Справа № 160/474/16-ц
Провадження № 2/160/220/16
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2016 року. смт. Локачі

Локачинський районний суд Волинської області

у складі: головуючого - судді Корнелюка В. С.,

за участю: секретаря - Гупалик А.С.,

відповідача- ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Локачах

цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в :

10.10.2016 року позивач звернувся до суду із даним позовом. Позовні вимоги мотивує тим, що відповідно до генеральної угоди № б/н від 23.02.2015 року ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 12929,37 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

ОСОБА_1 зобов`язання перед банком не виконав, внаслідок чого станом на 27.09.2016 року виникла заборгованість в сумі 16769,36 грн., з даної суми 12929,37 грн. - заборгованість за кредитом, 1454,55 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 2385,44 грн. - заборгованість за пенею та комісією.

Просить стягнути з відповідача вказану суму заборгованості та судові витрати в розмірі 1378 грн.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій просить розглянути справу за його відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.

Відповідач у судовому засіданні позов визнав частково. Пояснив, що він дійсно отримував кредит і готовий сплатити тіло кредиту, однак з 11.07.2015 року по 21.10.2016 року, він був призваний в ЗСУ по мобілізації і брав участь в зоні проведення АТО в складі в/ч НОМЕР_1 та в/ч НОМЕР_2 , а тому відповідно до ЗУ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення оборонно-мобілізаційних питань під час проведення мобілізації" банк не мав права нараховувати йому штрафні санкції та відсотки за користування кредитом.

Він звертався в ПАТ КБ "ПриватБанк" із такою вимогою, однак жодних дій зі сторони працівників банку зроблено не було.

Просив суд витребувати з ПАТ КБ "ПриватБанк" розрахунок заборгованості без нарахованих йому штрафних санкцій та відсотків за користування кредитом.

Ознайомившись із матеріалами справи, заслухавши доводи відповідача, судом встановлено наступне.

Відповідно до генеральної угоди № б/н від 23.02.2015 року ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 12929,37 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Він погодився з тим, що ця заява разом із пам`яткою клієнта, умовами і правилами надання банківських послуг, а також тарифами складають між ним та банком договір про надання банківських послуг. Він ознайомився і погодився з умовами та правилами надання банківських послуг, а також з тарифами, які були йому надані для ознайомлення в письмовому вигляді (а.с. 5-30).

Згідно із ЗУ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення оборонно-мобілізаційних питань під час проведення мобілізації", а саме - статтею 14, яка доповнена пунктом 15, військовослужбовцям з початку і до закінчення особливого періоду, а резервістам та військовозобов`язаним - з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються.

Відповідно до довідки військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 № 2223 від 26.10.2016 року ОСОБА_1 з 11.07.2015 року по 21.10.2016 року був призваний в ЗСУ по мобілізації і брав участь в зоні проведення АТО в складі в/ч НОМЕР_1 та в/ч НОМЕР_2 (а.с. 45).

За клопотанням відповідача, 10.11.2016 року судом було постановлено ухвалу про витребування доказів, а саме: витребувано з публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" розрахунок заборгованості ОСОБА_1 , який з 11.07.2015 року по 21.10.2016 року був призваний в ЗСУ по мобілізації і брав участь в зоні проведення АТО в складі в/ч НОМЕР_1 та в/ч НОМЕР_2 , з врахуванням положень ЗУ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення оборонно-мобілізаційних питань під час проведення мобілізації".
На виконання даної ухвали банк розрахунку не надав, а надіслав відповідь про те, що відповідачу було проведено розрахунок заборгованості з 19.08.2015 року по 05.08.2016 року та не було здійснено нарахувань по процентам, комісії та пені.
Вивчивши наданий банком розрахунок заборгованості, судом було встановлено, що банк просить стягнути з відповідача заборгованість за період з 23.02.2015 року по 27.09.2016 року. За весь цей період (крім з 19.08.2015 року по 05.08.2016 року) були нараховані проценти, комісія та пеня (а.с. 4).
Таким чином, судом було з`ясовано, що позивач не виконав належним чином вимоги ухвали суду від 10.11.2016 року. Ним було надано інформацію щодо проведення розрахунку заборгованості лише з 19.08.2015 року по 05.08.2016 року, а не як цього вимагав суд з 11.07.2015 року по 21.10.2016 року.

30.11.2016 року на адресу позивача судом було направлено лист з проханням надати належний розрахунок заборгованості відповідача з врахуванням положень ЗУ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення оборонно-мобілізаційних питань під час проведення мобілізації" за період з 11.07.2015 року по 21.10.2016 року.

Статтею 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до статті 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Докази мають відповідати вимогам зазначеним у статтях 58-66 ЦПК України.

Згідно з вимогами частини 3 статті 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов`язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки.

Проте, станом на 23.12.2016 року позивачем жодної інформації та належного розрахунку на виконання ухвали суду, не надано.

Згідно з вимогами статті 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.

Частина 4 статті 10 ЦПК України зобов`язує суд сприяти всебічному і повному з`ясуванню обставин справи: роз`яснити особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, попередити про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяти здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Дотримання вказаного принципу є надзвичайно важливим при розгляді справ, оскільки він гарантує, що сторона незалежно від рівня її фахової підготовки та розуміння певних вимог цивільного судочинства матиме змогу забезпечити захист своїх інтересів шляхом отримання допомоги суду у вирішенні тих питань, які вона сама з об`єктивних причин не може вирішити, як у випадку з наданням власного розрахунку заборгованості за кредитним договором, що потребує певних знань та навиків проведення розрахунків.

Відповідно до п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, що мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку всіх доказів, розрахунки, з яких суд виходив при задоволенні грошових та інших майнових вимог.

Враховуючи, що позивач не надав суду належного розрахунку заборгованості відповідача з врахуванням обставин зазначених в ухвалі суду від 10.11.2016 року, суд зобов`язаний подальший розгляд справи проводити за наявними у справі матеріалами.

Однак, стягнення з відповідача усієї суми боргу зазначеної позивачем буде порушенням прав відповідача, гарантованих йому державою в ЗУ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення оборонно-мобілізаційних питань під час проведення мобілізації", щодо не нарахування з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду штрафних санкцій, пені за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також процентів за користування кредитом.

Оскільки, проведення розрахунку заборгованості ОСОБА_1 з врахуванням положень ЗУ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення оборонно-мобілізаційних питань під час проведення мобілізації" за період з 11.07.2015 року по 21.10.2016 року потребує певних знань та навиків, яких суд не має і не може провести його самостійно, а відповідач заперечує щодо задоволення позову в цій частині, суд вважає, що розрахунок заборгованості наданий позивачем не може бути покладено в основу рішення, позаяк він суперечить ЗУ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення оборонно-мобілізаційних питань під час проведення мобілізації", а відтак в задоволенні позову слід відмовити через відсутність належних доказів, а саме - розрахунку заборгованості відповідача.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 27, 57, 60, 88, 212-215 ЦПК України, ЗУ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення оборонно-мобілізаційних питань під час проведення мобілізації", суд,

в и р і ш и в :

У задоволенні позовної заяви публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за генеральною угодою № б/н від 23.02.2015 року в сумі 16769,36 грн. - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Волинської області через Локачинський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10 - денний строк з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Локачинського районного суду Корнелюк В. С.