Справа № 472/1043/16-ц
Провадження №2/472/521/16
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"21" грудня 2016 р. смт. Веселинове
Веселинівський районний суд Миколаївської області в складі:
головуючого - судді Кучерявенка С.С.,
при секретарі Чорної О.В.
за участю представника позивача ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт Веселинове Миколаївської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу дійсним,
ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання дійсним договору купівлі-продажу будинку, розташованого за адресою: Миколаївська область, Веселинівський район, смт. Кудрявцівка (Токарівка)вул. Ласточкіна, 46.
В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 11 грудня 2001 року купив у відповідача ОСОБА_3 житловий будинок, що знаходиться в смт. Кудрявцівка (Токарівка) Миколаївської області, по вул. Ласточкіна, 46, про що між ними був укладений договір купівлі-продажу, який зареєстрований Універсальною Товарною - сировинною Біржею в журналі реєстрації біржових угод за № 1257.
20 грудня 2001 року позивач зареєстрував право власності на будинок в Веселинівській філії ММБТІ за реєстровим № 2, про що було видано реєстраційне посвідчення.
Всі істотні умови договору купівлі-продажу були виконанні, а саме продавець передав покупцю майно, а покупець прийняв його та сплатив за нього певну грошову суму, обумовлену сторонами договору, але нотаріально договір посвідчено не було.
На теперішній час позивач бажає укласти договір відчуження належного йому будинку, для чого звернувся до сектору з питань державної реєстрації Веселинівської райдержадміністрації для реєстрації відповідного договору, проте йому було відмовлено.
Враховуючи те, що відповідач вважає договір купівлі-продажу дійсним та не вбачає підстав для його нотаріального посвідчення, крім того на підставі зазначеного договору Миколаївським МБТІ вчинено державну реєстрацію права власності позивача на вказаний будинок, що позбавило сторони можливості здійснити нотаріальне оформлення договору на даний час, тому позивач змушена звернутися до суду.
Представник позивача ОСОБА_1 позов підтримала повністю, просила визнати дійсним договір купівлі-продажу житлового будинку, розташованого по вул. Ласточкіна,46 смт Кудрявцівка (Токарівка) Веселинівського району Миколаївської області.
Відповідач ОСОБА_3П.в судове засідання не зявилася, хоча про час, дату та місце розгляду цивільної справи була повідомлена належним чином. Причини неявки невідомі.
Згідно з ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Виходячи з наведеного, суд вважає, що у справі можливо ухвалити заочне рішення.
Суд, дослідивши матеріали справи, в межах заявлених вимог та наданих доказів, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
В судовому засіданні встановлено, що сторони 11 грудня 2001року уклали договір купівлі-продажу будинку, що розташований за адресою: вул. Ласточкіна,46 смт. Кудрявцівка (Токарівка) Миколаївської області. Вищезазначений договір купівлі-продажу житлового будинку нотаріально сторони не посвідчили, оскільки він був посвідчений Універсальною Товарно- сировинною Біржею та зареєстрований в журналі реєстрації біржових угод за № 1257.
В подальшому, 20 грудня 2001 року, Веселинівською філією Миколаївського міжміського бюро технічної інвентаризації на підставі вищевказаного договору купівлі-продажу здійснено реєстрацію права власності на будинок, що розташований за адресою: смт. Кудрявцівка (Токарівка) Веселинівського району Миколаївської області, по вул. Ласточкіна, 46 за позивачем ОСОБА_2, за реєстраційним № 1654, про що видано реєстраційне посвідчення.
На теперішній час позивач бажає узаконити своє право на будинок, однак відповідач вважає договір купівлі-продажу дійсним та не вбачає підстав для його нотаріального посвідчення. Крім того на підставі зазначеного договору Миколаївським МБТІ вчинено державну реєстрацію права власності позивача на вказаний будинок, що позбавило сторони можливості здійснити нотаріальне оформлення договору на даний час, тому позивач змушений звернутися до суду.
Статтею 9 Житлового Кодексу України вказує, що громадяни України мають право на придбання будинків і квартир на біржових торгах.
Відповідно до ст. 15 Закону України «Про товарну біржу» від 10 грудня 1991 року N 1956-XII біржовою операцією визнається угода, якщо вона являє собою купівлю-продаж, поставку та обмін товарів, допущених до обігу на товарній біржі, якщо її учасниками є члени біржі та якщо вона подана до реєстрації та зареєстрована на біржі не пізніше наступного за здійсненням угоди дня. Угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. Угода вважається укладеною з моменту її реєстрації на біржі.
Відповідно до ст. 8 Закону України «Про товарну біржу» членами товарної біржі є засновники, а також прийняті до її складу згідно із статутом біржі вітчизняні та іноземні юридичні і фізичні особи. Порядок прийняття у члени біржі та вибуття із складу її членів визначається статутом товарної біржи.
На момент укладення угоди купівлі-продажу сторони були членами біржі, зазаначена біржова операція являла собою угоду купівлі-продажу будинку, допущену до обороту на товарній біржі.
При укладенні договору, сторони узгодили всі його істотні умови і виконали свої зобов'язання, але не здійснили нотаріального посвідчення цього договору, як того вимагала ст. 227 ЦК України 1963 року (чинна на час придбання майна).
З положень ч. 1 ст. 47 ЦК України 1963 року вбачається те, що угода, укладена з порушенням вимог про її обов'язкове нотаріальне посвідчення, вважається недійсною.
Проте, згідно ч. 2 ст. 47 ЦК України, якщо одна зі сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною.
В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається.
Судом встановлено, що сторони договору обумовили всі його істотні умови та повністю виконали взяті на себе зобов'язання, тому враховуючи встановлені судом обставини, а також те, що про недійсність договору позивач дізналася лише в 2016 році, а тому суд вважає, що його вимоги в частині визнання договору купівлі-продажу дійсним є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
На підставі викладено, керуючись ст. ст. 10, 60, 212-215, 218 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_2 Володимирокича до ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу дійсним - задовольнити повністю.
Визнати дійсним договір № 1257 від 11.12.2001 року купівлі -продажу будинку, що знаходиться за адресою : вул. Ласточкіна,46 смт Кудрявцівка (Токарівка) Веселинівського району Миколаївської області укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на Універсальній товарно - сировинній біржі зареєстрованого Миколаївським міжміським бюро технічної інвентаризації за реєстровим номером 301 від 20.12.2001 року.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання копії заочного рішення.
Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області через Веселинівський районний суд Миколаївської області шляхом подачі протягом 10 днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги до апеляційного суду Миколаївської області, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, - протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя Веселинівського районного суду Миколаївської області ОСОБА_5