УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

ХоптиС.Ф., Журавель В.І., Закропивного О.В,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Ізяславського районного суду Хмельницької області від 13 травня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Хмельницької області від 28 липня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2016 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що 2 грудня 2006 року між банком та ОСОБА_4 було укладено кредитний договір, згідно з умовами якої відповідачка отримала кредит у розмірі 2 786 грн 30 коп., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12 % на рік на суму залишку заборгованості. Підписана заява разом із умовами надання банківських послуг складає єдиний договір укладений між сторонами.

Відповідачка взяті на себе зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконувала, у зв'язку з чим утворилась заборгованість, яка станом на 12 лютого 2016 року становить 21 030 грн 22 коп., що складається із пені за невиконання зобов'язань за кредитом, яка з урахуванням 10 696 грн 80 коп., які були стягнуті з відповідача за рішення суду, становить 10 333 грн 42 коп., та штрафів: 500 грн - штраф (фіксована складова), 516 грн 67 коп. - штраф (процентна складова).

З урахуванням зазначеного, ПАТ КБ «ПриватБанк» просило стягнути з відповідачки на користь банку заборгованість за кредитним договором у розмірі 11 350 грн 09 коп.

Рішенням Ізяславського районного суду Хмельницької області від 13 травня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Хмельницької області від 28 липня 2016 року, у задоволенні позову ПАТ КБ «ПриватБанк» відмовлено.

У касаційній скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк», посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить скасувати вказані судові рішення, ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції в межах касаційної скарги перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду, чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню.

Відмовляючи у задоволенні позову, суди на підставі доказів, поданих сторонами, які належним чином оцінені (ст. 212 ЦПК України), дійшли до правильного висновку про те, що у заяві позичальника від 2 грудня 2006 року домовленість сторін щодо збільшення позовної давності відсутня, Умови надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка», «Стандарт»), п. 5.5 яких установлено позовну давність тривалістю 5 років, не містять підпису відповідача, а, відтак, ці Умови не можна вважати складовою частиною укладеного між сторонами договору та відповідною письмовою угодою сторін про збільшення позовної давності.

Зазначена правова позиція викладена в постановах Верховного Суду України від 11 березня 2015 року № 6-16цс15, від 1 липня 2015 року № 6-757цс15, від 4 листопада 2015 року № 6-1926цс15, від 4 листопада 2015 року № 6-1926цс15, яка відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для усіх судів України.

У зв'язку з цим підстави для стягнення неустойки поза межами строку позовної давності (п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України) відсутні, а відповідач заявила про застосування позовної давності.

Оскільки з матеріалів справи та змісту касаційної скарги не вбачається неправильне застосування судами норм матеріального чи порушення норм процесуального права, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу відхилити.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» відхилити.

Рішення Ізяславського районного суду Хмельницької області від 13 травня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Хмельницької області від 28 липня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: С.Ф. Хопта

В.І.Журавель

О.В.Закропивний