Машівський районний суд Полтавської області
Справа № 540/1333/16-ц
Номер провадження 2/540/393/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2016 року Машівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Кравець С.В.

за участю: секретаря Порохні І.І.

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача-1 ОСОБА_2

представника відповідача-3 ОСОБА_3

третьої особи ОСОБА_4

представника третьої особи ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Машівка цивільну справу за позовом ОСОБА_6 до Машівської селищної ради Машівського району Полтавської області, виконавчого комітету Машівської селищної ради, приватного підприємства Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор», третя особа на стороні відповідачів, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_4 про визнання незаконними та скасування рішень органу місцевого самоврядування, зобовязання вчинити дії, -

на підставі ч.3 ст. 209 ЦПК України в судовому засіданні 26 грудня 2016 року проголошено вступну та резолютивну частини Рішення, -

в с т а н о в и в :

у жовтні 2016 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що 09 березня 2015 року померла його мати ОСОБА_7, яка проживала в житловому будинку по вул. Леніна, 66 в смт Машівка Полтавської області, а тому він та його сестра - ОСОБА_4 в установлений законом строк прийняли спадщину, звернувшись до Машівської державної нотаріальної контори. Спадковий будинок знаходиться в одному дворі з належним йому на праві власності будинком № 66-А, спільна межа земельної ділянки між вказаними будинками не встановлювалася і вони не розмежовані. Зі згоди матері господарські будівлі, які їй належали, ним були частково знесені і на їх місці ним же були самочинно побудовані господарські будівлі, які були узаконенні на його імя, зокрема 15.08.1995р. за рішенням виконкому №211 Машівської селищної ради йому в приватну власність була передана земельна ділянка площею 0, 20 га для обслуговування зазначеного будинку, а за рішенням виконкому від 16.07.1996р. № 163 вказане самочинне будівництво було узаконено на його імя. Тобто майнові права на вказані будівлі реалізовувалися ним безперешкодно та зі згоди померлих батьків ОСОБА_8 та ОСОБА_7. Проте державний нотаріус відмовила йому у видачі свідоцтва про право на спадщину на ? частину житлового будинку з господарськими спорудами, оскільки належні йому господарські будівлі - літня кухня «Б», сарай «б», гараж «В», погріб «в», сарай «Г», ворота огорожі № 3 та самочинно побудований сарай «Е» також ввійшли до складу спадщини після померлої матері.

Під час слухання в Машівському районному суді цивільної справи за позовом ОСОБА_4 до Машівської селищної ради про визнання недійсними та скасування рішень виконавчого комітету селищної ради він дізнався про винесення відповідачем незаконних рішень, а саме: рішення девятої позачергової сесії селищної ради сьомого скликання від 16.08.2016 року «Про визнання недійсним витягу з рішення виконавчого комітету Машівської селищної ради від 15.08.1995року «Про приватизацію земельної ділянки переданої у приватну власність гр.ОСОБА_8П.»; рішення виконавчого комітету селищної ради від 06.09.2016 року №79 «Про приведення у відповідність до законодавства рішення виконавчого комітету Машівської селищної ради народних депутатів Полтавської області №163 від 16.07.1996 року «Про узаконення завершеного будівництва літньої кухні та господарських приміщень по вул. Леніна, 66 гр. ОСОБА_8П.». Вважає, що вказані рішення незаконні та мають бути скасовані, оскільки його не було повідомлено та не зясовано його думку щодо винесення на розгляд питання про їх скасування. Рішення прийнято з порушенням ст.22 Конституції України та ст.1 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, щодо заборони одномоментного свавільного скасування майнових прав. Також відповідач за приписами Рішення Конституційного Суду України №7-рн/2009 від 16.04.2009 не мав права скасовувати свої ж рішення та вийшов за межі своїх повноважень, оскільки на розгляді суду перебувала справа щодо захисту його прав, які виникли відповідно до оспорюваних рішень. Щодо рішення виконавчого комітету селищної ради від 06.09.2016 року №79, також вказує на те, що скасування актів виконавчих органів влади, які не відповідають Закону, віднесено до виключної компетенції пленарного засідання. Вважає що рішення виконкому від 16.07.1996р. №163, яке прийнято відповідно до діючого на той час законодавства, є документальним підтвердженням того, що ОСОБА_7 не мала відношення до самовільно побудованих ним господарських будівель. В той час за довідкою БТІ вказані будівлі віднесені до спадкового будинку, з зазначенням року побудови 1992 рік, з огляду на їх завершення будівництва в 1996 році, та БТІ не перевірило існування можливості включення вказаних будівель до складу будинковолодіння по вулиці Леніна, 66, попри те, що будівлі знаходяться на двох земельних ділянках по вулиці Леніна, 66 та Леніна, 66-А.

У звязку з наведеним позивач просить визнати незаконними та скасувати вказані рішення Машівської селищної ради та виконавчого комітету селищної ради; зобовязати ПП Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» виключити з матеріалів інвентарної справи на садибний будинок в смт Машівка, вул. Леніна, 66, відомості про належність ОСОБА_7 як таких, що не мають ознак самочинного будівництва: літньої кухні літ.»Б», гаража «В», погреба «в», сараю «Г», змінити їх рік побудови на 1996 рік.

Відповідач-1 направив заперечення на позов в якому просить суд в задоволенні позову відмовити в повному обсязі. В обґрунтування своїх доводів зазначив, що після надходження заяви ОСОБА_4, в якій вона просила внести до порядку денного наступної сесії Машівської селищної ради питання щодо скасування рішень виконавчого комітету Машівської селищної ради: № 211 від 15.08.1995року «Про приватизацію земельних ділянок для будівництва та обслуговування жилого будинку (присадибна ділянка) та для ведення особистого підсобного господарства»; № 163 від 16.07.1996року «Про узаконення завершеного будівництва літньої кухні та господарських приміщень по вул.Леніна, 66 гр.ОСОБА_8П.», було вивчено архівні документи стосовно прийнятих рішень. Згідно Архівної довідки від 07.07.2016 року №01-35/79 у книзі протоколів засідань виконавчого комітету Машівської селищної ради від 15.08.1995 року рішення № 211 записано: «виконавчий комітет селищної ради народних депутатів вирішив: … передати безоплатно у приватну власність земельні ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) слідуючим громадянам смт Машівка: ОСОБА_8 0,20 га вул. Леніна, 66, ОСОБА_6 0,14 га вул. Леніна, 66 а. Тобто в рішенні Машівської селищної ради від 15.08.1995 року № 211, яке є фактично витягом з рішення, допущено технічну помилку, яку виправлено оспорюваним рішенням девятої позачергової сесії селищної ради сьомого скликання від 16.08.2016 року «Про внесення змін в рішення №211 виконавчого комітету від 15.08.1995року»: після слів ОСОБА_6 цифри та слова «0,20 га вул. Леніна, 66» замінено цифрами та словами «0,14 га вул. Леніна, 66-А». В результаті поданих заяв ОСОБА_4 та копії дубліката свідоцтва про право на спадщину за законом від 14.02.1991 року на імя ОСОБА_7 стало відомо, що ОСОБА_9 також належить сарай Г, сарай В, погреб - б, сарай пристройка б-1, уборна - Д, огорожа № 1 та колодязь № 2 розміщені на землях колгоспу і знаходяться в смт Машівка по вулиці Леніна, 66. Враховуючи, що ОСОБА_6 по цей час не скористався своїм правом на отримання свідоцтва на право власності щодо обєктів завершеного будівництва, рішенням виконавчого комітету Машівської селищної ради від 06.09.2016 року № 79 було скасовано рішення виконавчого комітету Машівської селищної ради народних депутатів Полтавської області №163 від 16.07.1996року «Про узаконення завершеного будівництва літньої кухні та господарських приміщень по вулиці Леніна, 66 гр. ОСОБА_8П.» (а.с.55-60).

У своєму запереченні відповідач-3 просить у задоволенні позову до БТІ відмовити за безпідставністю, посилаючись на те, що відомості внесені до технічного паспорту 03.12.2015, про 1992 року побудови літню кухню Б, сарай б, гараж В, погріб в, сарай Г, сарай Е - 1996р., за результатами інвентаризації нерухомого майна із даних інвентаризаційної справи та на підставі інструкції з проведення технічної інвентаризації нерухомого майна. Ці відомості підтверджені матеріалами справи, а саме наявні документальні дані станом на 15.10.1993 року про наявність на цю дату будівель за вказаною адресою років побудови 1992р., літню кухню Б, сарай б, гараж В, погріб в, сарай Г, вбиральня Д, огорожа №1 та колодязь №2. Крім цього, 26.06.1996 року була здійснена технічна інвентаризація і підтверджені дані інвентаризації 1993 року, про що свідчить відтиск штампу відсутності змін. 03.12.2015 року, при проведенні технічної інвентаризації був виявлений сарай Е, самочинне будівництво, згідно інструкції рік побудови встановлений зі слів замовника ОСОБА_6 (а.с.77).

Третя особа надали письмове заперечення (а.с.85-91), яке обґрунтувала тим, що відомостей щодо виконання оспорюваних рішень виконавчого комітету Машівської селищної ради немає, а тому були всі підстави для визнання їх недійсними. На руки ОСОБА_6 було видано витяг з рішення і селищна рада тільки привела його у відповідність до оригіналу рішення, рішення виконкому № 79 від 06.09.16 року було приведено у відповідність до законодавства. Будинковолодіння по вулиці Леніна, 66 належало її матері ОСОБА_7, а тому в силу ст.30 ЗК України, чинного на момент виникнення спірних відносин, ОСОБА_6 ніяк не могла бути передана земельна ділянка за вказаною адресою.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримала та просить його задоволити з підстав викладених у позовній заяві.

Представник відповідача-1 проти задоволення позову заперечує з підстав, викладених в письмовому запереченні.

Представник відповідача-3 просить в задоволенні позову відмовити та пояснив, що до позивача вказані ним будівлі не мають ніякого юридичного відношення, оскільки будинки по вулиці Леніна 66 та 66А належали його батькам, а тому ці будівлі мають конструктивний зв'язок з будинками. В той час, якщо в інвентарній справі є помилки то вони підлягають розгляду на підприємстві комісійно, але з таким питанням до них ніхто не звертався. Крім цього, інвентаризація в часі підтверджує одна одну. В даному випадку відбулася реконструкція будівель і за діючим на той час законодавством власник звертається до сільської ради (нині виготовляється Декларація), потім вводить в експлуатацію, затверджує акти своїм рішенням і видає свідоцтво. В даному випадку реконструкції проведені самочинно крім сарая «Е», які узаконились шляхом введення в експлуатацію технічним паспортом.

Третя особа та її представник з позовом не погоджуються, з підстав викладених у запереченні.

Суд, заслухавши пояснення сторін та дослідивши надані докази, прийшов до наступного висновку.

Судом установлено, що 09 березня 2015 року померла ОСОБА_7, яка за життя на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 14.02.1991 мала у власності житловий будинок в смт Машівка по вулиці Леніна, 66 житловою площею 17,8 кв.м., загальною 38,1 кв.м з господарськими спорудами: сарай Б, сарай В, погреб - б, сарай-прибудову - б-1, вбиральню Д, огорожу № 1, колодязь № 2, які розміщені на землях колгоспу (а.с.11, 45-47, 73). Такий склад господарських споруд існував станом на 11.01.1991р., що вбачається з копії технічного паспорту виготовленого 06.12.2016р. (а.с.177-179).

Як видно з копії постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 19.04.2016, виданої державним нотаріусом Машівської державної нотаріальної контори (а.с.15), спадкоємцями померлої ОСОБА_7 є її діти: ОСОБА_4 та ОСОБА_6. Також указаною постановою ОСОБА_6 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на ? частину житлового будинку № 66, оскільки господарські будівлі - літня кухня «Б» сарай «б», гараж «В», погріб «в», сарай «Г», ворота огорожі № 3 та самочинно побудований сарай «Е» також ввійшли до складу спадщини після померлої ОСОБА_7

Згідно копії технічного паспорту на житловий будинок № 66 по вулиці Леніна в смт Машівка, виготовленого 06.12.2016р., станом на 15.10.1993 року, за вказаною адресою на цю дату наявні будівлі 1992р. побудови: літня кухня - Б, гараж - В, погріб - в, сарай - Г, вбиральня - Д, огорожа - № 1. Також мається відмітка про те, що літня кухня, гараж, погріб та сарай збудовані самочинно (а.с. 180-182).

Вищевказаний висновок про самочинне будівництво ОСОБА_6 убачається також з листа головного архітектора Машівського району від 15.07.1996 року та повідомлення Полтавського міжміського бюро технічної інвентаризації від 26.06.1996 року (а.с. 48,49).

За повідомленням ПП Полтавського бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» № 12083 від 29.12.2015 та згідно технічного паспорту станом на 03.12.2015 житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами в смт Машівка, вул. Леніна, 66, відповідає наступним характеристикам: житловий будинок літ. «А-1» загальною площею 38,1 кв.м., житловою 17,8 кв.м. 1960 року побудови. Господарські будівлі та споруди: літня кухня літ «Б» загальною площею 34,1 кв.м. 1992 року побудови, сарай літ. «б» площею 9,3 кв.м. 1992 року побудови, гараж літ «В» площею 33,0 кв.м. 1992 року побудови, погреб літ. «в» площею 9,6 кв.м. 1992 року побудови, сарай літ «Г» площею 31,0 кв.м. 1992 року побудови, вбиральня літ. «Д» площею 1,6 кв.м. 1990 року побудови, сарай літ. «Е» площею 19,0 кв.м. 1996 року побудови, огорожа № 1 1960 року побудови, колодязь питний № 2 1960 року побудови, ворота огорожі № 3 1960 року побудови. Сарай літ «Е» збудовано самочинно. Згідно матеріалів бюро станом на 31.12.2012р. в реєстровій книзі №3 за реєстровим №367 зареєстровано право власності за ОСОБА_7, на підставі свідоцтва про право на спадщину від 14.02.1991 року № 168 (а.с.40-44, 51).

Також за повідомленням ПП Полтавського бюро технічної інвентаризації від 24.06.2016 №5374, документи, які є в інвентаризаційній справі, не є тотожними і слугують для проведення замірів, вимірів і розрахунків при проведенні технічної інвентаризації з подальшим відображенням їх в технічному паспорті. Технічні паспорти, виготовлені бюро в 1993 та 2015 роках мають розбіжності, оскільки вимоги чинного законодавства були різні, зокрема в 1993 році не було передбачено схематичного плану земельної ділянки, а станом на 2015 схематичний план земельної ділянки (в разі її наявності) є обовязковою складовою технічної інвентаризації нерухомого майна. Щодо невнесення до технічного паспорту станом на 1993 рік літньої кухні, сараю, гаражу, погребу, вбиральні, сараю, огорожі, колодязю питного та воріт огорожі перелічена інформація була відображена у характеристиці будинків, господарських будівель і споруд, яка була останнім аркушем технічного паспорту та була наявна неодмінно (а.с.132,133).

За інформаційним повідомленням ПП Полтавського бюро технічної інвентаризації від 11.07.2016 № 5926 (а.с.134,135), відомості внесені до технічного паспорту 03.12.2015, про 1992 року, літню кухню Б, сарай б, гараж В, погріб в, сарай Г, сарай Е, 1996р, за результатами інвентаризації нерухомого майна із даних інвентаризаційної справи та на підставі інструкції з проведення технічної інвентаризації нерухомого майна. Ці відомості підтверджені матеріалами справи, а саме наявні документальні дані станом на 15.10.1993 року про наявність на цю дату будівель за вказаною адресою років побудови 1992р., літню кухню Б, сарай б, гараж В, погріб в, сарай Г, вбиральня Д, огорожа №1 та колодязь №2. Крім цього, 26.06.1996 року була здійснена технічна інвентаризація і підтверджені дані інвентаризації 1993 року, про що свідчить відтиск штампу відсутності змін. 03.12.2015 року, при проведенні технічної інвентаризації був виявлений сарай Е, самочинне будівництво, згідно інструкції рік побудови встановлений зі слів замовника ОСОБА_6

За актом обстеження розміщення господарських будівель від 18.08.2015, складеного за участі працівників Машівської селищної ради, зроблено висновок про неможливість визначення адреси місця розташування господарських будівель (а.с.50).

Згідно договору дарування від 14.07.1996р. ОСОБА_8, який помер 26.10.2008 року, подарував житловий будинок за № 66-А, який складається з житлового будинку А-І 53,1 кв.м. житлової площі та огорожі № 1 в смт Машівка своєму сину ОСОБА_6 позивачу у справі та які належали йому на підставі свідоцтва від 11.12.1991р. Зазначено, що земельна ділянка належить Машівській селищній раді, норма землекористування не встановлена. Право власності зареєстроване 19.03.1997р. (а.с. 38-39).

Як убачається з матеріалів справи в період з 1995 року позивач намагався оформити право власності на земельну ділянку по вулиці Леніна, 66 а в смт Машівка та узаконити за собою господарські споруди.

Так, Машівською селищною радою було прийнято ряд рішень, що стосувалися надання позивачу земельної ділянки.

Зокрема, рішенням виконавчого комітету Машівської селищної ради від 15.08.1995 № 211 «Про приватизацію земельної ділянки, переданої у приватну власність гр. ОСОБА_8П.» земельна ділянка площею 0,20 га була передана безоплатно у приватну власність ОСОБА_6 для обслуговування домоволодіння по вулиці Леніна, 66 в смт Машівка, земельна ділянка площею 0,14 га передана безоплатно у приватну власність ОСОБА_8 (а.с.65).

В той час, рішенням 8 позачергової сесії Машівської селищної ради 6 скликання від 25.10.2011 року надано дозвіл ОСОБА_6 на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку площею 0,15 га для будівництва та обслуговування житлового будинку в смт Машівка Полтавської області. Рішення дійсне до 25.10.2012р. (а.с. 107-108).

Натомість як убачається з архівної довідки від 07.07.2016 № 01-35/79 (а.с.61-64), у книзі протоколів засідань виконавчого комітету Машівської селищної ради від 15.08.1995, рішення №211, мається запис про надання безоплатно у приватну власність земельних ділянок для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) жителям смт Машівка, зокрема ОСОБА_8 0,20 га по вулиці Леніна, 66; ОСОБА_6 0,14 га по вулиці Леніна, 66а.

Рішенням девятої позачергової сесії селищної ради сьомого скликання від 16.08.2016 року «Про внесення змін в рішення № 211 виконавчого комітету від 15.08.1995року «Про приватизацію земельних ділянок для будівництва та обслуговування жилого будинку та для ведення особистого підсобного господарства» внесено зміни в рішення № 211, виправлено технічну помилку: після слів ОСОБА_6 цифри та слова «0,20 га вул. Леніна, 66» замінено цифрами та словами «0,14 га вул. Леніна, 66-А»; після слів ОСОБА_8 цифри та слова «0,14 га вул. Леніна, 66а» замінено цифрами та словами «0,20 га вул. Леніна, 66». Одночасно визнано недійсним рішення № 211 виконавчого комітету від 15.08.1995року «Про приватизацію земельної ділянки переданої у приватну власність гр.ОСОБА_8П.» виданого на руки ОСОБА_6 (а.с.66-67).

Також предметом розгляду Машівської селищної ради були питання щодо узаконення за позивачем самовільно збудованих господарських споруд.

Так, рішенням виконавчого комітету Машівської селищної ради від 16.07.1996 №163 згідно представлення Полтавського міжміського бюро технічної інвентаризації та висновків архітектора узаконено завершене будівництво літньої кухні та господарських приміщень по вулиці Леніна, 66 за ОСОБА_6 (а.с.69-71).

Рішенням виконавчого комітету селищної ради від 06.09.2016 року №79 «Про приведення у відповідність до законодавства рішення виконавчого комітету Машівської селищної ради народних депутатів Полтавської області №163 від 16.07.1996 року «Про узаконення завершеного будівництва літньої кухні та господарських приміщень по вул. Леніна, 66 гр.ОСОБА_8П.» було скасовано рішення виконавчого комітету Машівської селищної ради від 16.07.1996 №163, оскільки ці будівлі належать ОСОБА_7, а також діючим законодавством не передбачено повноважень органу місцевого самоврядування визнання завершеного будівництва без дозвільних документів на забудову, та те, що він на даний час не скористався правом на отримання свідоцтва про право власності (а.с.76).

Даючи оцінку вказаним рішенням, суд зазначає наступне.

Так, рішення виконавчого комітету Машівської селищної ради № 211 від 15.08.1995 року, якими було передано у приватну власність земельні ділянки громадянам ОСОБА_6 та ОСОБА_8, були прийняті відповідно до вимог ст. ст. 6, 17, 67 Земельного кодексу України, 1990 року, чинного на момент прийняття вказаних рішень, відповідно до якого Машівська селищна рада мала право делегувати виконавчому комітету повноваження щодо передачі земельних ділянок у власність.

21.05.1997р. був прийнятий ОСОБА_1 України «Про місцеве самоврядування в Україні» ст. 25 якого (з послідуючими змінами) передбачала, що сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.

Офіційне тлумачення положень статті 25 надано в Рішенні Конституційного Суду № 7-рп/2009 від 16.04.2009р., стосовно права органу місцевого самоврядування скасовувати свої раніше прийнятті рішення та вносити до них зміни необхідно розуміти так, що орган місцевого самоврядування має право приймати рішення, вносити до них зміни та/чи скасовувати їх на підставі, в межах повноважень та у спосіб передбачений Конституцією України та законами України.

Згідно з п. 5 мотивувальної частини вказаного Рішення (справа про скасування актів органів місцевого самоврядування), органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб'єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення. Це є гарантією стабільності суспільних відносин між органами місцевого самоврядування і громадянами, породжуючи у громадян впевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього рішення.

Крім цього, відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У своєму рішенні при розгляді справи "Рисовський проти України" Європейський суд підкреслив особливу важливість принципу "належного урядування". Він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб. Зокрема, на державні органи покладено обов'язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси.

Аналіз наведених положень законодавства дає підстави зробити висновок про те, що органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб'єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи скасування.

Разом з тим, як свідчить книга протоколів засідань виконавчого комітету Машівської селищної ради від 15.08.1995 рішення № 211, насправді позивачу ОСОБА_6 було надано безоплатно у приватну власність земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) 0,14 га по вулиці Леніна, 66а, а не 0, 20 га, як це зазначено у витязі з рішення (а.с.66), позивач не оформив право власності на земельну ділянку площею 0,20 га, що не заперечується його представником, а тому з прийняттям відповідачем оспорюваного рішення девятої позачергової сесії селищної ради сьомого скликання від 16.08.2016 року не відбулося втручання у права позивача, а насправді було виправлено технічну помилку, шляхом приведення його у відповідність до прийнятого рішення, що відповідає засаді законності.

За таких обставин, суд вважає, що при прийнятті вказаного рішення відповідач-1 діяв правомірно, а тому підстав для його скасування не вбачається.

В той же час, суд вважає, що виконком селищної ради, прийнявши рішення від 06.09.2016 року №79 «Про приведення у відповідність до законодавства рішення виконавчого комітету Машівської селищної ради народних депутатів Полтавської області №163 від 16.07.1996 року втрутився в право позивача, оскільки той мав законні сподівання на їх узаконення, 03.12.2015р. виготовив технічний паспорт в якому самочинним будівництвом рахувався лише сарай Є (а.с. 40-44), при зверненні до суду з позовом у справі про спадкування посилався на вказане рішення, як на підставу позовних вимог (а.с.125-126), а відтак приходить до висновку, що поки рішення виконавчого комітету Машівської селищної ради народних депутатів Полтавської області №163 від 16.07.1996 року «Про узаконення завершеного будівництва літньої кухні та господарських приміщень по вул. Леніна, 66 гр. ОСОБА_8П.» не буде скасоване в судовому порядку, позивач зберігає право на реалізацію положень цього рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно із ч. 1 ст. 321 цього Кодексу право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування своїм майном.

За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права чи інтересу.

Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі обмежень у здійсненні права користування чи розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю, шляхом визнання недійсними рішень селищної ради.

Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку, що оспорюване рішення виконкому Машівської селищної ради 06.09.2016 року № 79 прийняте з порушенням прав позивача, а відтак підлягає скасуванню.

В той час, враховуючи те, що виконком Машівської селищної ради, який прийняв оспорюване рішення 06.09.2016 року № 79 не є юридичною особою, а відтак суд вважає, що належним відповідачем за даним позовом є Машівська селищна рада, яка зареєстрована юридичною особою (а.с. 183-187).

Щодо позовних вимог, щодо зобовязання БТІ вчинити певні дії, суд зазначає наступне.

Порядок проведення технічної інвентаризації обєктів нерухомого майна визначено Інструкцією, затвердженою наказом Держбуду України № 127 від 24.05.2001 року, розділом 11 якої, в редакції чинній на дату виготовлення технічного паспорта від 03.12.2015 року, було врегульовано питання щодо порядку унесення поточних змін до інвентаризаційних документів.

У відповідності до першого, другого та пятнадцятого абзаців розділу 11 вищезазначеної Інструкції у разі виявлення змін щодо складу, технічного стану, власників будинків тощо, бюро технічної інвентаризації вносять до інвентаризаційних документів відповідні виправлення та доповнення. При наявності змін технічний паспорт замінюється на новий з позначкою про це в старому технічному паспорті. До технічного паспорта вносяться відомості щодо змін власника з відповідною відміткою та засвідченням печаткою.

Відтак, за зверненням заінтересованих осіб відповідач вправі був взамін техпаспорта від 1993 року, виготовити новий технічний паспорт від 2015 року на житловий будинок по вулиці Леніна, 66, право власності на який зареєстровано за ОСОБА_7 станом на 31.12.2012р. в реєстровій книзі №3 за реєстровим №367, на підставі свідоцтва про право на спадщину від 14.02.1991 року №168.

У разі неправильного відображення в технічному паспорті від 03.12.2015 року, змін щодо технічної характеристики будинку, господарських будівель та споруд, які відбулися після 1993 року і не відповідали фактичній характеристиці обєкта нерухомого майна, згідно існуючого порядку внесення поточних змін до інвентаризаційних документів, ці невідповідності могли бути усунені шляхом виготовлення нового технічного паспорту.

Як видно з останнього виготовленого у часі технічного паспорту, замовником якого виступив саме позивачем, у ньому відсутні як самочинно збудовані: літня кухня літ.»Б», гараж «В», погреб «в», сарай «Г» та самочинним рахується лише сарай «Е» (а.с. 40-44), а відтак вимоги позивача про виключення цих будівель з матеріалів інвентарної справи як самочинних є безпідставними.

Оскільки, після виявлення, за твердженнями позивача, невідповідностей між фактичною технічною характеристикою будинку, що знаходиться в смт Машівка по вулиці Леніна, 66 та неправильного зазначення дати побудови господарських споруд, позивач після винесення рішення виконкомом Машівської селищної ради в 1996 році право власності на будівлі не оформив, за виготовленням нового технічного паспорту до смерті батьків не звертався, та крім цього не довів, що наявність технічного паспорту від 03.12.2015 року порушує його права як власника, суд дійшов висновку про те, що підстави для задоволення позовних вимог до ПП Полтавського бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» відсутні.

Судові витрати підлягають відшкодуванню пропорційно задоволених вимог у відповідності зі ст.88 ЦПК України, а тому з відповідача - Машівської селищної ради на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 551, 21 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 209, 212-215, 218 ЦПК України, ст. 25 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», ст. ст. 16, 319, 391 ЦК України, суд, ?

в и р і ш и в :

позов ОСОБА_6 до Машівської селищної ради Машівського району Полтавської області, виконавчого комітету Машівської селищної ради, приватного підприємства Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор», третя особа на стороні відповідачів, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_4 про визнання незаконними та скасування рішень органу місцевого самоврядування, зобовязання вчинити дії задоволити частково.

Рішення виконавчого комітету Машівської селищної ради Полтавської області від 06.09.2016 року № 79 «Про приведення у відповідність до законодавства рішення виконавчого комітету Машівської селищної ради народних депутатів Полтавської області № 163 від 16.07.1996 року «Про узаконення завершеного будівництва літньої кухні та господарських приміщень по вул. Леніна, 66 гр. ОСОБА_8П.» - визнати незаконним та скасувати.

Стягнути з Машівської селищної ради на користь ОСОБА_6 судовий збір в розмірі 551, 20 грн.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Полтавської області через Машівський районний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги, а особою, яка не була присутньою під час проголошення рішення в той же строк з дня отримання його копії.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, а у випадку його оскарження, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст Рішення виготовлено та підписано 28 грудня 2016 року

Суддя :