Справа № 214/6346/16-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2016 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Прасолова В.М.

при секретарі - Горбуновій Л.С.

за участю представників позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2

за участю представника відповідача ДП «Криворізька теплоцентраль» - Ушакової

Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Кривому Розі заяву позивача про встановлення способу виконання рішення суду по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Фонду державного майна України, державного підприємства «Криворізька теплоцентраль» про визнання незаконними та скасування наказів, поновлення на роботі, внесення змін в контракт, покладення зобовязання, суд,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла заява позивача ОСОБА_3, в якій вона просить: встановити наступний порядок виконання рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 14 грудня 2016 року по даній справі: Фонду державного майна України (далі за текстом «ФДМУ») видати наказ про поновлення ОСОБА_3 на посаді генерального директора ДП «Криворізька теплоцентраль» (далі за текстом «ДП»); ФДМУ вчинити дії з поновлення посади генерального директора ДП шляхом внесення змін до статуту (викладення в новій редакції) та штатного розпису ДП, а саме: ФДМУ видати наказ, яким затвердити нову редакцію статуту ДП, в якому передбачити посаду генерального директора та ДП зареєструвати такий статут в новій редакції в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

В обґрунтування заяви зазначає наступне. Відповідно до ч. 2 ст. 373 ЦПК України, за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони виконавчого провадження, за заявою виконавця, поданою на підставі заяви сторони виконавчого провадження, або за заявою державного виконавця, поданою з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», суд, який видав виконавчий документ, розглядає питання про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення у порядку, передбаченому частиною першою цієї статті. 14 грудня 2016 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу ухвалив рішення про поновлення ОСОБА_3 на посаді генерального директора ДП. Вважає, що для поновлення порушеного права позивача ФДМУ зобов'язаний видати наказ про поновлення ОСОБА_3 на посаді генерального директора ДП. З урахуванням того, що наказ ФДМУ №1862 від 12 жовтня 2016 року в частині звільнення ОСОБА_3 та припинення дії укладеного з нею контракту № 4-2016 від 8 червня 2016 року, суд визнав протиправним і таким, що підлягає скасуванню, то відсутність на даний час посади генерального директора в штатному розкладі та статуті ДП, не може бути підставою для невиконання рішення суду і не може бути перешкодою для забезпечення гарантованого ст.43 Конституції України права на захист громадян від незаконного звільнення, поновлення прав позивача. Наполягає, що суб'єкт управління підприємством, тобто ФДМУ, має повноваження та обов'язок забезпечити ОСОБА_3 ті ж самі умови праці, які вона мала до незаконного звільнення та забезпечити виконання умов контракту. Тобто, ФДМУ при відсутності на ДП посади генерального директора, має право, повноваження та обов'язок ввести таку посаду шляхом внесення змін до статуту та штатного розпису ДП. Зазначає, що вказані дії відповідача будуть узгоджуватися з положеннями ст.16 ЦК України щодо способу захисту порушеного права як відновлення ставища, яке існувало до порушення і не будуть виходити за межі компетенції органу управління. Відповідно до рішення суду, пояснення представника ДП про те, що задоволення позовних вимог ОСОБА_3 призведе до порушення прав працівника, який був поновлений на роботі за рішенням суду, а саме ОСОБА_4, визнані необґрунтованими. Оскільки на даний час ФДМУ рішення суду не виконує, посилаючись на новий статут, виникла необхідність встановити такий спосіб і порядок виконання рішення суду, який забезпечить його безумовне виконання та поновлення прав її, позивача. Вважає, що для поновлення її прав необхідно встановлення судом порядку виконання зазначеного рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу. Наполягає, що ФДМУ повинен видати наказ про поновлення ОСОБА_3 на посаді генерального директора ДП. Зважаючи на те, що посада генерального директора на ДП відсутня, ФДМУ, маючи всі необхідні повноваження, зобов'язаний, для поновлення її прав поновити таку посаду. Вважає, що визначення такого порядку виконання рішення суду забезпечить його негайне виконання та поновлення її прав.

Представники позивача у судовому засіданні заяву підтримали та надали пояснення, які відповідають змісту заяви.

У судовому засіданні представник ФДМУ не прибув, про час та місце судового засіданні був належно повідомлений. При цьому подав заперечення, в яких вказав, що за суттю заяви, ОСОБА_3 заявляє нові вимоги. Крім того, відповідно до діючого статуту, структура та штат ДП не потребує погодження ФДМУ. Вважає, що позивач не має права звертатися з заявою про встановлення порядку та способу виконання рішення суд.

Представник відповідача ДП заперечує проти задоволення заяви. Також представник подав письмові заперечення, в яких вказав, що ідповідно до ч. 3 ст.33 Закону України «Про виконавче провадження» та ч.2 ст. 373 ЦПК України в редакції Закону № 1404-VIII від 02.06.2016 («Про виконавче провадження») що діє на час виникнення правовідносин, за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони виконавчого провадження, за заявою виконавця, поданою на підставі заяви сторони виконавчого провадження, або за заявою державного виконавця, поданою з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", суд, який видав виконавчий документ, розглядає питання про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення у порядку, передбаченому частиною першою цієї статті. На даний час право звертатися до суду з завою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення надано лише у випадку, передбаченому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень». Вважає, що в усіх інших випадках, за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення (хвороба боржника або членів його сімї, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), за заявою сторони виконавчого провадження суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає питання про відстрочку або розстрочку виконання рішення в судовому засіданні з викликом сторін і у виняткових випадках може відстрочити або розстрочити виконання. Зазначає, що позивачем взагалі не надано підтвердження факту відкриття виконавчого провадження, а також доказів, що підтверджують неможливість виконання рішення суду. Крім того, статтею 64 Господарського кодексу України підприємству надане право самостійно визначати свою організаційну структуру, чисельність працівників і штатний розпис. Пунктом 10.5.3. Статуту підприємства визначено, що до виключної компетенції Фонду державного майна України відноситься внесення змін до Статуту підприємств та затвердження його в новій редакції. З урахуванням положень зазначеної статті ГК України та положень Статуту ДП «Криворізька теплоцентраль», виключно до компетенції підприємства та Фонду державного майна України відноситься питання, щодо численності працівників та штатний розпис, та законодавство про працю не встановлює щодо цього жодних обмежень, внаслідок чого судом не може бути обмежено право Відповідачів на визначення чисельності та штатного розпису підприємства. Вислухавши учасників судового засідання, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 2 ст. 373 ЦПК України, за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, суд, зокрема, за заявою сторони виконавчого провадження, розглядає питання про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення у порядку, передбаченому частиною першою цієї статті. Відповідно до ч.1 ст.373 ЦПК України, а наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення (хвороба боржника або членів його сімї, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), за заявою сторони виконавчого провадження суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає питання про відстрочку або розстрочку виконання рішення в судовому засіданні з викликом сторін і у виняткових випадках може відстрочити або розстрочити виконання.На даний час зміни до статуту внесені не були.

Вислухавши учасників, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

14 грудня 2016 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу ухвалив рішення про поновлення ОСОБА_3 на посаді генерального директора ДП.

Під час розгляду справи судом було встановлено, що незаконне рішення про звільнення ОСОБА_3 прийняв ФДМУ. В своєму рішенні суд зазначив, що для поновлення порушеного права позивача, ФДМУ зобовязаний видати наказ про поновлення ОСОБА_3 на посаді генерального директора ДП. Також суд вказав, що з урахуванням того, що наказ ФДМУ в частині звільнення ОСОБА_3 та припинення дії укладеного з нею контракту, суд вважає протиправним і таким, що підлягає скасуванню, відсутність на ДП на даний час посади генерального директора, не може бути підставою для невиконання рішення суду і не може бути перешкодою для забезпечення гарантованого ст.43 Конституції України права на працю та захисту громадян від незаконного звільнення, поновлення прав позивача. Також, суд вказав в своєму рішенні, що субєкт управління підприємством, тобто ФДМУ, має право, повноваження та обовязок на підставі рішення суду скасувати наказ про звільнення. Крім того, суд вказав, що для повного поновлення прав ОСОБА_3 та відновлення становища, яке існувало до порушення права позивача, субєкт управління підприємством, тобто ФДМУ, має повноваження та обовязок забезпечити ОСОБА_3 ті ж самі умови праці, які вона мала до незаконного звільнення, забезпечити виконання умов контракту. Тому, як висловив свою думку суд, ФДМУ, при відсутності на ДП посади генерального директора, має право, повноваження та обовязок, ввести таку посаду шляхом внесення змін до статуту та штату ДП. Суд зазначив, що такі добровільні дії відповідача будуть узгоджуватися з положеннями ст.16 ЦК України щодо такого способу захисту порушеного права, як відновлення становища, яке існувало до порушення, і ці добровільні дії ФДМУ не будуть виходити за межі компетенції органу управління.

Під час розгляду справи, суд в мотивувальній частині рішення зазначив, що рішення суду про поновлення на роботі згідно ст.65 Закону України «Про виконавче провадження», вважається виконаним боржником з дня видання відповідно до законодавства про працю наказу або розпорядження про поновлення стягувача на роботі та внесення відповідного запису до трудової книжки стягувача. Суд вказав, що за змістом Закону наказ або розпорядження про поновлення на роботі незаконно звільненого працівника, видається власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом, який прийняв незаконне рішення про звільнення або переведення працівника.

Представником позивача 14 грудня 2016 року отриманий виконавчий лист для виконання рішення суду, яке в частині поновлення на посаді допущено до негайного виконання.

20 грудня 2014 року до суду надійшла заява ФДМУ, в якій відповідач просив роз'яснити, яким чином ФДМУ повинен виконувати рішення суд по даній справі. При цьому посилався на те, що 28 жовтня 2016 року наказом ФДМУ № 1943 було затверджено нову редакцію статуту ДП, згідно із п. 10.1. якого, управління діяльністю підприємства здійснюють його органи, склад і порядок обрання яких, визначається статутом та чинним законодавством України, виконавчим органом підприємства (одноосібно) є директор. Також послався на те, що відповідно до п. 10.5. статуту до виключної компетенції субєкта управління підприємством (ФДМУ) належить організація та проведення конкурсу на заміщення посади директора підприємства.

Ухвалою суду від 22 грудня 2016 року судом було розяснено, що для виконання рішення суду належить видати наказ про поновлення позивача на посаді генерального директора ДП, як керівника цього підприємства.

Як вбачається із заяви ОСОБА_3 та пояснень її представника, наданих у судовому засіданні, рішення суду на даний час не виконано з тих підстав, що на даний час на підприємстві відсутня посада генерального директора. З пояснень представника відповідача ДП вбачається, що добровільних дій з внесення змін до штатного розпису та до статуту ДП стосовно поновлення на цьому підприємстві посади генерального директора не вчинено. Суд вважає, що вказані обставини ускладнюють виконання судового рішення і зобовязують суд, відповідно до вимог ст. 373 ЦПК України встановити такий порядок виконання рішення, який забезпечить поновлення прав позивача.

При цьому суд враховує також наступне. Відповідно до ст. 129 Конституції України, однією із основних засад судочинства є обовязковість рішення суду. Стаття 16 ЦК України передбачає такі способи захисту цивільних прав та інтересів як припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення. Як передбачено ст.103 ч.3 ЦК України, суд може змінити структуру управління установи, якщо це необхідно з поважних причин. Згідно ст.1 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Як встановлено ст.14 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України. Суд приходить до переконання, що для поновлення прав позивача, належить поновити на ДП посаду генерального директора.

Як передбачено ст. 57 ГК України, статут суб'єкта господарювання повинен містити відомості про його найменування, мету і предмет діяльності, розмір і порядок утворення статутного капіталу та інших фондів, порядок розподілу прибутків і збитків, про органи управління і контролю, їх компетенцію, про умови реорганізації та ліквідації суб'єкта господарювання, а також інші відомості, пов'язані з особливостями організаційної форми суб'єкта господарювання, передбачені законодавством. Статут може містити й інші відомості, що не суперечать законодавству; статут затверджується власником майна (засновником) суб'єкта господарювання чи його представниками, органами або іншими суб'єктами відповідно до закону. Відповідно наказу ФДМУ №1869 від 08.12.2015р. «Про прийняття рішення про приватизацію ДП «Криворізька теплоцентраль» та наказу Міністерства енергетики та вугільної промисловості України №22 від 20.01.2016 р. «Про передачу функцій управління майном єдиного майнового комплексу ДП «Криворізька теплоцентраль» функції управління майном єдиного майнового комплексу ДП «Криворізька теплоцентраль» передано в управління ФДМУ саме у звязку з приватизацією. Передача функцій управління майном єдиного майнового комплексу ДП здійснювалась на виконання ст.12 Закону України «Про приватизацію державного майна», постанови Кабінету Міністрів України від 12.05.2015 року №271 «Про проведення прозорої та конкурентної приватизації у 2015-2016 роках», «Порядку передачі єдиних майнових комплексів державних підприємств установ, організацій, їх структурних підрозділів до сфери управління державних органів приватизації у звязку з прийняттям рішення про їх приватизацію», затвердженого наказом ФДМУ від 31.03.2000р. №667, зареєстрованим у Міністерстві юстиції від 04.06.2015р. №579-р «Деякі питання приватизації обєктів паливно-енергетичного комплексу».

Як встановлено судом, 28 жовтня 2016 року наказом ФДМУ № 1943 було затверджено нову редакцію статуту ДП, згідно із п. 10.2 виконавчим органом підприємства (одноосібно) є директор, відповідно до п. 14. статуту до виключної компетенції субєкта управління підприємством (ФДМУ) належить внесення змін до статуту.

Як передбачено п. 9.1. статуту ДП, затвердженого наказом ФДМУ №510 від 11 березня 2016 року, управління цим підприємством здійснюється цього генеральним директором. Вказана норма статуту діяла на час прийняття ОСОБА_3 на посаду та на час її звільнення, яке було проведено з порушенням визначених у рішенні суду норм КЗпП України.

Таким чином ФДМУ для поновлення прав ОСОБА_3 має повноваження, компетенцію та обовязок шляхом видання наказу внести зміни до статуту, передбачивши в ньому посаду генерального директора, як це було визначено пунктом 9.1. статуту ДП, затвердженого наказом ФДМУ №510 від 11 березня 2016 року а також внести зміни до штатного розпису.

Такий наказ буде відповідати забезпеченню гарантованого ст.43 Конституції України права ОСОБА_3 на працю, її захисту від незаконного звільнення, поновленню прав позивача, забезпечить ОСОБА_3 ті ж самі умови праці, які вона мала до незаконного звільнення, забезпечить виконання умов укладеного між ФДМУ та позивачем контракту. Такі дії відповідача будуть узгоджуватися з положеннями ст.16 ЦК України щодо такого способу захисту порушеного права, як відновлення становища, яке існувало до порушення, і ці дії ФДМУ не будуть виходити за межі компетенції органу управління.

Згідно ст.17 ч.4 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», для державної реєстрації змін до установчих документів юридичної особи, подаються такі документи: заява про державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі; примірник оригіналу (нотаріально засвідчена копія) рішення уповноваженого органу управління юридичної особи про зміни, що вносяться до Єдиного державного реєстру, крім внесення змін до інформації про кінцевих бенефіціарних власників (контролерів) юридичної особи, у тому числі кінцевих бенефіціарних власників (контролерів) її засновника, якщо засновник - юридична особа, про місцезнаходження та про здійснення звязку з юридичною особою.

Таким чином ДП, для поновлення прав позивача повинно вчинити дії з реєстрації змін до статуту.

Заперечення відповідачів про те, що позивач не моє повноважень звертатися до суд з питанням про зміну порядку і способу виконання рішення суду суд вважає необґрунтованими, так ст.33 Закону України «Про виконавче провадження» передбачає, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.Відповідно до ч. 2 ст. 373 ЦПК України, за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони виконавчого провадження, за заявою виконавця, поданою на підставі заяви сторони виконавчого провадження, або за заявою державного виконавця, поданою з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень». Стаття 2 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» передбачає, що виконання рішень про стягнення коштів та зобовязання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є: державний орган; державні підприємство, установа, організація (далі - державне підприємство); юридична особа, примусова реалізація майна якої забороняється відповідно до законодавства (далі - юридична особа). Стаття 7 цього Закону передбачає, що виконання рішень суду про зобовязання вчинити певні дії щодо майна, боржником за якими є державний орган, державне підприємство, юридична особа, здійснюється в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження", з урахуванням особливостей, встановлених цим Законом; у разі якщо рішення суду, зазначені в частині першій цієї статті, не виконано протягом двох місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, крім випадків, коли стягувач перешкоджає провадженню виконавчих дій, державний виконавець зобовязаний звернутися до суду із заявою про зміну способу і порядку виконання рішення.

При цьому суду вважає, що із змісту вказаних норм вбачається, що виключно державний виконавець може подати заяві про зміну порядку та способу виконання рішення у випадках, передбачений ст. 2 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», тобто при виконанні рішень про стягнення коштів та зобовязання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є: державний орган; державні підприємство, установа, організація (далі - державне підприємство); юридична особа, примусова реалізація майна якої забороняється відповідно до законодавства (далі - юридична особа).

Рішення по даній справі не стосується стягнення коштів або вчинення дій щодо майна боржника, а тому заяву про встановлення порядку та способу виконання рішення має право подати позивач.

Заперечення про те, що позивач не є стягувачем спростовуються тією обставиною, що позивач отримала виконавчий лист.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 373, 209-210 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву позивача ОСОБА_3 про встановлення порядку виконання рішення суду по даній справі задовольнити.

Встановити такий спосіб негайного виконання рішення суду по даній справі:

Фонду державного майна України: видати наказ про поновлення ОСОБА_5 на посаді генерального директора ДП «Криворізька теплоцентраль»; видати наказ, яким затвердити нову редакцію статуту ДП «Криворізька теплоцентраль», в якому передбачити посаду генерального директора.

Державному підприємству «Криворізька теплоцентраль» - зареєструвати статут ДП «Криворізька теплоцентраль» в новій редакції в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга протягом 5 днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали.

Головуючий суддя В.М.Прасолов