Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.08.2016 Справа №607/4970/16-ц

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі головуючого судді Дзюбича В.Л.,

з участю секретаря судового засідання Грабської Ю.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 міської ради, третя особа Перша тернопільська державна нотаріальна контора, про визнання про визнання права власності на спадкове майно,-

Встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 міської ради, третя особа Перша тернопільська державна нотаріальна контора, про визнання права власності на спадкове майно та встановлення факту родинних відносин. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 03 вересня 2015 року помер його батько ОСОБА_4, після смерті якого на підставі заповіту, посвідченого приватним

нотаріусом ОСОБА_3 міського і районного нотаріального округу

ОСОБА_5 від 07.02.1997 року за реєстровим № 2222 складеного на

користь ОСОБА_1, позивач став спадкоємцем квартири №

53, що знаходиться в будинку № 1 по вул. Кн. Острозького в місті

Тернополі. 16 листопада 2015 року Першою ОСОБА_3 державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу за № 781/2015 рік. Відповідно до матеріалів спадкової справи спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_4 є ОСОБА_1, який спадщину прийняв. Крім позивача інших спадкоємців немає. 05 травня 2016 року за вихідним № 1559/02-31 державним нотаріусом Першої ОСОБА_3 державної нотаріальної контори ОСОБА_6 винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій, оскільки у правовстановлюючих документах після проведеної перевірки виявлено розбіжності у прізвищі спадкодавця у свідоцтві про право власності на житло та свідоцтві про народження. А саме, 09 січня 1996 року померла ОСОБА_7, яка на день смерті була зареєстрована за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1. Єдиним спадкоємцем за законом після померлої ОСОБА_7 був її син ОСОБА_4, який спадщину прийняв, оскільки був зареєстрований з ОСОБА_7 за однією адресою з 14.02.1962 року, проте не оформив своїх спадкових прав. Як вбачається з свідоцтва про народження ОСОБА_4 у графі мати зазначено ОСОБА_8, однак у свідоцтві про смерть серії І-ИД № 267845, виданому відділом ЗАГСУ ОСОБА_3 міськвиконкому 10.01.1996 року, актовий запис № 48 від 10.01.1996 року - помилково прізвище померлої зазначено ОСОБА_7, проте померла являлась батькові позивача - матір'ю, а позивачу - бабусею. Така ж описка зроблена і у свідоцтві про право власності на житло від 23.04.1993 року, з якого вбачається, що квартира, яка знаходиться АДРЕСА_1, дійсно належить на праві спільної сумісної власності громадянам ОСОБА_4 та членам його сім'ї ОСОБА_7 ?. На підставі викладеного позивач просить суд встановити факт родинних відносин, а саме, що померла 09 січня 1996 року ОСОБА_7 є рідною бабусею ОСОБА_1; визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, право власності на ? частку квартири, яка знаходиться АДРЕСА_2 за заповітом.

28 липня 2016 року позивач подав до суду заяву про уточнення позовних вимог, в якій просив суд визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, право власності на квартиру, яка знаходиться АДРЕСА_2 за заповітом.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, однак подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить позов задоволити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявилась, проте подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги визнає повністю.

Представник відповідача ОСОБА_3 міської ради відносно вирішення спору поклалася на думку суду.

Представник третьої особи Перша тернопільська державна нотаріальна контора в судове засідання не зявився з невідомої на те суду причини, хоча про день та час судового засідання повідомлявся.

Дослідивши та оцінивши докази, суд встановив наступні обставини справи.

Згідно свідоцтва про право власності на житло, виданого 23 квітня 1993 року ОСОБА_3 міським бюро технічної інвентаризації, квартира, яка знаходиться АДРЕСА_2, належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_4 та ОСОБА_7 ?.

У свідоцтві про народження серії ЯШ №612398, виданому 26 серпня 1950 року ОСОБА_3 міським бюро ЗАГС, матірю ОСОБА_4 зазначена ОСОБА_2.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-ИД №267845, виданого 10 січня 1996 року Відділом ЗАГСу ОСОБА_3 міськвиконкому, 09 січня 1996 року померла ОСОБА_7.

Згідно листа Першої тернопільської державної нотаріальної контри від 13 липня 2014 року №2494/01-16 спадкова справа до майна померлої 09 січня 1996 року ОСОБА_7 не заводилась.

Єдиним спадкоємцем за законом після померлої ОСОБА_7 був її син ОСОБА_4, який спадщину прийняв, оскільки був зареєстрований з ОСОБА_7 за однією адресою з 14.02.1962 року, проте не оформив своїх спадкових прав.

03 вересня 2015 року помер ОСОБА_4, що стверджується свідоцтвом про смерть серії І-ИД №193958, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби ОСОБА_3 міського управління юстиції.

За життя, 07 лютого 1997 року ОСОБА_4 склав заповіт серії ААЕ №892130, посвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_3 міського і районного нотаріального округу ОСОБА_5, згідно якого заповів належну йому на праві особистої власності квартиру №53, що знаходиться в будинку №1 по вул. Кн. Острозького в м. Тернополі Погорілець ОСОБА_9.

Постановою Першої тернопільської державної нотаріальної контори №1559/02-31 від 05 травня 2016 року відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на ? частику квартири №53, що знаходиться в будинку №1 по вул. Кн. Острозького в м. Тернополі у звязку з розбіжністю у прізвищі спадкодавця у свідоцтві про право власності на житло та свідоцтві про народження.

Згідно листа Першої тернопільської державної нотаріальної контори №2269/01-16 від 04 серпня 2016 року, 16 листопада 2015 року за № 2102 до Першої тернопільської державної нотаріальної контори надійшла заява про прийняття спадщини за заповітом та за законом від ОСОБА_4, за якою і було заведено спадкову справу № 781/2015 до майна померлого 03 вересня 2015 року ОСОБА_4.

07 лютого 1997 року ОСОБА_5, приватним нотаріусом ОСОБА_3 міського і районного нотаріального округу за реєстровим № 2222 було посвідчено заповіт від імені ОСОБА_4, на квартиру № 53, що знаходиться в будинку № 1 по вулиці Князя Острозького в місті Тернопіль в користь ОСОБА_1.

05 травня 2016 року за № 797 до Першої тернопільської державної нотаріальної контори надійшла заява про видачу свідоцтв про право на спадщину за законом та за заповітом від ОСОБА_1 після померлого ОСОБА_4.

05 травня 2016 року за вихідним № 1559/02-31 Першою ОСОБА_3 державною нотаріальною конторою видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частку квартири № 53, що знаходиться в будинку № 1 по вулиці Князя Острозького в місті Тернопіль у зв'язку з розбіжністю у прізвищі спадкодавця у свідоцтві про право власності на житло та свідоцтві про народження.

Відповідно до ч.1 ст.1220 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до вимог ст.1273 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом може відмовитись від прийняття спадщини. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. (ст.1268 ЦК України).

Власник може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст.392 ЦК України).

Враховуючи викладенні обставини, суд вважає, що позов слід задовольнити, визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, право власності на квартиру, яка знаходиться АДРЕСА_2, за заповітом після смерті батька ОСОБА_4, померлого 03 вересня 2015 року, оскільки позивачем доведено, що він є сином ОСОБА_4, померлого 03 вересня 2015 року, та вправі спадкувати за заповітом після смерті батька, який був власником цієї квартири, оскільки йому належали ? частина квартири на праві власності, а іншу ? частину квартири він успадкував після смерті своєї матері ОСОБА_7. Померлої 09 січня 1996 року.

Керуючись ст.ст. 4, 10, 60, 212, 215, 223 Цивільного процесуального кодексу; ст.392, ст.1220, ст.1223, ст.1273, ст.1268 Цивільного кодексу України, суд ,-

Вирішив :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 міської ради, третя особа Перша тернопільська державна нотаріальна контора, про визнання про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру №53, яка знаходиться по вул. Князя Острозького, 1 в м. Тернополі в порядку спадкування за заповітом після смерті батька ОСОБА_4, померлого 03 вересня 2015 року.

Копію рішення надіслати особам, які брали участь у справі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий - суддя Дзюбич В.Л.