Провадження №2/760/2907/16
Справа №760/3700/16-ц
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 серпня 2016 року Солом'янський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді - Усатової І.А.
при секретарі - Здорик Л.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом'янського району м. Києва", третя особа: Відділ державної виконачої служби Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві про виключення майна з-під арешту -
Позивач звернувся до суду з позовом до Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом'янського району м. Києва", третя особа: Відділ державної виконачої служби Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві та просив зняти арешт із ? (однієї другої) частини квартири АДРЕСА_1 що належала на праві власності ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року, накладений згідно постанови АВ 674477 від 29.07.2005 Відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві, державний виконавець Роєнко Р.В., реєстраційний номер обтяження 2244148.
Позовну заяву мотивував тим, що квартира АДРЕСА_1 була приватизована його матір'ю, ОСОБА_2, та ним, ОСОБА_1 в рівних долях.
Позивач вказав, що ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла, після її смерті відкрилася спадщина на ? частину зазначеної квартири.
Позивач зазначив, що ним було прийнято спадщину, оскільки на момент смерті спадкодавця він постійно проживав із спадкодавцем та від спадщини не відмовлявся, він звернувся до П'ятої київської державної нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину.
Позивач пояснив, що в нотаріальній конторі його було повідомлено, що на спадкове майно накладено арешт третьою особою згідно постанови АВ 674477 від 29.07.2005 Відділом
державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві,
державний виконавець Роєнко Р.В., реєстраційний номер обтяження 2244148, до цього часу про наявність виконавчого провадження позивачу відомо не було.
Позивач вказав, що рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 23 червня 2004 року у справі № 2-2152-1/04 за позовом КПУЖГ Солом'янського району м. Києва до ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про стягнення заборгованості позов задоволено частково. Стягнуто солідарно з відповідачів на користь позивача заборгованість по квартирній платі та комунальних платежах в сумі 3732,18 грн. та 51 грн. сплаченого державного мита, а всього 3783 грн. 18 коп.
Позивачем зазначено, що борг за зазначеним вище виконавчим документом було погашено, зокрема шляхом списання 28.10.05 з компенсаційного рахунка ОСОБА_2 для погашення заборгованості за комунальні послуги в сумі 3538,90 грн.
А тому у позивача є підстави вважати, що відповідачем третю особу про повне добровільне виконання рішення суду повідомлено не було. Відповідач є правонаступником КПУЖГ Солом'янського району м. Києва.
Як вказав позивач, у нього є підстави вважати, що таке виконавче провадження було завершено третьою особою, але при вирішенні питання про завершення виконавчого провадження третьою особою не було знято арешт із зазначеної частини квартири.
Пояснив, що на його заяву від 17.12.2015 про зняття арешту з 1/2 частини квартири АДРЕСА_1, листом від 10.02.2016 головного державного виконавця ВДВС Солом'янського РУЮ м. Києва О.В. Пішковцій рекомендовано звернутись за вирішенням питання до суду.
З наведених підстав позивач звернувся до суду та просить виключити майно з-під арешту.
У судове засідання позивач не з'явився. Подав суду заяву, у якій просить розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.
Відповідач, та третя особа свого представника в судове засідання не направили, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.
Суд за письмовою згодою представника позивача ухвалив постановити заочне рішення, згідно положень ч. 1 ст. 224 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів.
Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного.
Встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла (а.с.6).
Позивач ОСОБА_1 є сином померлої, що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_2 від 31.01.1957 (а.с. 7).
Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна позивач звернувся до нотаріуса П'ятої київської державної нотаріальної контори Наумова В.В. 09.12.2015 із заявою про прийняття спадщини, реєстраційний №14744502 (а.с. 8).
Позивачем було прийнято спадщину, оскільки на момент смерті спадкодавця він
постійно проживав із спадкодавцем та від спадщини не відмовлявся.
Встановлено, що на ? вищевказаної квартири, що належала померлій було накладено арешт згідно постанови АВ 674477 від 29.07.2005 Відділом державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві, державний виконавець Роєнко Р.В., реєстраційний номер обтяження 2244148 (а.с. 8) .
Вищевказане виконавче провадження відкрито на підставі рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 23 червня 2004 року у справі № 2-2152-1/04 за позовом КПУЖГ Солом'янського району м. Києва до ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про стягнення заборгованості позов задоволено частково. Стягнуто солідарно з відповідачів на користь позивача заборгованість по квартирній платі та комунальних платежах в сумі 3732,18 грн. та 51 грн. сплаченого державного мита, а всього 3783 грн. 18 коп. (а.с. 10).
Борг за зазначеним вище виконавчим документом було погашено, зокрема шляхом списання 28.10.2005 з компенсаційного рахунка ОСОБА_2 для погашення заборгованості за комунальні послуги в сумі 3538,90 грн., що підтверджується квитанцією від 28.10.2005 (а.с. 11).
На заяву позивача від 17.12.2015 про зняття арешту з 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 (а.с. 12), листом від 10.02.2016, головного державного виконавця ВДВС Солом'янського РУЮ м. Києва О.В. Пішковцій, рекомендовано звернутись за вирішенням питання до суду, з підстав того, що на виконанні у ВДВС Солом'янського РУЮ у м. Києві виконавчі провадження щодо боржника ОСОБА_2 не перебувають (а.с. 13).
Строк зберігання виконавчих проваджень, переданих на зберігання становить 3 роки, виконавчі провадження, строки зберігання яких закінчились, підлягають знищенню. Окрім того, механізм і порядок зняття арешту по виконавчим провадженням, які знищені законодавством не передбачено (а.с. 13).
Виходячи з вищезазначеного, позивач звернувся до суду із позовом про виключення майна з-під арешту.
Згідно ч. 1 ст. 52 Закону України "Про виконавче провадження", звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації. У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення звертається також на належне боржнику інше майно, за винятком майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати ті види майна чи предмети, на які необхідно в першу чергу звернути стягнення. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається державним виконавцем (ч. 5).
Частиною 1 ст. 55 Закону передбачено, що державний виконавець має право звернути стягнення на майно боржника, що перебуває в інших осіб, а також на майно та кошти, що належать боржнику від інших осіб. Зазначені особи зобов'язані подати на запит державного виконавця у визначений ним строк відомості про належне боржнику майно, що перебуває в них, та майно чи кошти, які вони мають передати боржнику.
Частиною 1 ст. 57 Закону, встановлено, що арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Частиною 2 зазначеної статті передбачено, що арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем, зокрема, шляхом проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту.
Отже, як вбачається з перелічених норм закону, державний виконавець має право вчиняти дії в межах виконавчого провадження стосовно майна боржника з метою забезпечення реального виконання рішення.
Згідно положень ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження», арешт з майна чи коштів боржника накладений в рамках незавершеного виконавчого провадження може бути знятий за рішенням суду.
Як вбачається, борг за виконавчим листом №2-2152-1/04 був сплачений, а відтак арешт, накладений в межах вищевказаного виконавчого провадження, має бути скасованим.
Згідно ч.1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Згідно ч. ч.1,2 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійснені. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Примусове відчуження об'єктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості, крім випадків, встановлених частиною другою ст. 353 цього Кодексу.
Згідно ч.1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.
Статтею 391 ЦК України, передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Суд, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, враховуючи, що обставини, які буди підставою для накладення арешту на спірну квартиру, відпали оскільки заборгованість по виплаті погашена в повному обсязі,приходить до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 52, 55, 57, 60 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 316, 319, 321, 328, 391 ЦК України, ст.ст. 3, 10, 57-60, 174, 209, 212-215, 224, 226 ЦПК України, суд,
Позов - задовольнити.
Зняти арешт із ? (однієї другої) частини квартири АДРЕСА_1 що належала на праві власності ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року, накладений згідно постанови АВ 674477 від 29.07.2005 Відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві, державний виконавець Роєнко Р.В., реєстраційний номер обтяження 2244148.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, який його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 10 днів з дня його отримання.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду м. Києва через суд першої інстанції.

Суддя: І. А. Усатова