Справа № 136/2118/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2016 року м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Стадника С.І.

секретаря судового засідання Квашук О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Липовець цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Лукашівської сільської ради Липовецького району Вінницької області про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з вищевказаним позовом, який мотивувала тим, що 20.02.2016 року помер її чоловік ОСОБА_2. Після його смерті відкрилася спадщина за законом, оскільки особистого розпорядження на випадок своєї смерті він не зробив. До складу спадщини увійшов житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, які розташовані за адресою: Вінницька область, Липовецький район, с. Берестівка, вул. Феліксіївська (раніше "Леніна"), 77.

Після смерті ОСОБА_2 спадщину прийняла позивач, інші спадкоємці від прийняття спадщини відмовились. Для її оформлення позивач звернулась до нотаріуса, яка відмовила у видачі нотаріального акту мотивувавши своє рішення відсутністю правовстановлюючого документа, який підтверджує право власності спадкодавця на вищевказане спадкове майно. Вказане стало підставою для звернення позивача до суду з позовом, яким вона просить визнати за нею право власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом.

Позивач подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність.

Голова Лукашівської сільської ради подав до суду заяву в якій вказав, що проти задоволення позову не заперечує, справу просив розглянути у відсутність представника сільської ради.

Оскільки особи, які беруть участь у справі скористалися правом на розгляд справи у їх відсутність, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних і доказів, при цьому фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

02.11.2012 року помер ОСОБА_2, що підтверджується Свідоцтвом про смерть (а.с. 5). Після його смерті відкрилася спадщина за законом, оскільки особистого розпорядження на випадок своєї смерті він не зробив.

З матеріалів Спадкової справи № 102/2016 слідує, що після смерті ОСОБА_2 спадщину прийняла позивач, яка є спадкоємцем першої черги за законом (а.с. 4). Інші спадкоємці від прийняття спадщини відмовились.

До складу спадщини увійшов житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, які розташовані за адресою: Вінницька область, Липовецький район, с. Берестівка, вул. Феліксіївська (раніше "Леніна"), 77, який належав ОСОБА_2 згідно даних погосподарського обліку.

Для оформлення спадщини позивач звернулася до нотаріуса, яка відмовила у видачі нотаріального акту мотивувавши своє рішення відсутністю правовстановлюючого документа, який підтверджує право власності спадкодавця на вищевказане спадкове майно.

У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження (пункт 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування").

Відповідно до статті 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав.

На час виникнення спірних правовідносин діяла Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР (далі Інструкція), затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56. Зазначений нормативний акт передбачав державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Вказане домоволодіння, згідно записів в погосподраських книгах (а.с. 7 на звороті) рахується за ОСОБА_2, який помер 20.02.2016 року. Таким чином, ОСОБА_2 набув статусу власника житлового будинку у відповідності до законодавства, яке діяло на час набуття ним права власності.

Дослідивши технічний паспорт на домоволодіння суд встановив, що в 2007 році ОСОБА_2 збудував бетонний сарай "Ж". Оскільки сарай збудовано самочинно, ОСОБА_2 не набув на нього право власності, отже підстав для його спадкування після смерті спадкодавця в позивача не має.

Відповідно до пункту 6 Постанови Пленуму ВССУ від 30 березня 2012 року №6 "Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)" право власності на самочинно збудовані житлові будинки, будівлі, споруди, інше майно не набувають як особи, які здійснили це будівництво, так і їхні спадкоємці.

При здійсненні спадкодавцем самочинного будівництва (ч. 1 ст. 376 ЦК) до спадкоємців переходить право власності на будівельні матеріали, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва.

З урахуванням встановлених обставин суд дійшов висновку, що в задоволенні позову в частині визнання за позивачем права власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 на самочинно збудований сарай "Ж" слід відмовити, в решті позов слід задовольнити, оскільки позивач довела належними доказами факт належності спадкового майна спадкодавцю.

На підставі викладеного, керуючись ст. 3, 10, 11, 57-60, 88, 158, 212-215 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Лукашівської сільської ради Липовецького району Вінницької області про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом, - задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2, який помер 20.02.2016 року, на цілий житловий будинок "А" з верандою "а" (загальною площею 60,9 кв.м., житловою площею 23.9 кв.м.), а також господарські будівлі та споруди: літню кухню "Б", сарай "Б1", гараж "В", сарай "В1", погріб "п/В1", сарай "Г", погріб "п/ж", огорожу №1, ворота №2, хвіртку №3, хвіртку № 4, криницю №5, що розташовані за адресою: Вінницька область, Липовецький район, с. Берестівка, вул. Феліксіївська, 77.

В решті позову відмовити.

Право власності на вищевказане нерухоме майно підлягає державній реєстрації.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається апеляційному суду Вінницької області через Липовецький районний суд Вінницької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя С.І. Стадник