Справа № 405/7896/15-ц
Провадження №2/405/1948/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 червня 2016 року Ленінський районний суд м. Кіровограда в складі:

головуючого судді - Іванової Л.А.

при секретарі - Береді Я.І.,

за участю представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

та представника відповідача- адвоката Вишні-Чижової Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кіровограді цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, в якому просила визначити їй додатковий строк тривалістю три місяці для подання до Кіровоградської міської державної нотаріальної контори №1 заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті батька - ОСОБА_5, що помер у лютому, 2013 року у м.Кіровограді.

На обгрунтування позовних вимог позивач зазначила, що у лютому, 2013 року помер її батько ОСОБА_5, після смерті якого залишилося нерухоме майно - житлові будинки АДРЕСА_1 при цьому, за правилами ст.1261 ЦК України, вона (позивач) є єдиним спадкоємцем першої черги спадкоємців за законом. Також зазначила, що про смерть батька вона дізналася у вересні, 2015 року, після чого звернулася з заявою про прийняття спадщини за законом до Кіровоградської міської державної нотаріальної контори №1, разом з тим, їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом з підстав пропуску строку для прийняття спадщини у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини та рекомендовано звернутися до суду із позовом про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. Позивач також зазначила, що для отримання спадщини вона не могла вчасно звернутися із заявою в нотаріальну контору з поважних причин, і, зокрема, з тих, що про смерть батька вона дізналася випадково у серпні, 2015 року, батько не хворів, був молодою та здоровою людиною, не мав шкідливих звичок та помер у віці 45-ти років, причина його смерті не встановлена; родичів, які б могли повідомити її (позивача) про смерть батька, - немає; починаючи з 2013 року вона (позивач) не проживала у м.Кіровограді, постійно проживала в с.Леніна-Ульяново Маловисківського району Кіровоградської області; у 2013 році вона (позивач) завагітніла та у неї народився син ОСОБА_6, при цьому, вона самостійно виховує дитину, весь цей час приділяла увагу своєму здоров'ю, лікуванню, пов'язаними з вагітністю та пологами, з батьком не спілкувалася, зважаючи на його небажання спілкуватися, спільних з батьком знайомих та родичів не має. Вважає, що зазначені нею причини пропуску строку на подання заяви про прийняття спадщини пов'язані з об'єктивними, непереборними істотними труднощами, у зв'язку з чим є поважними. Вказала, що зверталася до відповідача ОСОБА_2, за заявою якого Кіровоградською міською державною нотаріальною конторою №1 08.04.2015 року заведено спадкову справу №185/2015 щодо майна батька ОСОБА_5, який помер у лютому, 2013 року, з проханням надати їй письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини, однак останнім їй було відмовлено.

З огляду на викладене вище, зазначаючи на наявності поважних причин пропуску строку звернення з заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини, позивач просила визначити їй додатковий строк тривалістю три місяці для подання до Кіровоградської міської державної нотаріальної контори №1 заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті батька - ОСОБА_5, який помер у лютому, 2013 року у м.Кіровограді.

Представник позивача під час судового розгляду справи позовні вимоги підтримала з підстав, зазначених у позові. До поважних причин пропуску строку звернення позивача з заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини представник позивача зазначила, що в період з 2012 по 2014 рік позивач ОСОБА_4 проживала в с.Леніна-Ульяново Маловисківського району Кіровоградської області, у 2013 році завагітніла, у неї народився син, її цивільний чоловік вигнав її з дому разом з малолітньою дитиною, позивач перенесла психологічний стрес, опинилася в тяжкій життєвій ситуації, на теперішній час разом з дитиною проживає у м.Кіровограді та доглядає за хворою матір'ю, про смерть батька їй не було відомо, так як з ним не спілкувалася з 2012 року, не знала також про те, що на момент смерті батько проживав в будинку по АДРЕСА_1

Відповідач та в його інтересах представник вважаючи позов недоведеним, просили відмовити в його задоволенні, зазначивши на обгрунтування заперечень, що позивачем на підтвердження викладених в позові обставин, та поважності причин пропуску строку звернення з заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори, не надано будь-яких належних доказів.

Заслухавши пояснення представника позивача, заперечення проти позову відповідача та в його інтересах представника, дослідивши докази по справі в їх сукупності, з'ясувавши підстави та предмет позову, характер спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернулася позивач, виходячи з положень ст.10 та ст.11 ЦПК України, за якими цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів та доведення перед судом їх переконливості, при цьому суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів сторін, суд вважає, що в задоволенні позову позивачу ОСОБА_4 слід відмовити, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_5, помер у лютому, 2013 року у м.Кіровограді Кіровоградської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1, виданим повторно 10 вересня 2015 року міським відділом по державній реєстрації смертей реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції, про що складено відповідний актовий запис за №3197.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2, актовий запис за №1436, судом також встановлено, що позивач ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, є донькою ОСОБА_5.

Судом також встановлено, що згідно з архівною довідкою ОКП «Кіровоградське ООБТІ» від 29.10.2015 року житловий будинок АДРЕСА_1 зареєстровано за ОСОБА_7 - 1/8 частина на підставі рішення суду від 18.12.1975 року, за ОСОБА_5 - 7/16 частини на підставі свідоцтва про право на спадщину від 24.01.2003 року №3-126, та за ОСОБА_8 - 7/16 частини на підставі свідоцтва про право на спадщину від 24.01.2003 року №3-126.

Згідно з інформацією Кіровоградської міської державної нотаріальної контори №1 від 26.04.2016 року вих.№564/01-09 після смерті ОСОБА_5, померлого у лютому, 2013 року, була заведена спадкова справа №185/2015 від 08.04.2015 року, при цьому, із заявами про прийняття спадщини звернулися: ОСОБА_2 (заява зареєстрована в книзі обліку і реєстрації спадкових справ за №145 від 08.04.2015 року) та ОСОБА_4 (заява зареєстрована в книзі обліку і реєстрації спадкових справ за№1029 від 18.09.2015 року).

Постановою №1224/02-31 про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 18 вересня 2015 року, спадкоємцю ОСОБА_4 було відмовлено у включенні до кола спадкоємців по спадковій справі щодо майна померлого у лютому, 2013 року, ОСОБА_5, за №185/2015 з підстав пропуску шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини за законом до нотаріальної контори та рекомендовано звернутися до суду з заявою про визначення додаткового строку для подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 3 ст. 1222, ч. 1 ст. 1220, ч. 1 ст. 1270 ЦК України).

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1 ст. 1268 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Тим самим, відзначається, що право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття і закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

З огляду на викладене, правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Як роз'яснив в пункті 24 Постанови Пленум Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК.

Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема, відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. За наявності у спадковій справі заяви спадкоємця про відмову від права на спадщину його вимоги про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задоволенню не підлягають.

Визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не повинен вирішувати питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, установленому статтею 1269 ЦК, звернувшись в нотаріальну контору, після чого вважається таким, що прийняв спадщину.

Повторне визначення судом додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини одним і тим же спадкоємцем законодавством не передбачено.

Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Звертаючись до суду з позовом про визначення додаткового строку для подання в нотаріальну контору заяви про прийняття спадщини, позивач ОСОБА_4 як на поважність причин пропуску строку звернення в нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини посилалася на те, що, починаючи з 2013 року вона не проживала у м.Кіровограді, постійно проживала в іншій місцевості в с.Леніна-Ульяново Маловисківського району Кіровоградської області; у 2013 році вона завагітніла та у неї народився син ОСОБА_6, якого вона виховує самостійно, весь цей час приділяла увагу своєму здоров'ю, лікуванню, пов'язаними з вагітністю та пологами, а також займалася дитиною, з батьком не спілкувалася, зважаючи на його небажання спілкуватися, спільних з батьком знайомих та родичів, які б могли повідомити про смерть батька, у них не має, про смерть батька дізналася випадково у серпні, 2015 року.

Під час судового розгляду справи представник позивача також зазначила, що в період з 2012 по 2014 рік позивач ОСОБА_4 проживала в с.Леніна-Ульяново Маловисківського району Кіровоградської області, у 2013 році завагітніла, у неї народився син, її цивільний чоловік вигнав її з дому разом з малолітньою дитиною, позивач перенесла психологічний стрес, опинилася в тяжкій життєвій ситуації, на теперішній час разом з дитиною проживає у м.Кіровограді та доглядає за хворою матір'ю, про смерть батька їй не було відомо, так як з ним не спілкувалася з 2012 року, не знала також про те, що на момент смерті батько проживав в будинку по АДРЕСА_1

Факт народження у позивача дитини підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3, актовий запис за №550, згідно з яким ОСОБА_6 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 року у м.Кіровограді Кіровоградської області.

За приписами ст.ст. 10, 11, 60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У порушення вказаних вимог закону позивачем та під час судовогорозгляду справи представником позивача не надано належних та допустимих доказів ( ст.ст. 58,59 ЦПК України) на підтвердження наявності поважних причин пропуску строку для звернення з заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини, при цьому, судом не можуть бути прийняті як належні докази пояснення представника позивача, оскільки вони не підтверджені документально.

В свою чергу, суд, в порядку ч.4 ст.10 ЦПК України, сприяючи сторонам у всебічному та повному з'ясуванню обставин справи, роз'яснив особам, які беруть участь у справі, їх обов'язки щодо доведення тих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень шляхом подання належних та допустимих доказів.

У зв'язку з наведеним, беззаперечних доказів на підтвердження зазначених обставини, а саме:факт перебування та постійне проживання позивача в іншій місцевості, факт перебування на лікуванні, пов'язаний з вагітністю та пологами, - позивачем не надано, на підставі чого суд дійшов висновку про відмову позивачу в задоволенні позову про визначення додаткового строку для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини з підстав недоведеності позовних вимог.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.3, 4, 10, 11, 57-59, 60, 88, 212, 213-215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку тривалістю три місяці для подання до Кіровоградської міської державної нотаріальної контори №1 заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті батька ОСОБА_5, який помер у лютому, 2013 року, - залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Кіровоградської області через Ленінський районний суд м. Кіровограда шляхом подачі протягом десяти днів з дня його проголошення апеляційної скарги.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Ленінського районного суду

м. Кіровограда Л.А. Іванова