Апеляційний суд міста Києва
Справа № 22-ц/796/9334/2016 Головуючий у 1 інстанції - Смирнова Є.П.
Доповідач - Кабанченко О.А.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

6 вересня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого - Кабанченко О.А.

суддів - Рубан С.М., Желепи О.В.

при секретарі - Перетятько А.К.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника Кредитної спілки «Українська кредитно-фінансова група» - ОСОБА_1 на ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 7 липня 2015 року

в справі за заявою ОСОБА_2, зацікавлена особа: Кредитна спілка «Українська кредитно-фінансова група» про скасування рішення третейського суду.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги,-

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 7 липня 2015 року задоволено заяву ОСОБА_2, зацікавлена особа: КС «Українська кредитно-фінансова група» про скасування рішення третейського суду.

Скасовано рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації виробничих підприємств «Бона Деа» від 1 грудня 2014 року в справі № 1211-14/01 за позовом КС «Українська кредитно-фінансова група» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 22 вересня 2015 року ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 7 липня 2015 року скасовано, постановлено нову ухвалу про відмову у задоволенні заяви.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18 травня 2016 року ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 22 вересня 2015 року скасовано, а справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

В апеляційній скарзі представник КС «Українська кредитно-фінансова група» просить скасувати ухвалу суду першої інстанції з підстав її необґрунтованості та незаконності. Зазначає, що суд дійшов помилкового висновку про те, що головуючий у справі третейській суддя був прямо або опосередковано зацікавлений в результаті вирішення спору, та не врахував, що ч. 2 ст.389-5 ЦПК України не передбачено таку підставу для скасування рішення третейського суду, як не відкладення або не зупинення розгляду справи по суті до вирішення третейським судом питання про наявність або відсутність компетенції стосовно переданого на його вирішення спору.

В судове засідання апеляційного суду ОСОБА_2 та представник КС «Українська кредитно-фінансова група» не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені в установленому законом порядку.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 25 березня 2008 року між КС «Українська кредитно-фінансова група» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір №КВ-02188/2506, відповідно до якого остання отримала кредит у сумі 5 500,00 грн. строком на 24 місяці, зі сплатою 0,197 % річних за користування кредитом.

1 грудня 2014 року Постійно діючим Третейським судом при асоціації виробничих підприємств «Бона Деа» у складі третейського судді Морозова О.В. було винесено рішення, яким позов КС «Українська кредитно-фінансова група» про стягнення боргу задоволено частково, на користь Кредитної спілки стягнуто з ОСОБА_2 суму заборгованості у розмірі 32 041 грн. 20 коп.

Згідно договору № 0106/12 від 1 червня 2012 року, укладеного між Асоціацією виробничих підприємств «Бона Деа» та Кредитною спілкою «Українська кредитно-фінансова группа», кредитна спілка є членом асоціації.

29 листопада 2014 року ОСОБА_2 зверталась до третейського суду із заявою про відсутність у третейського суду компетенції стосовно переданого на його вирішення спору до початку розгляду справи по суті. Однак, дана заява не була розглянута у встановленому порядку, чим порушено вимоги ст.27 Закону України «Про третейські суди».

ОСОБА_2 в березні 2015 року звернулась до суду із заявою про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при асоціації українських банків від 1 грудня 2014 року по справі №1211-14/01 з тих підстав, що склад суду, яким прийнято рішення, не відповідав вимогам закону. Зазначала, що справу розглянуто головою третейського суду Морозовим О.В., який є керівником і підписантом Асоціації виробничих підприємств «Бона Деа» та відноситься до осіб, які обираються (призначаються) до органу управління юридичної особи, уповноважених представляти юридичну особу у правовідносинах з третіми особами, або осіб, які мають право вчиняти дії від імені юридичної особи без довіреності, у тому числі підписувати договори та дані про наявність обмежень щодо представництва від імені юридичної особи, що підтверджується Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 27 листопада 2014 року № 19678276. Морозов О.В. незаконно призначив себе до складу третейського суду та незаконно не заявив самовідвід, чим грубо порушив вимоги ст.19 Закону України «Про третейські суди». Третейський суд вирішив питання про права і обов'язки осіб, які не брали участь у справі. Крім того, рішення третейського суду прийнято без врахувань положень ст. 45 Закону України «Про третейські суди» стосовно дослідження всіх обставин справи.

Задовольняючи заяву ОСОБА_2 про скасування зазначеного рішення постійно діючого Третейського суду при Асоціації виробничих підприємств «Бона Деа», суд першої інстанції виходив з того, що суддя Морозов О.В. прямо чи опосередковано був заінтересований у результаті розгляду справи, а також, що подана до початку розгляду справи по суті заява ОСОБА_2 про відсутність у третейського суду компетенції стосовно переданого на його вирішення спору не була розглянута в порядку ст.27 Закону України «Про третейські суди».

Проте, судом при вирішенні заяви ОСОБА_2 не було враховано положень ст. 389-5 ЦПК України, відповідно до яких рішення третейського суду може бути скасовано якщо справа, в якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону.

Відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про третейські суди» (доповнено Законом №2983-V1 від 3 лютого 2011 року), третейські суди в порядку, передбаченому цим Законом, можуть розглядати будь-які справи, що виникають із цивільних та господарських правовідносин, за винятком, зокрема, справ у спорах щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки).

Рішення третейського суду, про скасування якого просила заявник в даній справі, ухвалено після внесення зазначених змін до Закону.

Дана обставина не була досліджена судом при вирішенні питання про обґрунтованість вимог заявника про скасування рішення третейського суду.

Оскільки заявник є споживачем послуг кредитної спілки, спір виник щодо заборгованості за кредитом, третейському суду в силу положень п. 14 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про третейські суди» така справа не підвідомча.

Аналогічна правова позиція міститься в постанові Верховного Суду України від 2 вересня 2015 року №6-85цс15, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів.

За таких обставин, ухвала суду підлягає скасуванню з передачею справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст. ст. 307, 311 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу представника Кредитної спілки «Українська кредитно-фінансова група» - ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 7 липня 2015 року скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвала не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Головуючий:

Судді: