Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 грудня 2016 року Рівненський міський суд

під головуванням судді Ковальова І.М.

при секретарі Грицаюк О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів,-

в с т а н о в и в :

В Рівненський міський суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення коштів звернувся ОСОБА_1

В судовому засіданні позивач заявлені позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві та просить суд їх задоволити та стягнути з відповідача на його користь грошові кошти в розмірі 275 651,55 грн. основного боргу, три відсотки річних в розмірі 10 467,21 грн., інфляційні втрати в розмірі 30 046,27 грн. та понесені судові витрати по справі, а саме сплачений судовий збір в розмірі 3161,66 грн.

Відповідач в судове засідання повторно не зявився. Про день та час розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином. Причин своєї неявки суду не повідомив, заяв чи клопотань про перенесення розгляду справи до суду не подавав.

Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають до задоволення.

Судом встановлено, що 4 жовтня 2014 року ОСОБА_2 позичив у ОСОБА_1 10350 (десять тисяч триста пятдесят) доларів США.

Дана обставина стверджується дослідженою в судовому засіданні розпискою з якої вбачається, що «Я, ОСОБА_2, НОМЕР_1 взяв в борг у ОСОБА_1 позику у розмірі 10350 (десять тисяч триста пятдесят) доларів США. Обязується повернути до 1 червня 2015 року. Підпис, дата 4 жовтня 2014 року.».

Однак, станом на день розгляду справи в суді заборгованість відповідачем згідно розписки позивачу не повернута, і її розмір становить: грошові кошти в розмірі 275 651,55 грн. (станом на 05 вересня 2016 року згідно офіційного курсу НБУ еквівалентно 10350 доларів США), три відсотки річних в розмірі 10 467,21 грн., інфляційні втрати в розмірі 30046,27 грн.

Розмір заборгованості трьох відсотки річних та інфляційних втрат підтверджується розрахунками наданими позивачем.

Відповідачем вказані розрахунки не спростовані, власних розрахунків з даного приводу суду не подано, а тому дані розрахунки судом приймається, як достовірні.

Відповідно до ст.509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору.

Відповідно до ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором.

Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальнику) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передачі грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобовязаний повертати позикодавцеві позику у строк та в порядку, встановлені договором.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності та те, що у добровільному порядку відповідач вчасно кошти згідно розписки не повернув, тому дана заборгованість підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у судовому порядку.

Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Оскільки при подачі позову до суду позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 3161,66 грн. згідно квитанції №0.0.612616450.1 від 07 вересня 2016 року, рішення прийнято на користь позивача, тому дані судові витрати слід стягнути з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10,60,88,212,213,215,228,294 ЦПК України, ст.ст.509,526,611,612,625,629,1046,1049 ЦК України, суд,-

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів задоволити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 згідно розписки від 04 жовтня 2014 року грошові кошти в розмірі 275 651,55 грн. (що станом на 05 вересня 2016 року згідно офіційного курсу НБУ еквівалентно 10350 доларів США), три відсотки річних в розмірі 10 467,21 грн., інфляційні втрати в розмірі 30 046,27 грн. та понесені судові витрати по справі, а саме сплачений судовий збір в розмірі 3161,66 грн.

Заяву про перегляд заочного рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: