Ухвала

іменем україни

21 грудня 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Ткачука О.С.,

суддів: Висоцької В.С., Гримич М.К.,

КафідовоїО.В., Умнової О.В.,

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за позовом Запорізької міської ради до ОСОБА_3 про внесення змін до договору оренди землі, за касаційною скаргою Запорізької міської ради на рішення апеляційного суду Запорізької області від 30 червня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2014 року Запорізька міська рада звернулася до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що 18 квітня 2007 року між Запорізькою міською радою та ОСОБА_3 було укладено договір оренди земельної ділянки площею 0,4694 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до п. 5 вказаного договору нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 2 030 231,28 грн (в цінах 2007 року). За положеннями п. 8 зазначеного договору договір оренди укладається на 19 років.

Згідно з п. 9 вказаного договору орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі та в розмірі 4 060,56 грн протягом строку будівництва об'єкта, у розмірі 30 453,47 грн - з дня введення об'єкта до експлуатації, що складає 1,5 % від нормативної грошової оцінки за календарний рік в цінах 2007 року.

Звертала увагу на те, що 01 листопада 2011 року набрав чинності Податковий кодекс України, п. 288.5 ст. 288 якого передбачено, що розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою 3 % нормативної грошової оцінки.

За даними витягу з технічної документації щодо нормативної грошової оцінки земельної ділянки від 29 квітня 2014 року, нормативна грошова оцінка вищевказаної земельної ділянки становить 6 497 360 грн 10 коп.

Враховуючи викладене, розмір орендної плати за користування вказаною земельною ділянкою становить 194 920,80 грн, у зв'язку із чим договір оренди землі, укладений між сторонами, підлягає приведенню у відповідність до вимог законодавства шляхом внесення до нього відповідних змін.

Посилаючись на наведене, позивач просив змінити п. 5 договору оренди землі від 18 квітня 2007 року, укладеного між Запорізькою міською радою та ОСОБА_3, щодо земельної ділянки площею 0,4697 га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, виклавши його в такій редакції: «5. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить: 6 497 360 грн 10 коп. за цінами 2014 року»; змінити п. 9 договору вищевказаного договору оренди землі, виклавши його в наступній редакції: «9. Орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі та в розмірі 194 920 грн 80 коп., що складає 3 % від нормативної грошової оцінки землі за календарний рік за цінами 2014 року».

Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 03 серпня 2015 року позов задоволено.

Внесено зміни до п. 5 договору оренди землі від 18 квітня 2007 року, укладеного між Запорізькою міською радою та ОСОБА_3 щодо земельної ділянки площею 0,4697 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 виклавши його в наступній редакції: «5. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить: 6 497 360 грн 10 коп. за цінами 2014 року».

Внесено зміни до п. 9 договору оренди землі від 18 квітня 2007 року, укладеного між Запорізькою міською радою та ОСОБА_3, щодо земельної ділянки площею 0,4697 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_1, виклавши його в наступній редакції: «9. Орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі та в розмірі 194 920 грн 80 коп., що складає 3 % від нормативної грошової оцінки землі за календарний рік за цінами 2014 року».

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Запорізької області від 30 червня 2016 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні позову.

У касаційній скарзі Запорізька міська рада, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Заслухавши суддю-доповідача у справі, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Судами встановлено, що 01 березня 2007 року між Запорізькою міською радою та ОСОБА_3 було укладено договір оренди землі, який зареєстровано у Запорізькій регіональній філії Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах» 18 квітня 2007 року, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 18 квітня 2007 року за № НОМЕР_1.

Відповідно до п. 1 договору оренди землі орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку для розташування офісно-готельного комплексу, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

За положеннями п. п. 2-7 договору оренди землі передбачено, що в оренду передається земельна ділянка загальною площею 0,4697 га. На земельній ділянці знаходиться об'єкт нерухомого майна - нежитлова будівля орендаря - інші об'єкти інфраструктури відсутні. Земельна ділянка передається в оренду разом з нежитловою будівлею. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 2 030 231 грн. 28 коп. (за цінами 2007 року). Земельна ділянка, яка передається в оренду, не має недоліків, що можуть перешкоджати її ефективному використанню. Інші особливості об'єкта оренди, які можуть вплинути на орендні відносини, відсутні.

Договір укладається на 19 років (п. 8 договору оренди землі).

Згідно з п. 9 договору оренди землі орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі, в розмірі 4 060 грн 56 коп. протягом строку будівництва об'єкта, а з дня введення об'єкта до експлуатації - у розмірі 30 453 грн 47 коп., що складає 1,5 % від нормативної грошової оцінки за календарний рік за цінами 2007 року.

За умовами п. 12 договору розмір орендної плати переглядається один раз на рік, зокрема, у разі зміни розмірів земельного податку, підвищення цін і тарифів, зміни коефіцієнтів індексації, визначених законодавством.

Згідно з п. 32 договору оренди землі зміна умов договору здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін. У разі недосягання згоди щодо зміни умов договору спір розглядається у судовому порядку.

Відповідно до рішення Запорізької міської ради від 26 червня 2012 року № 37 «Про внесення змін до рішення міської ради від 27 липня 2011 року № 16 «Про затвердження розмірів орендної плати за земельні ділянки певного функціонального призначення у м. Запоріжжя» орендарів земельних ділянок, у яких розмір орендної плати, встановлений у договорі оренди землі, не відповідає вказаному рішенню або розрахований без урахування рішення міської ради від 03 березня 2008 року, зобов'язано укласти додаткові угоди на збільшення орендної плати.

У зв'язку з тим, що розмір орендної плати за надану відповідачу в оренду земельну ділянку, визначений п. 9 договору оренди землі, не відповідає встановленому рішенням Запорізької міської ради від 26 червня 2012 року та вимогам чинного законодавства, позивач звернувся до ОСОБА_3 з пропозицією від 03 червня 2014 року «Про внесення змін до договору оренди землі», яка була направлена останньому рекомендованим листом із повідомленням 03 липня 2014 року. Однак відповідач відповідь на вказану пропозицію не надав.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції про задоволення позову та ухвалюючи нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, апеляційний суду виходив з того, що правовідносини між сторонами виникли в 2007 році, а отже норми Податкового кодексу України, який набрав чинності 01 січня 2011 року, до них застосовуватись не можуть. Враховуючи наведене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Проте з таким висновком суду апеляційної інстанції погодитись не можна з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 144 Конституції України органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов'язковими до виконання на відповідній території.

Згідно з п. п. 34, 35 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування» до виключної компетенції міської ради належить вирішення на пленарних засіданнях питань регулювання земельних відносин; затвердження відповідно до закону ставок земельного податку, розмірів плати за користування природними ресурсами, що є у власності відповідних територіальних громад.

Частиною 1 ст. 632 ЦК України визначено, що ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. У випадках, встановлених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування.

Орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди, крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України (частини перша, друга статті 21 Закону України «Про оренду землі»).

Відповідно до п. 289.1 ст. 289 Податкового Кодексу України для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок.

Положеннями п. 2 ч. 1 ст. 13, ч. 1 ст. 15 Закону України «Про оцінку земель» визначено, що нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться у разі визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності. Підставою для проведення оцінки земель (бонітування ґрунтів, економічної оцінки земель та нормативної грошової оцінки земельних ділянок) є рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 15 Закону України «Про оренду землі» істотною умовою договору оренди землі є орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення, перегляду та відповідальності за її несплату.

Таким чином, нормативна грошова оцінка земель є основою для визначення розміру орендної плати, а зміна нормативної грошової оцінки земельної ділянки є підставою для перегляду розміру орендної плати.

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про оренду землі» зміна умов договору оренди землі здійснюється за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору оренди землі спір вирішується в судовому порядку.

Згідно зі ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 2 ст. 651 ЦК України визначено, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї зі сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 18 травня 2016 року № 6-325цс16, яка відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх судів України.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що нормами чинного законодавства передбачена можливість зміни умов договору за рішенням суду на вимогу однієї зі сторін у випадках, встановлених договором або законом.

Оскільки сторонами в договорі передбачена можливість перегляду орендної плати у разі прийняття орендодавцем рішення про збільшення орендної плати (п. 12 договору оренди землі), а орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності є регульованою ціною, тому зміна граничного розміру цієї плати, в даному випадку за рішенням Запорізької міської ради від 26 червня 2012 року № 37, є підставою для перегляду розміру орендної плати, встановленої умовами договору.

Таким чином, суд першої інстанції, правильно встановив характер правовідносин між сторонами та застосував норми матеріального права, які підлягають застосуванню, та дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог.

За положеннями ст. 339 ЦПК України, установивши, що апеляційним судом було скасовано судове рішення, ухвалене згідно із законом, суд касаційної інстанції скасовує судове рішення суду апеляційної інстанції і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 335, 336, 339 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Запорізької міської ради задовольнити.

Рішення апеляційного суду Запорізької області від 30 червня 2016 року скасувати, рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 03 серпня 2015залишити в силі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.С. Ткачук

Судді: В.С. Висоцька

М.К.Гримич

О.В. Кафідова

О.В. Умнова