Справа № 219/9096/16-ц
Провадження № 2/219/4276/2016
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 грудня 2016 року Артемівський міськрайонний районний суд Донецької області в складі:
судді Павленко О.М.,
за участі секретаря Кудла Т.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмут Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, що діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3, третя особа управління молодіжної політики та у справах дітей Бахмутської міської ради про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням, -
до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1, згідно якої вона просить визнати ОСОБА_2 та неповнолітню ОСОБА_3 такими, що втратили право користування будинком № 24 по пров. 2-му Червоносільському в м. Бахмут Донецької області. Вказує, що вона є власником будинку № 24 по пров. 2-му Червоносільському на підставі свідоцтва про право на спадщину від 18.02.1995 року, виданого Артемівською державною нотаріальною конторою. В спірному будинку зареєстровані її донька ОСОБА_2 з онукою ОСОБА_3 Зазначає, що на протязі більше року вони за даною адресою фактично не проживають, місце їх фактичного проживання їй не відомо. Відповідач та її донька добровільно не знімаються з реєстрації місця проживання за вказаною адресою, що перешкоджає їй вільно користуватись та розпоряджатись належним їй майном, створюють перешкоди в оформлені субсидії та змушують нести додаткові витрати на оплату житлово - комунальних послуг. Те, що на теперішній час в будинку зареєстровані відповідач та її неповнолітня дочка порушує її права як власника, а тому просить суд визнати їх такими, що втратили право користування квартирою.
Відповідач ОСОБА_2, що діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3, будучи належним чином повідомленою про день, час та місце розгляду справи в судове засідання не зявилася, про причини неявки суд не повідомила. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд розглядає справу за відсутності відповідача.
Представник третьої особи управління молодіжної політики та у справах дітей Бахмутської міської ради в судове засідання не зявилася, надала до суду заяву, згідно якої просила справу розглядати за її відсутності, проти задоволення позовних вимог заперечувала частково, а саме в частині визнання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 такою, що втратила право користування житловим приміщенням, оскільки ні позивачем, ні відповідачем не надано доказів того, що дитина буде забезпечена іншим рівноцінним житлом у разі позбавлення її на праві користування житлом за адресою: м. Бахмут Донецької області, 2- й пров. Червоносільський, буд.24 (а.с.40).
Відповідно до ст. 224 ЦПК України суд вважає можливими проводити заочний розгляд справи за відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів, проти чого представник позивача не заперечує.
Суд, дослідивши докази у справі, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Судом достовірно встановлено, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину, зареєстрованого в реєстрі за № 1-1152 від 22.05.1992 року, посвідченого державним нотаріусом Першої Артемівської державної нотаріальної контори, власником будинку за адресою: Донецька область, м. Бахмут (раніше) Артемівськ, по 2-му пров. Червоносільському є ОСОБА_1 (а.с.4).
Згідно технічного паспорту на житловий будинок індівудуального житлового фонду, який складено 26.12.1994 року власником будинку за адресою : Донецька область, м. Бахмут (раніше Артемівськ), по 2-му пров. Червоносільському є ОСОБА_1 (а.с.5).
Згідно акту від 8.09.2016 року, складеного комісією та затвердженого головою мікрорайона «Цветмет», була проведена перевірка паспортного режиму будинку № 24 по 2-му провулку Червоносільському в м. Бахмут Донецької області. Перевіркою було встановлено, що згідно домової книги за вказаною адресою зареєстровані: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 - донька домовласниці, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 - внучка домовласниці, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 брат домовласниці, але за за даною адресою ОСОБА_2 та ОСОБА_3 фактично не мешкають з серпня 2014 року по теперішній час, що підтверджують сусіди ОСОБА_5, ОСОБА_6М.(а.с.8).
Відповідно до довідки, виданою головою квартального комітету, про склад сімї, за адресою: Донецька область, м. Бахмут, пров.2-й Червоносільський, будинок № 24 зареєстровані власник ОСОБА_1, ОСОБА_2 донька, ОСОБА_3 внучка, ОСОБА_4 брат (а.с.9).
Відповідно до ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава гарантує не тільки свободу його придбання, але й можливість стабільного користування житлом, його недоторканість, а також недопущення примусового позбавлення житла, не інакше, як на підставі закону і за рішенням суду.
Згідно ч.1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Відповідно до п. 1 ст. 8 Європейської конвенції про захист прав людини та основних свобод гарантує кожній особі, окрім інших прав, право на повагу до її житла. Воно охоплює насамперед право займати житло, не бути виселеною чи позбавленою свого житла. Це покладає на Україну в особі її державних органів зобовязання «вживати розумних і адекватних заходів для захисту прав» (рішення у справі Powell and Rayner v. the U.K. від 21.02.1990 р.). Такий загальний захист поширюється як на власника квартири (рішення у справі Gillow v. the U.K. від 24.11.1986 р.), так і на наймача (рішення у справі Larkos v. Cyprus від 18.02.1999 р.).
Пункт 2 ст. 8 Конвенції чітко визначає підстави, за яких втручання держави у використання особою прав, зазначених в п. 1 цієї статті, є виправданим. Таке втручання має бути передбачене законом і необхідне в демократичному суспільстві, а також здійснюватися в інтересах національної і громадської безпеки або економічного добробуту країни, для охорони порядку і запобігання злочинності, охорони здоровя чи моралі, захисту прав і свобод інших осіб. Цей перелік підстав для втручання є вичерпним і не підлягає розширеному тлумаченню. Водночас державі надаються широкі межі розсуду, які не є однаковими і в кожному конкретному випадку залежать від цілей, зазначених у п. 2 ст. 8 Конвенції.
Згідно листа виконуючого обовязки головного лікаря Бахмутської центральної районної лікарні ОСОБА_8 від 5.12.2016 року № 4237, громадянка ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 на обліку в КЗОЗ «Бахмутська ЦРЛ» не перебуває, за амбулаторною та стаціонарною допомогою до Бахмутської ЦРЛ не зверталася, медична допомога вдома не надавалась, на психоневрологічному обліку не перебуває (а.с.53).
Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути обмежений у здійсненні цього права.
Згідно ч. ч 1, 2 ст. 71 Житлового кодексу Української РСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом.
Згідно зі ст. 72 ЖК УРСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог та заперечень.
Згідно ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.
Вище приведені обставини та факти у їх сукупності дають суду можливість зробити висновок про те, що в ході судового розгляду справи представником позивача були обґрунтовані обставини, на які він посилався як на підстави своїх вимог.
Судом достовірно встановлено, що відповідачі не проживають у спірному будинку з 2014 року, ним не користуються, відповідач ОСОБА_2 витрати, пов'язані з оплатою будинку та комунальних послуг не сплачує, а тому суд визнає відповідачів ОСОБА_2 та неповнолітню ОСОБА_3 такими, що втратили право користування житловим приміщенням - будинком № 24 по пров. 2-му Червоносільському в м. Бахмут Донецької області.
Керуючись ст.ст. 3, 4, 5, 10, 60, 212-215, 224 ЦПК України, ст.ст. 319, 321 ЦК України, ст.ст. 71, 72 ЖК УРСР суд, -
позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.
Визнати відповідачів ОСОБА_2 та неповнолітню ОСОБА_3 такими, що втратили право користування житловим приміщенням - будинком № 24 по пров. 2-му Червоносільському в м. Бахмут Донецької області.
Заочне рішення суду може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою згодою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана до суду протягом 10 днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Донецької області протягом 10-ти днів з моменту його проголошення, а відповідачем та представником третьої особи - в той же строк, але з моменту отримання копії цього рішення.

Суддя

Суддя О.М.Павленко