Справа № 754/5245/16-ц
У Х В А Л А

Іменем України

18 квітня 2016 року м. Київ

Суддя Деснянського районного суду міста Києва Петріщева І.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "Київенерго", Самостійного відокремленого підрозділу "Київські теплові мережі" Публічного акціонерного товариства "Київенерго", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Директор Самостійного відокремленого підрозділу "Київські теплові мережі" Публічного акціонерного товариства "Київенерго" ОСОБА_2, про визнання дій неправомірними,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з зазначеною позовною заявою, в якій просить: 1) Визнати Наказ № 716 "Про преміювання у березні 2016 року за виконання виробничо-господарських показників", Наказ № 717 "Про виплату доплати за інтенсивність праці робітникам та надбавки за високі досягнення у праці керівника, професіоналам, фахівцям та технічним службовцям у березні 2016 року", Наказ № 598-К "Про відсторонення від роботи" від 7 березня 2016 року і дії Публічного акціонерного товариства "Київенерго" - неправомірними; 2) Зобов'язати Публічне акціонерне товариство "Київенерго" відшкодувати всі заподіяні йому збитки в повному обсязі передбаченому чинним законодавством України; 3) Притягнути до відповідальності директора Самостійного відокремленого підрозділу "Київські теплові мережі" Публічного акціонерного товариства "Київенерго" ОСОБА_2 за зловживання службовим становищем з метою помсти за його свідомий вибір та вступ у члени Незалежної професійної Спілки "Свобода" Публічного акціонерного товариства "Київенерго", моральний та психологічний тиск, приниження його честі та гідності, паплюження його конституційних прав згідно чинного законодавства України (ст. 46 Закону України "Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності", ст. 170 Кримінального кодексу України "Перешкоджання законній діяльності професійних спілок, політичних партій, громадських організацій").

Перевіривши зазначену позовну заяву й додані до неї матеріали, суд приходить до висновку про залишення позовної заяви без руху, оскільки вона подана без додержання вимог ст.ст. 119 і 120 ЦПК України, з таких підстав.

Відповідно до ст. 119 ЦПК України позовна заява повинна містити: найменування суду до якого подається заява; ім'я (найменування) позивача і відповідача, а також ім'я представника позивача, якщо позовна заява подається представником, їх місце проживання (перебування) або місцезнаходження, поштовий індекс, номери засобів зв'язку, якщо такі відомі; зміст позовних вимог; ціну позову щодо вимог майнового характеру; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування; перелік документів, що додаються до заяви. Позовна заява має відповідати іншим вимогам, встановленим законом.

Проте зміст позовних вимог повинен бути конкретизованим.

Ціну позову визначає позивач у позовній заяві.

Відповідно до п. 4) ч. 2 ст. 119 ЦПК України зазначення ціни позову щодо вимог майнового характеру є обов'язковою вимогою до змісту позовної заяви. Зазначаючи ціну позову, позивач повинен обґрунтувати у позовній заяві наведену ним оцінку, оскільки щодо цієї обставини застосовується загальне правило про те, що кожна особа повинна довести обставини, на які вона посилається.

Судом встановлено, що всупереч вищевказаних вимог чинного законодавства України позовна заява не містить: ціни позову щодо вимог майнового характеру; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину невизнання або оспорювання прав, свобод чи інтересів позивача з боку саме відповідача, наявність підстав для звільнення від доказування; зміст позовних вимог не конкретизований в частині "всі заподіяні йому збитки", "з метою помсти", "паплюження його конституційних прав".

Відповідно до ч. 5 ст. 119 ЦПК України до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Відповідно до ст. 9 Закону України "Про судовий збір" судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

Згідно ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" ставки судового збору встановлюються у таких розмірах: за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою - 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати.

Згідно ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" ставки судового збору встановлюються у таких розмірах: за подання до суду позовної заяви немайнового характеру фізичною особою - 0,4 розміру мінімальної заробітної плати.

Згідно ч. 3 ст. 6 Закону України "Про судовий збір" за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

У разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Судом встановлено, що позивач при подачі позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, не надав документ, що підтверджує сплату судового збору у передбаченому законом розмірі відповідно до кожної вимоги майнового та немайнового характеру.

Суд роз'яснює, що згідно ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: 1) позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Підстав для звільнення від сплати судового збору щодо інших вимог майнового та немайнового характеру Законом не передбачено .

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно ч. 3 ст. 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати свої процесуальні обов'язки.

Відповідно ч.ч. 1, 2 ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали. Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 119 і 120 цього Кодексу, заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

На підставі викладеного та керуючись ст. 121 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "Київенерго", Самостійного відокремленого підрозділу "Київські теплові мережі" Публічного акціонерного товариства "Київенерго", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Директор Самостійного відокремленого підрозділу "Київські теплові мережі" Публічного акціонерного товариства "Київенерго" ОСОБА_2, про визнання дій неправомірними, залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків три дні з дня отримання копії цієї ухвали, у разі невиконання ухвали суду в зазначений строк позовну заяву вважати неподаною та повернути позивачеві зі всіма доданими до неї документами.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Петріщева І.В.