печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

29 серпня 2016 року Печерський районний суд м. Києва

у складі: головуючого судді - Фаркош Ю.А.

при секретарі - Мудрак О.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві подання начальника відділу Печерського районного відділу Державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Коблоша О.Й., державного виконавця Печерського районного відділу Державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Гусєва О.О. про примусове проникнення до нежитлових приміщень стягувача, -

В С Т А Н О В И В :

Начальник відділу Печерського районного відділу Державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Коблош О.Й. та державний виконавець Печерського районного відділу Державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Гусєв О.О. звернулись до суду із поданням і просять вирішити питання про примусове проникнення до нежитлових приміщень загальною площею 1 136, 78 кв.м., 7-го поверху будинку АДРЕСА_1.

Державний виконавець ВДВС Печерського РУЮ м. Києва Кириленко Д.М.в судове засідання не з»явився, у поданні зазначив про розгляд подання у його відсутність.

Відповідно до ч. 2 ст. 376 ЦПК України, суд розглянув дане подання негайно у відсутність сторін та інших заінтересованих осіб.

Дослідивши матеріали подання суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 30 Конституції України не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду.

Відповідно до п. 4 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб.

П. 1 ст. 32 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що одним із засобів примусового виконання є звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб.

Статтею 54 даного закону передбачено, що звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилучені та примусовій реалізації майна, для чого необхідно провести опис майна боржника.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати заходів примусового виконання рішень, встановлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії.

В обґрунтування подання державний виконавець посилається на неможливість потрапити нежитлових приміщень загальною площею 1 136, 78 кв.м., 7-го поверху будинку АДРЕСА_1.

Конституційна гарантія недоторканності житла не поширюється на випадки, коли суспільні інтереси вимагають правомірного обмеження прав людини, зокрема, для захисту прав і законних інтересів інших членів суспільства. Обмеження права особи на недоторканність житла, яке визначено в Конституції України, міжнародно-правових актах, визнається легітимним втручанням держави в права людини з метою забезпечення загального блага.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначає Закон України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закон), виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення. Примусове проникнення на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень у зв'язку з примусовим виконанням рішення суду про виселення боржника та вселення стягувача і рішення про усунення перешкод у користуванні приміщенням (житлом) здійснюється виключно на підставі такого рішення суду.

Згідно з положеннями п. 13 ч. 3 ст. 18 вказаного Закону, виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб.

Аналіз положень Закону України «Про виконавче провадження» та процесуальних норм дає підстави для висновку, що законодавець збалансував права як особи, що ініціює питання звернення з поданням до суду про примусове проникнення до житла, так і особи, щодо якої такі заходи застосовано. При цьому питання про примусове проникнення до житла вирішується не інакше як шляхом прийняття вмотивованої ухвали суду з додержанням принципу верховенства права, обов'язковості виконання рішень, законності, диспозитивності, справедливості, неупередженості та об'єктивності, гласності та відкритості виконавчого провадження, розумності строків виконавчого провадження, співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями, забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Враховуючи те, що доказів, які б надавали підстави суду надати суду дозвіл на примусове входження до житла боржника, державним виконавцем суду не надано, суд дійшов висновку, що у задоволенні даного подання слід відмовити в зв'язку з відсутністю для цього законних підстав.

На підставі викладеного та керуючись ст. 376 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні подання начальника відділу Печерського районного відділу Державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Коблоша О.Й., державного виконавця Печерського районного відділу Державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Гусєва О.О. про примусове проникнення до нежитлових приміщень стягувача.- відмовити.

Ухвала може бути оскаржена через Печерський районний суд м. Києва до Апеляційного суду м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня отримання її копії.

Суддя Фаркош Ю.А.