Справа № 523/485/16-ц
Провадження №2/523/717/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

заочне

"22" грудня 2016 р. Суворовський районний суд міста Одеси в складі:

головуючого судді Пепеляшкова О.С.

при секретарі Лапчинській О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 18 у місті Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Суворовського відділу держаної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, Приморського відділу держаної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, державної податкової інспекції у Суворовському районі м. Одеси Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області про звільнення майна з під арешту,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла позовна заява ОСОБА_1, який вказав, що після смерті його матері залишилось спадкове майно у вигляді квартири АДРЕСА_1, на яку було накладено арешт відповідачами. Так як накладення арештів перешкоджають позивачу в реалізації його права на спадкування, позивач просить зняти арешти з квартири АДРЕСА_1, та належить на праві власності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, НОМЕР_1, ІПН-НОМЕР_2, які були накладені: 18.09.2007р. Шостою Одеською державною нотконторою на підставі Постанови від 28.08.2007р. Першого відділу державної виконавчої служби у Приморському районі м.Одеси; 30.07.2008р. Шостою Одеською державною нотконторою на підставі постанови від 21.07.2008р. Першого відділу державної виконавчої служби у Приморському районі; 09.02.2010р. Одеською філією державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України на підставі постанови АН 388305 від 01.02.2010 року Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції про арешт нерухомого майна.

Представник позивача звернулась до суду з заявою про розгляд справи у її відсутність та підтримку заявлених позовних вимог.

До суду представники відповідачів не з'явились, про причини не явки суд не повідомили, заяв про відкладення слухання справи не надходило.

На підставі викладеного суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін, представник позивача не заперечувала проти заочного розгляду справи.

Вивчивши надані докази та дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 є сином ОСОБА_2, як померла ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 10, 11, 12).

ОСОБА_2 було видано свідоцтво про право власності на спадщину за заповітом на АДРЕСА_1 (а.с. 13, 17, 18).

Згідно копії відповіді від 09.10.2015р. Суворовського відділу держаної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції відповідач не може надати копію постанови АН №388305 від 01.02.2010р. про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження винесеної державним виконавцем першого Суворовського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції ОСОБА_3 та зняти арешт з майна ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 так як завершені виконавчі провадження по зберігаються 3 роки, після чого підлягають знищенню, тому позивачу рекомендовано звернутися до суду (а.с. 14).

З підстави також знищення завершених виконавчих проваджень Приморський відділ державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції листом від 30.09.2015р. повідомив позивача про неможливість зняття арештів, що були накладені 21.07.2008р. і 28.08.2007р. та також рекомендовано звернутися до суду (а.с. 15).

Як вбачається з витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі, після смерті ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3, Шостою Одеської державною нотаріальною контрою заведено спадкову справу за заявою ОСОБА_1 (а.с.58-59).

Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження майном.

На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

В силу ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Статтею 391 ЦК України, визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійснені ним права користування та розпорядження своїм майном.

Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини - ч. 5 ст. 1268 ЦК України.

Відповідно до ч. 1, 2, 3ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. З майна боржника може бути знято арешт за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, якщо виявлено порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом. Копія постанови начальника відділу державної виконавчої служби про зняття арешту з майна боржника не пізніше наступного дня після її винесення надсилається сторонам та відповідному органу (установі) для зняття арешту.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що вимоги позивача обґрунтовані та підлягають задоволенню шляхом зняття арешту за рішенням суду, яке є підставою для державного виконавця винести постанову про зняття арешту з майна зазначеного в рішенні з направленням копії постанови органу який виконує постанову про зняття арешту.

Керуючись статтями 10, 11, 60, 61, 88, 197, 209, 212, 214-215, 218, 224-226, 294 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 - задовольнити.

Зняти арешти, накладені: постановою від 28.08.2007р. Першого відділу державної виконавчої служби у Приморському районі м.Одеси; постановою від 21.07.2008р. Першого відділу державної виконавчої служби у Приморському районі; постановою АН 388305 від 01.02.2010 року Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції - з квартири від номером АДРЕСА_1, яка, належить на праві власності ОСОБА_4.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається позивачем протягом десяти днів з дня отримання копії рішення суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Суддя