Провадження № 22-ц/779/1443/2016
Головуючий у 1 інстанції Мелещенко Л. В.
Суддя-доповідач ОСОБА_1
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2016 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючої Василишин Л.В.

суддів: Мелінишин Г.П., Васильковського В.М.

секретаря Турів О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за апеляційною скаргою ПАТ КБ «ПриватБанк» на рішення Івано-Франківського міського суду від 27 квітня 2016 року,-

в с т а н о в и л а :

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що 29.09.2006 року між банком та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір, за яким останній отримав 3000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків у розмірі 36% річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Позичальник неналежно виконував зобовязання за договором, у звязку з чим станом на 31.07.2015 року утворилась заборгованість у розмірі 6262 грн.10 коп., які позивач просив суд стягнути з відповідача.

Рішенням Івано-Франківського міського суду від 27 квітня 2016 року у задоволенні позову відмовлено за пропуском строку звернення до суду.

Не погодившись з таким рішенням, ПАТ КБ «ПриватБанк» подало апеляційну скаргу, в якій посилається на неповне зясування судом фактичних обставин справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення вимог процесуального права. Апелянт не погоджується з висновком суду першої інстанції щодо пропуску строку звернення до суду та вважає, що суд невірно визначився з початком його перебігу.

У рішенні суду вказано, що останній платіж відповідач здійснив 15.09.2012 року і саме з цієї дати суд розпочав відлік загального строку позовної давності, що суперечить фактичним обставинам справи. Так, згідно умов договору виконання позичальником зобовязань визначено щомісячними платежами у розмірі 7% від суми заборгованості, тому перебіг позовної давності починається стосовно кожної окремої частини від дня, коли мало місце порушення. Строк внесення щомісячних платежів визначено до 25 числа місяця, наступного за звітним. Суд встановив, що останній платіж боржник здійснив 15.09.2012 року, тобто наступний платіж позичальник повинен був здійснити до 25.10.2012 року, чого не зробив. Тому, на думку апелянта, саме з цієї дати починається перебіг строку позовної давності.

Крім того, у рішенні суду вказано, що із позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду 29.09.2015 року, що не відповідає матеріалам справи, оскільки відповідно до копії реєстру відправлення позовної заяви, така подана позивачем 31.08.2015 року.

З на ведених підстав ПАТ КБ «ПриватБанк» просив скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким позов задоволити.

У судовому засіданні апеляційного суду представник апелянта вимоги скарги підтримала, просила задоволити її в повному обсязі.

Належним чином повідомлений відповідач в судове засідання не з»явився.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторони, дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Матеріалами справи встановлено, що 29.09.2006 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 укладено договір, за яким останній отримав 3000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків у розмірі 36% річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Згідно заяви від 29.09.2006 року позичальник ознайомився та погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг а також тарифами банку. У заяві позичальник виразив свою згоду з тим, що ця заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг і тарифами складає між ним та банком договір про надання банківських послуг (а.с.7-12).

Згідно з розрахунком станом на 31.07.2015 року за договором утворилась заборгованість в розмірі 6262 грн.10 коп., з яких: 1994 грн.17 коп. заборгованість за кредитом; 3493 грн.54 коп. заборгованість за відсотками за користування кредитом, також штрафи відповідно до п.8.6 Умов та Правил надання банківських послуг 500 грн. фіксована частина, 274 грн.39 коп. процентна складова (а.с.4-6).

Вирішуючи спір, суд першої інстанції виходив з того, що останні платіж на виконання умов договору відповідач здійснив 15.09.2012 року і з цієї дати почався перебіг строку позовної давності, а з позовом до суду позивач звернувся лише 29.09.2015 року. Враховуючи наявність заяви відповідача про застосування строку позовної давності, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову, у звязку із пропуском позивачем загального строку позовної давності.

Відповідно до ст.213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів приходить до висновку, що зазначеним вимогам закону ухвалене у справі судове рішення не відповідає.

Відповідно до ст. ст.526,530 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст.ст.256,257 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

За приписами ст.261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Отже, початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Тобто у разі неналежного виконання позичальником зобовязань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

Як розяснив Верховний Суд України у постанові №6-127цс14 від 22.10.2014, за договором про надання банківських послуг (при отриманні позичальником кредиту у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку), яким установлено не тільки щомісячні платежі погашення кредиту, а й кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг трирічного строку позовної давності (стаття 257 ЦК України) стосовно щомісячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі не після закінчення строку дії договору, а після закінчення кінцевого строку повного погашення кредиту (стаття 261 ЦК України).

Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду України №614 цс 14 від 19.03.2014, у якому вказано, що відповідно до правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту перебіг позовної давності (ст. 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст. 261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору.

Як вказано вище, Умови та Правила надання банківських послуг, а також тарифи банку є складовою частиною кредитного договору.

Пунктом 2 розділу І Умов та правил надання банківських послуг встановлено, що кредитним лімітом (кредитом, кредитною лінією) є розмір грошових коштів, наданих банком клієнту на строк, визначений у договорі, на умовах платності та зворотності (повернення).

Відповідно до пунктів 3.1.1., 5.4. розділу ІІ Умов та правил надання банківських послуг строк дії картки вказано на лицевій стороні картки (місяць і рік) і вона дійсна до останнього календарного дня вказаного місяця. Строк погашення процентів за кредитом визначено щомісячними платежами, а строк погашення кредиту в повному обсязі визначено останнім днем місяця, вказаного на картці (поле MONTH).

Згідно п.9.12 розділу І Умов та правил договір діє впродовж 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку ні одна із сторін не проінформує другу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же термін.

Відповідно до п.5.3 Правил користування платіжною карткою (далі - Правила), строк і порядок погашення по кредиту (кредитний ліміт, кредитна лінія) по платіжних картках із встановленим мінімальним обовязковим платежем вказано у Памятці Клієнта, яка є невідємною частиною договору. Платіж включає плату за користування кредитом, передбачену тарифами, і частину заборгованості за кредитом.

Як визначено умовами кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», розмір щомісячних платежів становить 7% від заборгованості, а строк внесення щомісячних платежів до 25 числа місяця, наступного за звітним.

Як вбачається з доказів представлених банком на вимогу апеляційного суду, термін дії договору між позивачем та відповідачем був продовжений шляхом отримання ОСОБА_2 кредитних карток із строком дії до вересня 2013 року та до червня 2015 року.

Як вбачається з розрахунку заборгованості, ОСОБА_2 після 2008 року продовжував користуватися кредитними коштами і останній платіж здійснив у вересні 2012 року (а.с.6).

З урахуванням визначеного договором порядку внесення щомісячних платежів, датою внесення наступного чергового платежу є 25 число місяця, наступного за звітним. Однак, черговий платіж боржник не вніс, у звязку з чим кредитора виникло право вимоги. Із позовом до суду ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся 29 вересня 2015 року, тобто в межах загального строку позовної давності.

Заперечення відповідача (заперечення на позов а.с.37) не містить обставин, які спростовують доводи банку, тому не заслуговує на увагу.

Однак суд, першої інстанції на зазначені обставини уваги не звернув, тому судове рішення не відповідає вимогам ст. 213 ЦПК щодо законності й обгрунтованості, а зазначені вище порушення призвели до неправильного вирішення спору, що в силу ст. 309 ЦПК є підставою для скасування рішення з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог.

Питання щодо розподілу судових витрат колегія суддів вирішує відповідно до правил

ст. 88 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 307, 309, 313,314,316, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволити.

Рішення Івано-Франківського міського суду від 27 квітня 2016 року скасувати, ухвалити нове рішення, яким позовну заяву ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість в сумі 6262,10грн. за кредитним договором від 29.09.2006року що складається з:

1994,17грн.- заборгованість за кредитом

3493,54грн.- заборгованість з процентів за користування кредитом

500грн. - штраф (фіксована частина)

274,39грн.- штраф (процентна складова).

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» 511,56 грн. понесених судових витрат.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з часу набрання законної сили.

Головуюча: Василишин Л.В.

Судді: Мелінишин Г.П. Васильковський В.М.