Провадження №2/200/3257/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"01" листопада 2016 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська

в складі: головуючого-судді: Женеску Е.В.

за участю секретаря: Санжаровської Я.В..

представника позивача: ОСОБА_1

представника відповідача: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Комунального підприємства Дніпропетровської міської ради «Дніпроводоканал», третя особа ОСОБА_1 про визнання дій неправомірними, порушення прав споживача та зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

20 липня 2015 року позивач ОСОБА_3 звернулась до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська із зазначеним позовом.

З урахуванням неодноразової зміни та доповнення позовних вимог, позивачка просила суд визнати неправомірними і такими, що порушують права споживача, такі дії відповідача: а) невиконання обов'язку своєчасної повірки засобу обліку - квартирного лічильника холодної води; б) вимоги виконати повірку засобу обліку (роботи з демонтажу лічильника холодної води, а також його транспортування, перевірки і монтажу) за рахунок споживача; в) погрози відключення квартири позивача від водопостачання і каналізації; г) нарахування оплати за спожиті послуги водопостачання і водовідведення без урахування показників засобу обліку. Зобов'язати відповідача здійснити повірку засобу обліку (демонтаж, транспортування, перевірку, монтаж, опломбування та взяття на облік квартирного лічильника холодної води) за власний рахунок (за рахунок виконавця послуг). Зобов'язати відповідача підготувати і укласти з позивачем письмовий договір про надання послуг з водопостачання і водовідведення. Заборонити відповідачу здійснювати відключення квартири позивача від водопостачання і каналізації повністю або частково, крім випадків, передбачених нормативно-правовими актами. Заборонити відповідачу здійснювати нарахування оплати за спожиті послуги без урахування показників засобу обліку, крім випадків, передбачених нормативно-правовими актами. Зобов'язати відповідача скасувати нарахований позивачу борг за спожиті послуги водопостачання і водовідведення у розмірі 875,31 грн. та видати позивачу письмову довідку про відсутність заборгованості за спожиті послуги станом на 01.01.2016 року. Стягнути з відповідача на користь позивача моральну шкоду в розмірі 5000 грн.

В обґрунтування позову позивачка зазначила, що 20 серпня 2009 року у її квартирі АДРЕСА_1 яка належить позивачці на праві приватної власності, відповідач встановив засіб обліку - лічильник холодної води, про що було складено Акт допуску до експлуатації квартирного лічильника холодної води. Відтоді вона сплачує за послуги водопостачання за показниками лічильника. Таким чином, позивачка є абонентом і споживачем послуг відповідача. У травні 2015 року на адресу позивача надійшло повідомлення відповідача про те, що станом на 01.05.2015 року за нею нібито рахується борг у сумі 659,23 грн., в якому містилася погроза вдатися до крайніх заходів - відключення квартири від водопостачання і каналізації. Після звернення до ділянки з реалізації води та обліку стоків Дніпропетровського і Бабушкінського районів КП «Дніпроводоканал» з'ясувалося, що без повідомлення позивача відповідач розпочав нарахування оплати за спожиті послуги водопостачання і водовідведення без урахування показників лічильника, своєчасну повірку якого відповідач не здійснив. На вимогу здійснити належну перевірку лічильника, а саме: не лише зафіксувати контрольні показники і розпломбувати лічильник, а й демонтувати його, перевірити, знову змонтувати та опломбувати - відповідач відповів відмовою. Неодноразові зауваження, що вимоги відповідача щодо виконання робіт з демонтажу лічильника, його перевірки і монтажу споживачем власними силами і за його рахунок є безпідставними, відповідачем були проігноровані. У червні та грудні 2015 року надійшли чергові повідомлення відповідача, зокрема в грудні в повідомленні було вказано борг у розмірі 860,85 грн. Вважає дії відповідача в частині невиконання обов'язку своєчасної повірки лічильника та вимог виконання робіт з демонтажу лічильника, його перевірки та монтажу споживачем за власний рахунок неправомірними, оскільки згідно ст. 28 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» та Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630, споживач має право на періодичну повірку, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) квартирних засобів обліку; періодична повірка, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) зазначених засобів вимірювальної техніки здійснюються за рахунок підприємств і організацій, які надають послуги з електро-, тепло-, газо- і водопостачання. Крім того, не передбачено чинними нормативно-правовими актами України повне або часткове відключення споживачів від водопостачання і каналізації - за винятком часу проведення узгоджених планових ремонтних і профілактичних робіт, а також ліквідації наслідків аварій або дії обставин непереборної сили. Нарахування відповідачем оплати за спожиті послуги водопостачання і водовідведення без урахування показників засобу обліку є неправомірним, оскільки суперечить п. 10 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою КМУ від 21.07.2005 року № 630, згідно з яким справляння плати за нормативами (нормами) споживання за наявності квартирних засобів обліку без урахування їх показань не допускається. З вини відповідача між ним та позивачем не укладено договір у письмовій формі, оскільки в порушення вимог Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відповідач не підготував і не надав позивачу для укладання відповідний договір. Неправомірними діями відповідача позивачу завдано моральної шкоди, яка виразилася в завданні душевних страждань особисто позивачу та члену його сім'ї - чоловіку позивача ОСОБА_1, який за її дорученням здійснює всі платежі за комунальні послуги. Емоційний стрес, викликаний неправомірними діями відповідача, призвів до розладу здоров'я ОСОБА_1, внаслідок чого до нього двічі 21.05.2016 року викликалася швидка допомога і в той же день він був госпіталізований до лікарні. Курс лікування тривав 13 днів, на лікування було витрачено щонайменше 1050 грн. Загалом розмір моральної шкоди позивач оцінює в 5000 грн. (а.с. 58-62).

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Відповідач у письмових запереченнях просив у задоволенні позову відмовити в повному обсязі. Пояснив, що за адресою ж/м Тополя-2, буд. 2 корп. 1 нарахування за послуги водопостачання та водовідведення нараховуються за особовим рахунком НОМЕР_1 на одну особу згідно приладів обліку. За вказаною адресою прилад обліку водопостачання було опломбовано з 21.11.2007 року, про що був складений відповідний акт, в якому вказано допуск в експлуатацію цього лічильника до 19.10.2010 року. 01 грудня 2012 року періодична повірка водо лічильника не була виконана і нарахування за спожиті послуги з централізованого водопостачання та водовідведення проводились відповідно до вимог чинного законодавства по кількості зареєстрованих осіб. Статтею 46 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» встановлено, що фізичні особи оплачують метрологічні роботи, пов'язані із здійсненням на госпрозрахункових засадах повірки засобів вимірювальної техніки, в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Отже, законом не передбачено звільнення споживачів - фізичних осіб, які є власниками квартирних засобів обліку, від оплати робіт (послуг), пов'язаних з повіркою цих послуг. На момент, коли повинна бути здійснена періодична повірка засобів обліку у квартирі позивача, згідно з п.24 Порядку формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, затвердженого Постановою КМУ № 869 від 01.06.2011 року, передбачалось, що витрати з проведення періодичної повірки, обслуговування і ремонту квартирних засобів обліку води, у тому числі їх демонтаж, транспортування і монтаж після повірки, визначаються відповідно до укладених договорів між виконавцем та субпідрядником, який виконує зазначені послуги, з розрахунку на один квартирний засіб обліку води і нараховуються щомісяця споживачеві у складі послуги залежно від кількості таких засобів обліку шляхом додавання плати за проведення періодичної повірки, обслуговування і ремонту квартирних засобів обліку води, у тому числі їх демонтаж, транспортування і монтаж після повірки, до загальної вартості послуг. Тобто, на момент виникнення спірної ситуації періодична повірка, обслуговування та ремонт квартирних засобів обліку води, була віднесена до послуг з утримання будинків та споруд та прибудинкових територій. Для виконання певних робіт суб'єкт господарювання у сфері водопостачання повинен мати джерело відшкодування витрат, понесених під час виконання цих робіт, а отже, єдиним джерелом відшкодування витрат виконавця послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення на виконання робіт з періодичної повірки, обслуговування, ремонту засобів обліку є тариф на послугу з централізованого постачання холодної води. Постановою НКРЕКП № 632 від 30.05.2014 року встановлено КП «Дніпроводоканал» тарифи на централізоване водопостачання та водовідведення. Але, до діючого тарифу не включено витрати на проведення планових періодичних повірок, обслуговування і ремонту квартирних засобів обліку води, у тому числі їх демонтаж, транспортування і монтаж після повірки, роз пломбування та опломбування, а також витрати на формування обмінного фонду квартирних засобів обліку холодної води (а.с. 28-30). У відповідності до Порядку формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, затвердженого Постановою КМУ № 869 від 01.06.2011 року, до складу витрат на збут включаються витрати, безпосередньо пов'язані із збутом послуг з централізованого водопостачання та водовідведення споживача, а саме: витрати на періодичну повірку, опломбування, обслуговування та ремонт (включаючи демонтаж, транспортування і монтаж) засобів обліку води, які є власністю ліцензіата (а.с. 89-90).

В судовому засіданні представник відповідача позовні вимоги не визнав, надав аналогічні пояснення викладеним у письмових запереченнях.

Суд, дослідивши надані докази, прийшов до наступного висновку.

Право на звернення до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів закріплено безпосередньо у Конституції України (ст. 55), Цивільному кодексі України (ст. 16), Цивільному процесуальному кодексу України (ст.3).

Згідно ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів.

Відповідно до статті 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 на підставі договору дарування від 05.11.2009 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_5, є власником квартири АДРЕСА_1 (а.с. 109, 110).

Після реєстрації шлюбу з ОСОБА_1, ОСОБА_4 присвоєно прізвище «ОСОБА_3» (а.с. 111).

ОСОБА_3 зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 у складі сім'ї одна особа (а.с. 7).

Згідно акта допуску в експлуатацію квартирного лічильника холодної води, вказаний засіб обліку допускається в експлуатацію з 20.08.2009 року (а.с. 6)

З повідомлення КП «Дніпроводоканал», надісланому на адресу позивача, вбачається, що внаслідок несплати наданих підприємством послуг з водопостачання та водовідведення станом на 01 травня 2015 року за позивачем числиться борг в сумі 659,23 грн. КП «Дніпроводоканал» буде змушений вдатися до крайніх заходів - відключення квартири від водопостачання і каналізації системою типу «Спрут» (а.с. 6 зворот).

Відповідно до п.10 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з центрального опалення, постачання холодної води та гарячої води і водовідведення, затверджених, справляння плати за нормативами (нормами) споживання за наявності квартирних засобів обліку без урахування їх показань не допускається, за винятком випадків, передбачених абзацом п'ятим пункту 16 цих Правил. Виконавець і споживач не мають права відмовлятися від врахування показань засобів обліку.

Згідно ч. 1 ст. 28 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність», чинного на час виникнення спірних відносин, засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, на які поширюється державний метрологічний нагляд, підлягають повірці.

Відповідно до ч.2 ст.11 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність», чинного на час виникнення спірних відносин, засоби вимірювальної техніки, на які поширюється державний метрологічний нагляд, дозволяється застосовувати, випускати з виробництва, ремонту та у продаж і видавати напрокат лише за умови, якщо вони пройшли повірку або державну метрологічну атестацію.

В абзаці 2 ч. 2 ст. 28 вказаного Закону зазначено, що підприємства, організації та фізичні особи зобов'язані своєчасно (з урахуванням установлених міжповірочних інтервалів) подавати засоби вимірювальної техніки на повірку.

Згідно п. 15 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою КМУ від 21.07.2005р. № 630 (далі - Правила), засоби обліку води і теплової енергії, встановлені у квартирі (будинку садибного типу) та на вводі у багатоквартирний будинок, підлягають періодичній повірці.

Тобто, застосування лічильника у разі непроходження чергової повірки заборонено законом.

Відповідно до п. 21 Правил, у разі відсутності у квартирі (будинку садибного типу) та на вводах у багатоквартирний будинок засобів обліку води і теплової енергії плата за надані послуги справляється згідно з установленими нормативами (нормами) споживання.

Судом встановлено і це підтверджується матеріалами справи, що позивач є власником квартири АДРЕСА_1, у якій встановлений прилад обліку холодної води.

Позивач ОСОБА_3 також є споживачем послуг водопостачання, які надаються КП «Дніпроводоканал» відповідно до особового рахунку № НОМЕР_1.

Таким чином, у відповідності з діючим законодавством України, нарахування за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення за адресою: АДРЕСА_1, почали здійснюватись відповідачем згідно встановлених норм та тарифів по кількості зареєстрованих осіб.

Аргументи позивача про те, що повірка лічильника повинна була здійснюватися за рахунок КП Дніпроводоканал, суд оцінює критично, оскільки відповідно до Постанови КМУ «Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на житлово-комунальні послуги» №869 від 01.06.2011р. затверджений Порядок формування тарифів на централізоване водопостачання та водовідведення, згідно з яким до складу витрат на збут включаються витрати, безпосередньо пов'язані із збутом послуг з централізованого водопостачання та водовідведення споживачам, а саме: витрати на періодичну повірку, опломбування, обслуговування та ремонт (включаючи демонтаж, транспортування і монтаж) засобів обліку води, які є власністю ліцензіата.

Отже, відповідач зобов'язаний за свій рахунок проводити повірку, обслуговування і ремонт технологічних та загальнобудинкових лічильників, які є його власністю та знаходяться на балансі підприємства питного водопостачання.

Оскільки позивач повірку не здійснив, йому було обґрунтовано, у відповідності до Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою КМУ від 21.07.2005р. № 630, здійснено нарахування за спожиті послуги з водопостачання та водовідведення по кількості зареєстрованих в квартирі осіб без врахування показників лічильника.

Статями 19, 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 року та пунктом 8 вищезазначених Правил передбачено договірне регулювання відносин у сфері житлово-комунальних послуг та визначено, що послуги, які надаються споживачеві згідно з договором, оформлюються на основі типового договору про надання таких послуг, перелік яких та тарифи (ціни), на які затверджуються уповноваженими органами.

Порядком та типовим договором про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій до складу таких послуг, з яких розраховуються тарифи для споживачів, входять і послуги з періодичної повірки, обслуговування та ремонту квартирних засобів обліку води та теплової енергії, у тому числі їх демонтаж, транспортування та монтаж після повірки.

Відповідно до ст.322 ЦК України власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином, КП «Дніпроводоканал» як виконавець послуг з водопостачання та водовідведення, контролює міжповіркові інтервали та інформує споживача про необхідність виконання періодичної повірки лічильника. Споживач, якщо ним не укладений договір з виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, самостійно виконує періодичну повірку та оплачує за виконані роботи спеціалізованим атестованим організаціям та підприємствам.

Згідно з роз'ясненням Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунальних послуг України від 30 жовтня 2013 року №7/10-17047, якщо періодична повірка, обслуговуванні і ремонт квартирних засобів обліку води та теплової енергії, у тому числі їх демонтаж, транспортування та монтаж після повірки не входять до переліку послуг з утримання будинку та прибудинкової території, ці роботи оплачуються безпосередньо споживачем на підставі договору з уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології на проведення повірки метрологічним центром, територіальним органом або повір очною лабораторією підприємства чи організації.

Таким чином, узагальнюючи нормативну-правову базу, якою регулюються взаємовідносини у сфері житлово-комунального господарства, можливо зробити висновок, що індивідуальні прилади обліку, встановлені в квартирах, які є власністю споживача, можуть бути повірені за рахунок виконавця житлово-комунальних послуг у відповідному багатоквартирному будинку, якщо ця послуга включена до тарифу та договору на надання житлово-комунальних послуг.

Такі самі висновки висловлені у Правових позиціях ВСУ по справі № 6-60цс15, які відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковими для всіх судів України.

Аналізуючи встановлені по справі фактичні обставини та в контексті наведених вище норм діючого законодавства, суд вважає, що позовні вимоги в частині визнання неправомірними і такими, що порушують права споживача, дій відповідача щодо невиконання обов'язку своєчасної повірки засобу обліку - квартирного лічильника холодної води; вимоги виконати повірку засобу обліку (роботи з демонтажу лічильника холодної води, а також його транспортування, перевірки і монтажу) за рахунок споживача; нарахування оплати за спожиті послуги водопостачання і водовідведення без урахування показників засобу обліку; зобов'язання здійснити повірку засобу обліку (демонтаж, транспортування, перевірку, монтаж, опломбування та взяття на облік квартирного лічильника холодної води) за власний рахунок (за рахунок виконавця послуг), зобов'язання відповідача скасувати нарахований борг за спожиті послуги водопостачання і водовідведення - не підлягають задоволенню.

Щодо вимог про зобов'язання відповідача підготувати і укласти з позивачем письмовий договір про надання послуг з водопостачання і водовідведення, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», законодавство України у сфері житлово-комунальних послуг, крім цього Закону, базується на Конституції України і складається з нормативно-правових актів у галузі цивільного, житлового законодавства та інших нормативно-правових актів, що регулюють відносини у сфері житлово-комунальних послуг.

Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 208 ЦК України правочин між фізичною і юридичною особами належить вчиняти у письмовій формі, за виключенням випадків, передбачених ч. 1 ст. 206 цього Кодексу.

Частина 1 ст. 628 ЦК України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

В силу положень ст.19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.

Пунктом 1 ч. 3 ст. 20 Закону передбачений обов'язок споживача укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. Цей обов'язок відповідає зустрічному обов'язку виконавця, визначеному п. 3 ч. 2 ст. 21 цього Закону, підготувати та укласти зі споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором.

Форма та зміст Типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005 р. «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення».

Договір на надання послуг з централізованого опалення, послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з централізованого постачання гарячої води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), що укладається виконавцем із споживачем - фізичною особою, яка не є суб'єктом господарювання, є договором приєднання.

Відповідно до ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Умови типового договору, що набули юридично обов'язкового значення в силу актів цивільного законодавства, є обов'язковими для сторін договору, які не мають права відступити від їх положень і врегулювати свої відносини на власний розсуд.

Таким чином, укладення договору на надання житлово-комунальних послуг є обов'язком споживача за умови, якщо запропонований виконавцем послуг договір відповідає типовому договору.

Позивачем не надано ніяких доказів на підтвердження того, що відповідач відмовився укласти з ним Типовий договір, або ж пропонував укласти договір, який не відповідає положенням типового договору, тому у позові в цій частині слід відмовити в зв'язку з недоведеністю порушення прав позивача.

Стосовно позовних вимог щодо заборони відповідачу здійснювати відключення квартири позивача від водопостачання і каналізації повністю або частково, крім випадків, передбачених нормативно-правовими актами та здійснювати нарахування оплати за спожиті послуги без урахування показників засобу обліку, крім випадків, передбачених нормативно-правовими актами, суд вважає за необхідне зазначити таке.

Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач не здійснював відключення квартири позивача від водопостачання та каналізації, отже, порушення прав позивача не відбулося.

Стосовно нарахування оплати за спожиті послуги без урахування показників приладу обліку - вище суд прийшов до висновку, що такі дії відповідача узгоджуються з вимогами чинного законодавства, зокрема Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою КМУ від 21.07.2005р. № 630.

В зв'язку з цим позовні вимоги в цій частині також не підлягають задоволенню.

У вимогах про стягнення моральної шкоди також слід відмовити, оскільки ці вимоги мають похідний характер від решти позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 61, 88, 209, 212-215, 294 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до Комунального підприємства Дніпропетровської міської ради «Дніпроводоканал», третя особа ОСОБА_1 про визнання дій неправомірними, порушення прав споживача та зобов'язання вчинити дії - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення - з дня отримання копії рішення, через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська.

Головуючий-суддя: Е.В. Женеску