Справа № 189/1183/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

20.12.2016 року Покровський районний суд Дніпропетровської області в складі

головуючого судді Пустовар О.С.

при секретарі Комеристій І.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок злочину, -

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок злочину. В обґрунтування позовних вимог він зіслався на те, що ОСОБА_2, 02.04.2016 року близько 10:00 години, знаходячись за місцем мешкання позивача, зі згоди останнього, за адресою: смт. Покровське вул. Соборна, 139/53 Покровського району Дніпропетровської області, а саме: в зальній кімнаті будинку, в ході вживання спиртних напоїв, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, скориставшись тим, що позивач пішов відпочивати, по раптово виниклому умислу направленому на таємне викрадення чужого майна, скориставшись тим, що його дії будуть непоміченими, шляхом вільного доступу, навмисно, таємно, з корисливих мотивів здійснив крадіжку бувшого у використанні мобільного телефону марки «Lenovo А 319», білого кольору, який знаходився на полиці у деревяній шафі, вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 1904 - 16 від 08.04.2016 року складає 1 614,15 гривень, належного позивачу, після чого, сховавши в носимих речах викрадений вище вказаний мобільний телефон, з місця скоєння кримінального правопорушення зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, спричинивши тим самим позивачу матеріальну шкоду на вказану суму. У звязку з чим, позивач звернувся до Покровського РВ ГУМВС України в Дніпропетровській області із заявою про вчинене кримінальне правопорушення. Вироком Покровського районного суду Дніпропетровської області від 15.06.2016 року відповідача було визнано винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України. Завдану матеріальну шкоду відповідач не відшкодував позивачу. Внаслідок вказаної протиправної поведінки відповідач заподіяв позивачу моральну шкоду в розмірі 5000,00 грн., яка полягає у душевних стражданнях, які зазнав позивач у звязку з нанесення йому тілесних ушкоджень.

Справу розглянуто згідно ч.2 ст.158 ЦПК України у відсутності позивача та відповідача, які надіслали до суду заяви з проханням справу розглянути за їх відсутності.

В судовому засіданні позивач обставини, викладені в позові підтримав. Просив позов задовольнити.

Відповідач позов визнав в повному обсязі. Проти задоволення позову не заперечує.

Заслухавши представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Судом достовірно встановлено, що відповідно до копії вироку Покровського районного суду Дніпропетровської області від 15.06.2016 року ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КУпАП, а саме крадіжки мобільного телефону марки «Lenovo А 319», вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 1904 - 16 від 08.04.2016 року складає 1 614,15 гривень та призначено покарання у вигляді 100 годин громадських робіт (а.с.3-4).

Згідно частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно із статтею 1192 ЦК України з урахування обставин справи суд за вибором потерпілого може зобовязати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ, тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

На підставі встановлених судом обставин справи та відповідних їм правовідносинам, суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача суму збитків у розмірі 1614,15 грн., завданих в результаті кримінального правопорушення.

Суд вважає, що позовні вимоги щодо відшкодування моральної шкоди підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 61 КПК України цивільним позивачем у кримінальному провадженні є фізична особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової шкоди, та яка в порядку, встановленому цим Кодексом, предявила цивільний позов.

Права та обовязки цивільного позивача виникають з моменту подання позовної заяви органу досудового розслідування або суду.

Відповідно до ст. 22, 1166 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає:

1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя;

2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів;

3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку із знищенням чи пошкодженням її майна;

4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не повязана з розміром цього відшкодування.

Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 55 Конституції України закріплено право громадян на судовий захист від протиправних посягань.

Стаття 1166 ЦК України вказує, що майнова шкода, завдана неправомірними діями особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи , відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Стаття 23 ЦК України передбачає, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її права. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку із знищенням або пошкодженням її майна.

Стаття 1167 ЦК України передбачає, що моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями , відшкодовується особою, яка її завдала за наявністю її вини.

При вирішенні питання про відшкодування моральної шкоди за позовом позивача ОСОБА_1, який був визнаний потерпілим по кримінальній справі за обвинуваченням ОСОБА_2 за ч.1 ст. 185 КК України, суд керується: Пленуму Верховного Суду України п. 31 Постанови № 13 від 2 липня 2004 р. «Про практику застосування судами законодавства, яким передбачені права потерпілих від злочинів»; розясненнями, що містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (зі змінами, внесеними постановою від 25 травня 2001 р. № 5). Зокрема, п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» де зазначається: «Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб». Серед основних обставин, що впливають на розмір компенсації моральної шкоди, зазначена Постанова Пленуму визначає: характер і тривалість страждань, стан здоровя потерпілого, тяжкість завданої травми, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації (останнє залежить від характеру діяльності потерпілого, його посади тощо).

Судом доведено, що через неправомірні дії відповідача, позивачеві спричинена матеріальна шкода, яку слід відшкодувати повністю. Також суд враховує, що позивач переніс моральні страждання виражені в душевному болю та хвилюванні.

Моральну шкоду позивач оцінює у 5000 гривень, але суд вважає за необхідне розмір моральної шкоди зменшити виходячи з засад розумності та справедливості і стягнути на користь позивача 2500 гривень.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат суд керується ст. 88 ЦПК України та враховує, що позивач на підставі ст. 28 КПК України був звільнений від сплати судового сбіру і вважає за необхідне судовий збір стягнути з відповідача 551,20 гривень.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 30, 88,61,212 - 215 ЦПК України, суд, ст.55 Конституції України, ст.ст.23, 1166, 1167 Цивільного кодексу України суд, -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок злочину задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду у розмірі 1614,15 гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 2500,00 гривень.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 551 гривня 20 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Дніпропетровської області через районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя О.С. Пустовар