Справа № 211/2720/16-ц
Провадження № 2/211/1762/16
Р і ш е н н я

і м е н е м У к р а ї н и

19 вересня 2016 року Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Бардін О. С.

при секретарі Мариненко Е.П.

за відсутності: позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на частку в сумісній частковій власності на квартиру в порядку спадкування,

в с т а н о в и в :

позивач 22 червня 2016 року звернулася до суду з позовом, зазначивши, що 21 липня 2011 року помер її син ОСОБА_3

Після його смерті відкрилася спадщина на належну йому частку квартири за адресою: АДРЕСА_1. За життя син заповіту не склав, крім неї інших спадкоємців першої черги після смерті сина, немає. Спадкоємцем другої черги є її донька, рідна сестра спадкодавця ОСОБА_2

У встановлений законом шестимісячний строк вона звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, однак нотаріус постановою від 08.06.2016 р. відмовив їй у видачі свідоцтва, оскільки нею не надано документів, які б підтверджували державну реєстрацію вищевказаного майна на імя ОСОБА_3

Надати вказані документи вона не має можливості, оскільки квартиру з сином та донькою вони приватизували разом, про що отримали свідоцтво про право власності на житло № Д-520 від 25.09.2009 р., однак право власності в КП ДОР «Криворізьке БТІ» одразу не зареєстрували. 31.05.2016 р. вона з відповідачкою зареєстрували належні кожній з них по 1/3 частці квартири, однак зареєструвати право власності сина не має можливості, оскільки він помер.

Тому позивач просить визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом після смерті сина ОСОБА_3, померлого 21 липня 2011 р. на 1/3 частку квартири АДРЕСА_2 загальною площею 52,10 кв.м., яка складається з 2 кімнат житловою площею 29,70 кв.м. у тому числі 1-а кімната 17,40 кв.м., 2-а кімната 12,30 кв.м., кухні площею 8,60 кв.м., ванної кімнати площею 2,6 кв.м., вбиральні 1,0 кв.м., вбудованої шафи 0,3 кв.м., коридору 8,70 кв.м., балкону 1,2 кв.м.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявилася, звернулася до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності, наполягає на задоволенні вимог з підстав, викладених в позові.

Відповідач ОСОБА_2 звернулася до суду з заявою про розгляд справи у її відсутність, позов визнає в повному обсязі.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 є матірю ОСОБА_3 та ОСОБА_2 (а.с. 5, 21,22 копії свідоцтв про народження, про шлюб).

Згідно свідоцтва № Д520 на право власності на житло від 25.09.2009 р., посвідченого органом приватизації Управління житлово-комунального господарства Криворізької міської ради, квартира АДРЕСА_3 належить на праві приватної спільночасткової сумісної власності ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 по 1/3 частці кожному (а.с. 7 копія свідоцтва).

21 липня 2011 року ОСОБА_3 помер (а.с. 6 копія свідоцтва про смерть).

Відповідно до пункту 4.15 глави 10 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» затвердженого наказом Мін'юсту від 22 лютого 2012 року № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Згідно пункту 4.20 зазначеного Наказу видача свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку нотаріусом проводиться також за умови отримання витягу з Державного земельного кадастру, у тому числі шляхом безпосереднього доступу до нього.

Після смерті сина позивач ОСОБА_1 подала у встановлений строк до нотаріуса заяву про прийняття спадщини, однак постановою державного нотаріуса Четвертої криворізької держаної нотаріальної контори від 08.06.2016 р. їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/3 частину квартири АДРЕСА_3, оскільки заявником не надано документу, який підтверджує державну реєстрацію вищевказаного майна на імя ОСОБА_3, який помер 21 липня 2011 року (а.с. 13 копія постанови).

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам, державі в особі органів, уповноважених управляти державним майном, іноземцям та особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним організаціям, іноземним державам, а також територіальним громадам в особі органів місцевого самоврядування, а саме … право власності на нерухоме майно.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно станом на 19.09.2016 р., 31 травня 2016 року позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності на житло № Д 520 від 25.09.2009 р. було зареєстровано право спільної часткової власності на вказану квартиру за кожною по 1/3 частини (а.с. 31-33 копія довідки).

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Відповідно до узагальнення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 « Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», у випадках відсутності правовстановлюючих документів у зв'язку з їх втратою та відсутності реєстрації об'єкта нерухомості за спадкодавцем (на ім'я спадкодавця) суди обґрунтовано задовольняють вимоги спадкоємців про визнання права власності на нерухоме майно.

При розгляді справ про визнання права власності на спадкове нерухоме майно у випадках, якщо спадщина прийнята, проте спадкоємцем не було одержано свідоцтво про право на спадщину (ст. 1297 ЦК) або не здійснено державну реєстрацію права на спадщину (ст. 1299 ЦК), слід брати до уваги, що законодавець розмежовує поняття "виникнення права на спадщину" та "виникнення права власності на нерухоме майно, що входить до складу спадщини", і пов'язує із виникненням цих майнових прав різні правові наслідки.

Відповідно до частини 5 статті 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України).

Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно роз'яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Пунктом 9 частини 1 статті 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 1 липня 2004 року № 1952-ІV, передбачено, що однією із підстав державної реєстрація права власності та інших речових прав є рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно.

Оскільки в звязку з тим, що за життя спадкодавець ОСОБА_3 не здійснив державну реєстрацію належної йому на праві спільної часткової власності 1/3 частки квартири АДРЕСА_4, позивач в звязку з цим позбавлена можливості оформити свої спадкові права після смерті сина, суд вважає можливим задовольнити заявлені нею вимоги щодо визнання за нею права власності на 1/3 частку квартири в порядку спадкування за законом після смерті сина, оскільки вказані обставини підтверджені матеріалами справи.

Керуючись ст. ст. 355, 357, 358, 392, 1261, 1267, 1268, 1270, 1273, 1296, 1297 ЦК України, ст. ст. 10, 60, 197, 212 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом після смерті сина ОСОБА_3, що помер 21 липня 2011 р., на 1/3 частку квартири АДРЕСА_5 загальною площею 52,10 кв.м., яка складається з 2 кімнат житловою площею 29,70 кв.м. у тому числі 1-а кімната 17,40 кв.м., 2-а кімната 12,30 кв.м., кухні площею 8,60 кв.м., ванної кімнати площею 2,6 кв.м., вбиральні 1,0 кв.м., вбудованої шафи 0,3 кв.м., коридору 8,70 кв.м., балкону 1,2 кв.м.

На рішення може бути подана апеляційна скарга в апеляційний суд Дніпропетровської області через Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: ОСОБА_4