Справа № 165/872/16-ц Головуючий у 1 інстанції: Ушаков М.М.
Провадження № 22-ц/773/1635/16 Категорія: 81 Доповідач: Данилюк В. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 грудня 2016 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого судді Данилюк В.А.,

суддів Грушицького А.І., Федонюк С.Ю.,

секретар Черняк О.В.,

з участю державного виконавця Козака Д.І.,

представника стягувача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за скаргою ОСОБА_2 на дії головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Нововолинського міського управління юстиції Волинської області за апеляційною скаргою боржника ОСОБА_2 на ухвалу Нововолинського міського суду від 18 жовтня 2016 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Нововолинського міського суду Волинської області від 18 жовтня 2016 року в задоволенні скарги ОСОБА_2 про визнання дій головного державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Нововолинського міського управління юстиції ОСОБА_3 протиправними та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження №50635726 про стягнення з ОСОБА_2 32741,31 грн. виконавчого збору та постанови №50635683 про стягнення з ОСОБА_2 100 грн. витрат на проведення виконавчих дій відмовлено.

Не погоджуючись із таким процесуальним рішенням, заявник ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, покликаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив ухвалу суду скасувати.

В судове засідання заявник та його представник не з»явилися, подали заяву про розгляд справи у їх відсутності. Державний виконавець Козак Д.І. та представник стягувача ОСОБА_1 апеляційну скаргу заперечили.

Заслухавши пояснення осіб, які брали участь у справі, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід відхилити, а ухвалу суду залишити без змін з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні скарги, суд першої інстанції виходив з того, що дії головного державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Нововолинського міського управління юстиції ОСОБА_3 в частині прийняття ним оскаржуваної постанови про відкриття виконавчого провадження № 50635726 від 25 березня 2016 року про стягнення з ОСОБА_2 виконавчого збору та постанови № 50635683 від 25 березня 2016 року про стягнення з ОСОБА_2 витрат на проведення виконавчих дій правомірними, такими що відповідають положенням Закону України «Про виконавче провадження» та які жодним чином не порушують законних прав та інтересів скаржника ОСОБА_2

Колегія погоджується з таким висновком, оскільки він відповідає встановленим обставинам та нормам матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Згідно положень ст.28 Закону у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню чи поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом. У разі невиконання боржником у той самий строк рішення, за яким боржник зобов'язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавчий збір стягується в розмірі шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - фізичної особи і в розмірі ста двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - юридичної особи. Постанова про стягнення виконавчого збору може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Виконавчий збір стягується незалежно від вчинення державним виконавцем заходів примусового виконання, передбачених цим Законом.

У разі завершення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктом 1 частини першої статті 47, пунктами 2 і 8 частини першої статті 49 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня після завершення (закінчення) такого виконавчого провадження відкриває виконавче провадження за постановою про стягнення виконавчого збору.

Тобто, виконавчий збір стягується на підставі постанови державного виконавця, якщо боржником в установлений для цього строк рішення добровільно не виконане.

Як було встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, що 26 грудня 2011 року Відділом державної виконавчої служби Нововолинського МУЮ було відкрито виконавче провадження №30511267 про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості та встановлено строк для добровільного виконання рішення суду до 02 січня 2012 року, яке добровільно виконано боржником не було.

24 березня 2016 року головним державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Нововолинського міського управління юстиції ОСОБА_3 було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п.8 ч.1 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження», у звязку виконання боржником в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Державним виконавцем Відділу ВДВС Нововолинського МУЮ було проведено ряд дій по примусовому виконанню рішення Нововолинського міського суду Волинської області від 12 грудня 2011 року про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості, зокрема: винесено постанови про арешт майна та коштів боржника (а.с. 39-40), направлено запити в відповідні держані органи, банки, БТІ, МРЕВ, тощо щодо виявлення майна та коштів боржника (а.с. 42-46), було проведено опис і арешт майна боржника (а.с. 47-50).

Таким чином суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що дії державного виконавця є правомірними, такими, що відповідають положенням Закону України «Про виконавче провадження»та такими, що не порушують законних прав чи інтересів боржника ОСОБА_2

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, були предметом дослідження судом першої інстанції, тому підстави для скасування ухвали суду з мотивів, наведених в апеляційній скарзі, відсутні і скарга підлягає відхиленню на підставі п.1ч.1 ст.312 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 307, 312-315, 317, 319 ЦПК України,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу заявника ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Нововолинського міського суду від 18 жовтня 2016 року в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий:

Судді: