Справа №461/3816/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 вересня 2016 року Галицький районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді Котельви К.О.,

при секретарі Білоус М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові в залі суду в режимі відео конференції цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Львівської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування,

встановив:

Позивач звернувся в суд з позовом до Львівської міської ради, в якому просить, визнати за нею в порядку спадкування за законом після смерті сестри, ОСОБА_2, право власності на спадкове майно, а саме частку в розмірі 1/4 квартири АДРЕСА_1, що набута на підставі договору міни квартири р.№ 3-13952 від 12.12.1995 р., посвідченого Пятою Львівською державною нотаріальною конторою, мотивуючи позов тим, що 06 жовтня 1998 року державним нотаріусом Першої львівської державної нотаріальної контори було видано Свідоцтво про право на спадщину за законом ААН №073483 за яким спадкоємцями майна ОСОБА_3, померлої 14 січня 1998 року, є її дочки - ОСОБА_2 та ОСОБА_1, в рівних частках кожна. Спадкове майно, на яке видано це свідоцтво, складається з ? частини квартири АДРЕСА_2, що належала померлій на підставі договору міни квартир посвідченого Пятою Львівською державною нотаріальною конторою 12 грудня 1995 року за р.№3-13952, дублікат якого виданий 28 вересня 1998 року за р.№2-3247. Квартира зареєстрована у Львівському міжміському бюро технічної інвентаризації 13 грудня 1995 року за р.№10676. 31 липня 2014 року померла її сестра, ОСОБА_2, про що було складено відповідний актовий запис №607 і видано Сихівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції Свідоцтво про смерть. 17 лютого 2015 року, Обласним комунальним підприємством «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» їй було видано Довідку № 3/1748 від 17.02.2015р. про те, що згідно інвентаризаційних матеріалів бюро станом на 29.12.2012 року, квартира АДРЕСА_3, зареєстрована в рівних частинах за такими громадянами: ОСОБА_2 та ОСОБА_3, на підставі договору міни квартири р.№ 3-13952 від 12.12.1995p., посвідченого Пятою Львівською державною нотаріальною конторою. В подальшому вона звернулася до ОСОБА_4 Львівської державної нотаріальної контори про реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1, однак їй було надано тільки Свідоцтво про право на спадщину за законом на ? частини квартири АДРЕСА_4 у місті Львові. Щодо видачі свідоцтва про право на спадщину на ? частину квартири АДРЕСА_1, яка на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Першою Львівською державною нотаріальною контрою 06.10.1998 року за реєстровим №1-2265, належала її сестрі, ОСОБА_2, їй було відмовлено. ОСОБА_4 Львівська державна нотаріальна контора відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину на ? частину квартири АДРЕСА_1 мотивує тим, що згідно Довідки виданої Обласним комунальним підприємством «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» від 17.02.2015 року за №3/1748 відсутня реєстрація права власності на вищевказану частину квартири.

До судового засідання позивач подала клопотання про слухання справи у її відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, а тому, суд вважає за можливе розглядати справу у його відсутності, на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Зясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно зі ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Судом встановлені факти та відповідні таким правовідносини.

Згідно свідоцтва про народження /а.с.12/, ОСОБА_3 є матірю ОСОБА_1

06 жовтня 1998 року державним нотаріусом Першої львівської державної нотаріальної контори було видано Свідоцтво про право на спадщину за законом ААН №073483 за яким спадкоємцями майна ОСОБА_3, померлої 14 січня 1998 року, є її дочки - ОСОБА_2 та ОСОБА_1, в рівних частках кожна /а.с.16/.

З довідки № 3/1748 від 17.02.2015р. вбачається, що згідно інвентаризаційних матеріалів бюро станом на 29.12.2012 року, квартира АДРЕСА_3, зареєстрована в рівних частинах за такими громадянами: ОСОБА_2 та ОСОБА_3, на підставі договору міни квартири р.№ 3-13952 від 12.12.1995p., посвідченого Пятою Львівською державною нотаріальною конторою/а.с.11/.

Згідно свідоцтва ОСОБА_4 Львівської державної нотаріальної контори про реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1, таке видано на право на спадщину за законом на ? частини квартири АДРЕСА_1 /а.с.17/.

ОСОБА_4 Львівської державної нотаріальної контори позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на ? частину квартири АДРЕСА_1 /а.с.6/.

Згідно договору міни квартир від 28 вересня 1998 року, квартира АДРЕСА_5 належала в рівних частинах ОСОБА_2 та ОСОБА_3 /а.с.9/.

У відповідності до ч.1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за № X передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження.

Згідно ч.1. ст. 1223 ЦК України - право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Відповідно до ст.321 ЦКУ, право власності є непорушним.

Згідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про підставність позовних вимог, оскільки позивачем доведено факт перешкоджання їй у здійсненні свого права на оформлення спадщини за законом, а відтак, позов підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 3-11,88,212-215, 224-228 ЦПК України,суд

вирішив:

позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_5, що мешкає та зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 в порядку спадкування за законом після смерті сестри, ОСОБА_2, право власності на спадкове майно, а саме частку в розмірі 1/4 квартири АДРЕСА_1, що набута на підставі договору міни квартири р.№ 3-13952 від 12.12.1995 р., посвідченого Пятою Львівською державною нотаріальною конторою.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом 10-ти днів після його оголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Котельва К.О.