про міжнародне приватне право", регулюється законодавством країни, на території якої знаходиться це майно.

Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. При цьому право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Статтею 1225 ЦК України передбачено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до ч. 4 ст. 81 ЗК України землі сільськогосподарського призначення, прийняті у спадщину іноземцями, а також особами без громадянства, протягом року підлягають відчуженню.

Тобто, вказане положення ЗК України, допускає, що земельні ділянки сільськогосподарського призначення іноземці, а також особи без громадянства мають право набувати у власність, проте лише у спадщину, і протягом року зобов'язані їх відчужити, оскільки успадковані земельні ділянки сільськогосподарського призначення не можуть перебувати у приватній власності осіб без громадянства або іноземних громадян. У разі невиконання цієї вимоги настають передбачені п. «д» ст. 143 ЗК України наслідки, а саме: право власності на земельну ділянку може бути примусово припинене за рішенням суду.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_3 право власності на земельну ділянку загальною площею 3,836 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Кальченківської сільської ради Білопільського району Сумської області.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 549, 529 ЦК УРСР 1963 року, ст. ст. 316, 328, 1261, 1225 ЦК України, ст.ст.4, 10, 11, 60, 209, 212-215 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року, право власності на земельну ділянку загальною площею 3,836 га, цільове призначення - ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Кальченківської сільської ради Білопільського району Сумської області, державний акт на землю серії НОМЕР_1 від 17 грудня 1999 року виданий на ім'я ОСОБА_4 та зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №413.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Сумської області через Білопільський районний суд Сумської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя