У Х В А Л А

Іменем України

30 серпня 2016 року Суддя Деснянського районного суду м. Києва Мальченко О.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення грошової суми,

в с т а н о в и в :

В провадженні Деснянського районного суду м. Києва перебуває вищезазначена цивільна справа.

Позивачем ОСОБА_1 подано заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру НОМЕР_2, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, яка зареєстрована на праві власності за відповідачами .

Відповідно до ч.1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом у провадженні якого перебуває справа в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб , які беруть участь у справі

Згідно з ч.3 ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі може вжити заходів по забезпеченню позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно ст. 152 ЦПК України, п. 3,4 Постанови Пленуму ВСУ № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільно-процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» позов майнового характеру відповідно до п.1, ч.1 ст. 152 ЦПК України може бути забезпечений накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього, або в інших осіб.

Згідно з ч. 3 ст. 152 ЦПК України, види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму ВСУ № 9 від 22.12.2006 року « Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд ( суддя ) має з урахуванням доказів , наданих позивачем на підтвердження своїх вимог , пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам . При встановленні зазначеної відповідності слід врахувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець .

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна, вбачається, що відповідач ОСОБА_2 є власником ? частини квартири АДРЕСА_1 . Відповідач ОСОБА_3 не є співвласником зазначеної квартири .

Оглянувши матеріали цивільної справи, суд вважає за можливе частково задовольнити вимогу позивача щодо забезпечення позову, а саме шляхом накладення арешту на ? частину вищезазначеної квартири, яка належить на праві власності відповідачу ОСОБА_2 , оскільки можливість відчуження зазначеної частки квартири відповідачем ОСОБА_2 не виключається .

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 151 - 153 ЦПК України , суд

у х в а л и в :

Заяву задовольнити частково.

Накласти арешт на 1/2 частину квартири НОМЕР_2, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 яка зареєстрована на праві власності за ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН: НОМЕР_1).

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Деснянський районний суд м. Києва протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали .

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя: