УХВАЛА

27 вересня 2016 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Баряк А.С. при розгляді матеріалів цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, про стягнення коштів.

27.09.2016 року представник позивача ОСОБА_3 звернувся до суду з заявою про забезпечення даного позову, зазначивши, що раніше звертався до суду із заявою про забезпечення позову, в якій просив забезпечити позов як шляхом накладення арешту на відповідний житловий будинок, належний відповідачу, так і шляхом заборони державним реєстраторам вчиняти дії стосовно такого будинку, однак дана заява була задоволена частково, лише в частині накладення арешту на майно, проте заявник вважає, що накладення арешту на будинок не повністю може гарантувати реальну можливість захистити його права, оскільки згідно вимог ч. 4 ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачає можливість вчинення дій державними реєстраторами навіть за умови наявності зареєстрованих обтяжень на нерухоме майно, а тому просить суд забезпечити позов шляхом накладення заборони державним реєстраторам прав на нерухоме майно, будь-яким іншим субєктам державної реєстрації прав, на яких відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» покладено обовязки державного реєстратора, вчиняти будь-які дії щодо державної реєстрації у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно прав та їх обтяжень на житловий будинок з прибудовами, господарськими будівлями та спорудами, що розташований по 3-му провулку Глінки, № 100, в м. Вінниця.

. Розглянувши заяву, вивчивши письмові матеріали справи, приходжу до слідуючого висновку:

Копія нотаріально завіреного попереднього договору, укладеного 30.05.2007 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, вказує, що ОСОБА_2 зобовязується у строк не пізніше 31.08.2008 року включно продати ОСОБА_1, яка зобовязується купити у ОСОБА_2, житловий будинок з прибудовами, господарськими будівлями та спорудами за № 100, що знаходиться по 3-му провулку Глінки у м. Вінниці. Купівля-продаж зазначеного будинку має бути вчинена за суму, що на день підписання договору становитиме еквівалент 80000 тисяч доларів США. На підтвердження дійсних намірів про наступне укладення договору купівлі-продажу ОСОБА_1 зобовязується сплачувати ОСОБА_2 щомісячно 5000 тисяч доларів США за офіційним курсом НБУ.

Зміст наданих суду копій розписок зазначає, що ОСОБА_2 30.05.2007 року та 20.07.2008 року отримала від ОСОБА_1 попередню оплату згідно договору від 30.05.2007 року за будинок, що знаходиться на ІІІ пр. Глінки, 100, кошти в загальній сумі, яка еквівалентна 80000 тисяч доларів США.

Копія технічного паспорта та копія договору купівлі-продажу від 06.04.2006 року зазначають, що ОСОБА_2 є власником житлового будинку з прибудовами, господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по 3-му провулку Глінки, № 100, м. Вінниця, який вона придбала за 1262500 грн. 00 коп.

22.09.2016 року судом була постановлена ухвала про забезпечення даного позову шляхом накладення арешту на житловий будинок з прибудовами, господарськими будівлями та спорудами за № 100, який знаходиться по 3-му провулку Глінки у м. Вінниця, що належить на праві власності ОСОБА_2.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно п. 2 ч. 1, ч. 2 ст. 152 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується забороною вчиняти певні дії. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Норма п. 6 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачає, що у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо наявні зареєстровані обтяження речових прав на нерухоме майно.

Разом з тим, норма ч. 4 ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» прописує, що відмова в державній реєстрації прав з підстави, зазначеної у пункті 6 частини першої цієї статті, не застосовується у разі:

1) державної реєстрації речових прав на нерухоме майно на підставі рішення суду щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно;

2) державної реєстрації права власності на нерухоме майно з відкриттям розділу в Державному реєстрі прав та перенесенням щодо такого права власності обтяження, державну реєстрацію якого проведено у спеціальному розділі Державного реєстру прав;

3) державної реєстрації права власності на нерухоме майно, що набувається у результаті його примусової реалізації відповідно до закону.

При цьому, згідно приписів абз. 2 ч. 1 ст. 16, ч. 1, ч. 2 ст. 25 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» вбачається, що у базі даних заяв реєструються рішення судів про заборону вчинення дій, повязаних з державною реєстрацією прав. Проведення державної реєстрації прав зупиняється на підставі рішення суду про заборону вчинення дій, повязаних з державною реєстрацією речових прав, що набрало законної сили. Державний реєстратор невідкладно повідомляє про зупинення реєстрації прав заявника. Суд, який постановив рішення про заборону вчинення дій, повязаних з державною реєстрацією речових прав, зобовязаний направити його субєкту державної реєстрації з обовязковим зазначенням про набрання судовим рішенням законної сили.

За вказаних обставин, врахувавши характер та тривалість спірних між сторонами правовідносин, які виникли у звязку з невиконанням відповідачем взятих на себе зобовязань щодо відчуження ним позивачу житлового будинку з прибудовами, господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по 3-му провулку Глінки, № 100, м. Вінниця, беручи до уваги те, що 22.09.2016 року судом була постановлена ухвала про забезпечення даного позову шляхом накладення арешту на згаданий житловий будинок, з огляду на особливості вчинення дій державними реєстраторами згідно приписів ст.ст. 16, 24, 25 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», суд вважає, що невжиття обраного позивачем виду забезпечення позову, а саме: заборони державним реєстраторам вчиняти дії стосовно відповідного житлового будинку, може утруднити виконання можливого ухваленого по даній справі рішення суду про задоволення позову, а тому заяву слід задовольнити, забезпечивши позов шляхом заборони державним реєстраторам прав на нерухоме майно, будь-яким іншим субєктам державної реєстрації прав, на яких відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» покладено обовязки державного реєстратора, вчиняти будь-які дії щодо державної реєстрації у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно прав та їх обтяжень на житловий будинок з прибудовами, господарськими будівлями та спорудами, що розташований по 3-му провулку Глінки, № 100, в м. Вінниця.

На підставі викладеного та керуючись ст. 151-153 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Заяву про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів задовольнити частково.

Заборонити державним реєстраторам прав на нерухоме майно, будь-яким іншим субєктам державної реєстрації прав, на яких відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» покладено обовязки державного реєстратора, вчиняти будь-які дії щодо державної реєстрації у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно прав та їх обтяжень відносно житлового будинку з прибудовами, господарськими будівлями та спорудами, що розташований по 3-му провулку Глінки, № 100, в м. Вінниця.

Копію ухвали негайно надіслати ОСОБА_2, ОСОБА_1 та для виконання до Реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції: вул. Соборна, 64, м. Вінниця.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя