Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/2547/16 Головуючий у суді І-ї інстанції Шевченко І. М.
Доповідач Мурашко С. І.
УХВАЛА
Іменем України

22.12.2016 колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді - Мурашка С.І.

суддів Голованя А.М., Карпенка О.Л.

за участі секретаря Савченко Н.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м.Кропивницькому цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Громадської організації «Центральноукраїнський антикорупційний офіс», ОСОБА_2 про захист честі, гідності, ділової репутації та відшкодування моральної шкоди, за апеляційною скаргою ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_1 , на рішення Ленінського районного суду міста Кіровограда від 10 листопада 2016 року і

В С Т А Н О В И Л А :
Рішенням Ленінського районного суду міста Кіровограда від 10 листопада 2016 року відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_1 до Громадської організації «Центральноукраїнський антикорупційний офіс», ОСОБА_2 про захист честі, гідності, ділової репутації та відшкодування моральної шкоди.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_1 , просить скасувати рішення суду першої інстанції з підстав недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, невідповідності висновків суду обставинам справи, неправильного застосування норм матеріального права та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити частково. Визнати недостовірними, такими, що не відповідають дійсності, порушують права, свободи, ганьблять честь, гідність, ділову репутацію позивача, відомості опубліковані у статті «Корупція народжується чи здохне на вилах?!» поширені відносно позивача 22.08.2016 року на сайтах «Рідний край», «Оса.news» та «Гречка» за матеріалами ГО «Центрально-український антикорупційний офіс», а саме відомості: «Денис Любімов є одним з найкращих друзів депутата Кіровоградської міської ради від РПЛ Рафаеля Санасаряна», а також зобов`язати відповідачів спростувати зазначену інформацію не пізніше п`ятнадцяти днів з дня набрання рішенням законної сили. Стягнути з відповідачів солідарно 100000 грн. моральної шкоди.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_3 підтримав апеляційну скаргу з посиланням на викладені в ній обставини, ОСОБА_2 та представник ГО «Центральноукраїнський антикорупційний офіс» Нікішов Г.І. заперечували проти доводів апеляційної скарги.

Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду у встановлених статтею 303 ЦПК України межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач ОСОБА_1 є депутатом Кіровоградської міської ради.
22.08.2016 року на сайтах «Рідний карай», «Оса.news» та «Гречка» за матеріалами ГО «Центральноукраїнський антикорупційний офіс», автор статті ОСОБА_2 , оприлюднена інформація в статті під заголовком "Корупція - народжується чи здохне на вилах ?!" про те, що 22.06.2016 року співробітники СБУ спільно з військовою прокуратурою Кіровоградського гарнізону та співробітники Управління захисту економіки Кіровоградської області Департаменту захисту економіки Національної поліції України під час одержання частини неправомірної вигоди в розмірі 20 тис. грн. затримали заступника військового комісара з територіальної оборони Кіровоградського міського військового комісаріату майора ОСОБА_4 та його посередника громадянина ОСОБА_5 .
В статті також містяться відомості, що « ОСОБА_6 є один з найкращих друзів депутата Кіровоградської міської ради від ОСОБА_7 ». Також зазначено «Окрім цього встановлено, що кошти передавали частинами. Найбільшу суму 25 тис. грн. ОСОБА_6 отримав у магазині електроніки «Євротехніка», що знаходиться по АДРЕСА_1 . Як усім відомо мережа магазинів «Євротехніка» у Кропивницькому належить кращому товаришу Любімова Санасаряну».
Вироком Кіровського районного суду м. Кіровограда від 01.08.2016 року у кримінальному провадженні № 0000063, встановлені обставини, що ОСОБА_8 скоїв кримінальне правопорушення передбачене ч.2 ст. 369-2 КК України, отримавши кошти у магазині супермаркету «Євротехніка» на пр-ті Правди, 11/31, в сумі 25 000 грн.
Вказана інформація підтверджена відповіддю т.в.о начальника Управління Служби безпеки України в Кіровоградській області від 22.09.2016 року вих. № 61/У-П/88 на ім`я директора громадської організації «Центральноукраїнський антикорупційний офіс» ОСОБА_2 та поясненнями в судовому засіданні свідка ОСОБА_9 , який пояснив, що кошти отримав в торговому залі магазину «Євротехніка» по проспекту Правди в м. Кіровограді за перебігом обставин. Перебував у радикальній партії та дійсно спілкувався з ОСОБА_10 , вважав, що вони дружать і дружба не може бути образливою.
Суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав для задоволенні позовних вимог.
Згідно положень ст.ст. 10,60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Конституція України визнає честь і гідність людини найвищою соціальною цінністю, а також право кожного на повагу до його гідності (статті 3, 28).

Статтею 34 Конституції України кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань.
Кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір.
Здійснення цих прав може бути обмежене законом в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров`я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя.
Відповідно до ч.1 ст. 277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім`ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації.

Згідно зі статтею 47-1 Закону України Про інформацію ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень.

Оціночними судженнями, за винятком образи чи наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, зокрема критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, з огляду на характер використання мовних засобів, зокрема вживання гіпербол, алегорій, сатири. Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.

Стаття 9 Конституції України передбачає, що чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною законодавства України.

Статтею 10 Європейської Конвенції про захист прав та основних свобод людини, ратифікованої Україною, передбачено право кожного на свободу вираження поглядів. Це право включає свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати і поширювати інформацію та ідеї без втручання держави і незалежно від кордонів.

За змістом цієї норми свобода слова, преси, як захисника інтересів громадськості, критики представників держави, висловлення своєї думки в процесі обговорення питань, що становлять громадський інтерес, є однією з найважливіших свобод людини.

Втрутитись у процес реалізації цієї норми національна влада може лише у випадках, передбачених частиною другою статті 10 Конвенції, зокрема, якщо це передбачено законом, направлено на захист репутації або прав інших осіб і є необхідним в демократичному суспільстві.

Аналіз зазначеного національного законодавства та статті 10 Конвенції і практики її застосування свідчить про те, що межі свободи вираження думок залежать від їх змісту та від того, чим займається особа, стосовно якої ці думки висловлені.

При цьому преса не повинна переступати межу, встановлену з метою захисту репутації інших осіб, але повинна повідомляти інформацію та ідеї з політичних питань, так само, як із питань, що становлять громадський інтерес. Не лише преса має завдання повідомляти таку інформацію, але й громадськість має право її отримувати (рішення Європейського суду з прав людини у справах: Лінгенс проти Австрії та Українська прес-група проти України).

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі Лінгенс проти Австрії суд розрізняє факти та оціночні судження. Існування фактів можна довести, а правдивість критичного висловлювання не підлягає доведенню. Вимога доводити правдивість критичного висловлювання є неможливою для виконання і порушує свободу на власну точку зору, що є фундаментальною частиною права, захищеного статтею 10 Конвенції.

У пункті 21 постанови №1 Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» від 27 лютого 2009 року судам роз`яснено, що при поширенні недостовірної інформації стосовно приватного життя публічних осіб вирішення справ про захист їх гідності, честі чи ділової репутації має свої особливості, суди повинні враховувати положення Декларації про свободу політичних дебатів у ЗМІ, схваленої 12 лютого 2004 року на 872-му засіданні Комітету Міністрів Ради Європи, а також рекомендації, що містяться у Резолюції 1165 (1998) Парламентської асамблеї Ради Європи про право на недоторканність приватного життя.
Зокрема, у названій Резолюції зазначається, що публічними фігурами є особи, які обіймають державні посади і (або) користуються державними ресурсами, а також усі ті, хто відіграє певну роль у суспільному житті (у галузі політики, економіки, мистецтва, соціальній сфері, спорті чи в будь-якій іншій галузі).
Статтями 3, 4, 6 Декларації про свободу політичних дебатів у ЗМІ визначено, що оскільки політичні діячі та посадові особи, які обіймають публічні посади та здійснюють публічну владу на місцевому, регіональному чи міжнародному рівнях, вирішили апелювати до довіри громадськості та погодилися «виставити» себе на публічне політичне обговорювання, то вони підлягають ретельному громадському контролю і потенційно можуть зазнати гострої та сильної громадської критики у ЗМІ з приводу того, як вони виконували чи виконують свої функції, при цьому зазначені діячі та особи не повинні мати більшого захисту своєї репутації та інших прав порівняно з іншими особами.
Встановлено, що позивач ОСОБА_1 є депутатом Кіровоградської міської ради, тобто публічною особою та відіграє певну роль у суспільно-політичному житті територіальної громади міста, а тому підлягає ретельному громадському контролю і потенційно може зазнавати гострої та сильної громадської критики (ображаючими, шокуючими чи викликаючи стурбованість висловами), в т.ч. і шляхом публічного громадського обговорення незалежно від того чи це обговорення відбувалось під час політичних дебатів у засобах масової інформації, чи під час громадського зібрання (мітингу), чи то в кулуарах чи на сторінках Інтернет видань тощо.
В апеляційній скарзі ставиться питання про визнання недостовірною та такою, що не відповідає дійсності, що « ОСОБА_11 є одним з найкращих друзів депутата Кіровоградської міської ради від ОСОБА_7 ».
Зазначені вимоги не можуть бути задоволені, оскільки зазначена інформація є оціночним судженням Громадської організації «Цетральноукраїнський антикорупційний офіс» директором якої є ОСОБА_2 , яке зроблено на підставі долучених до матеріалів справи спільних світлин позивача ОСОБА_1 з громадянином ОСОБА_12 (а.с.40-58).
Оціночність судження публікації «Корупція народжується чи здохне на вилах ?!» підтверджується тим, що сторони по різному сприймають і оцінюють викладені в ній події та факти.

Оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які є вираженням суб`єктивної думки і поглядів відповідачів, не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності і спростувати, що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні положень статті 10 Конвенції.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 209, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області

У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_1 , відхилити.

Рішення Ленінського районного суду міста Кіровограда від 10 листопада 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий С.І.Мурашко

Судді А.М.Головань

О.Л.Карпенко