Провадження № 2/522/1957/16
УХВАЛА

20 вересня 2016 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Домусчі Л.В.,

при секретарі Шевчик В.І.,

розглянувши у судовому засіданні заяви ТОВ «ФК «Грон» та ОСОБА_1 про процесуальне правонаступництво по цивільній справі за позовом ПАТ АБ «Порто-Франко» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

ПАТ АБ «Порто-Франко» 26.08.2015 року звернувся з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості у розмірі 27 166,41 доларів США за кредитним договором №137/1-07 від 24.01.2007 року.

Приморським районним судом м. Одеси 10.02.2016 року по зазначеній справі винесено заочне рішення, яким позов було задоволено, та стягнуто солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь ПАТ Банк «Порто-Франко» заборгованість за Кредитним договором № 137/1-07 від 24.01.2007 року в сумі 27 166,41 долар США з яких: загальна заборгованість за кредитом: 18 336,41 дол. США, загальна заборгованість за відсотками: 7452,40 дол. США, пеня за виникнення простроченої заборгованості 1377,60 дол. США.

27.04.2016 року уповноважена особа ФГВФО на ліквідацію АБ «Порто-Франко» - ОСОБА_4 подав до суду заяву про процесуальне правонаступництво (а.с.99), за якою просив замінити позивача ПАТ АБ «Порто-Франко» на ТОВ «ФК «Грон». Заява обґрунтована з посиланням на те, що 07.04.2016 р. між ПАТ АБ «Порто-Франко» та ТОВ «Фінансова компанія «Грон» укладено Договір відступлення прав вимоги №9 (а.с.101-103), за яким ТОВ «ФК «Грон» набуло право вимоги за кредитним договором №137/1-07 від 24.01.2007 року, укладеним зі ОСОБА_2, та кредитним договором №2310/2-07 від 11.09.2007 року, укладеним зі ОСОБА_3.

Ухвалою суду від 28.04.2016 року було замінено ПАТ АБ «Порто-Франко» на його правонаступника ТОВ «ФК «Грон» у цивільній справі за позовом ПАТ АБ «Порто-Франко» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.

26.07.2016 року на адресу суду надійшло клопотання ТОВ «ФК «Грон» про процесуальне правонаступництво, за яким представник товариства просив замінити позивача ТОВ «ФК «Грон» на ОСОБА_5 (а.с.139). Подане клопотання обґрунтував тим, що 07.04.2016 р. між ТОВ «Фінансова компанія «Грон» та ОСОБА_5 укладено Договір відступлення прав вимоги №ПВ-070416/01 (а.с.131-132), за яким ОСОБА_5 набула право вимоги (кредитора) за кредитним договором №137/1-07 від 24.01.2007 року, укладеним зі ОСОБА_2, та кредитним договором №2310/2-07 від 11.09.2007 року, укладеним зі ОСОБА_3. На виконання вказаного договору між сторонами 07.04.2016 року було підписано акт прийому-передачі (а.с.133).

У судове засідання сторони не зявились, про час та місце розгляду справи були сповіщені належним чином. До суду 19.09.2016 року надішло клопотання представника ТОВ «ФК «ГРОН» - ОСОБА_6, за яким просив справи розглядати за його відсутності та задовольнити, при цьому ним було додано належним чином завірені копії Договору відступлення прав вимоги №ПВ-070416/01 від 07.04.2016 року, укладеного між ТОВ «ФК «Грон» та ОСОБА_5, акт прийому передачі до вказаного договору від 07.04.2016 року.

Також 19.09.2016 року до суду надійшло клопотання ОСОБА_5 про залучення її у якості правонаступника ТОВ «ФК «ГРОН» з тих же підстав, що вказані і ТОВ «ФК «Грон», розгляд справи просила проводити за її відсутності.

Від представника ОСОБА_2 ОСОБА_7 надано до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, у якій зазначив також, що проти заміни позивача не заперечує.

Суд, розглянувши матеріали справи, вивчивши заяви та додані до неї документи, прийшов до наступного висновку.

З матеріалів справи вбачається, що між ПАТ АБ «Порто-Франко» та відповідачами був укладений кредитний договір №137/1-07 від 24.01.2007 року та договір поруки № 24-01-07/7 від 24.01.2007 року, за якими у останніх виникли обовязки з повернення коштів за кредитним договором.

07.04.2016 р. між ПАТ АБ «Порто-Франко» та ТОВ «Фінансова компанія «Грон» укладено Договір відступлення прав вимоги №9 (а.с.101-103), за яким ТОВ «ФК «Грон» набуло право вимоги за кредитним договором №137/1-07 від 24.01.2007 року, укладеним зі ОСОБА_2, та кредитним договором №2310/2-07 від 11.09.2007 року, укладеним зі ОСОБА_3. Також це підтверджує акт-прийому-передачі від 07.04.2016 року.

Ухвалою суду від 28.04.2016 року було замінено ПАТ АБ «Порто-Франко» на його правонаступника ТОВ «ФК «Грон» у цивільній справі за позовом ПАТ АБ «Порто-Франко» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.

ТОВ «ФК «Грон» та ОСОБА_5 також звернулись до суду з заявами про процесуальне правонаступництво у даній справі.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України сторони мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Підставою заміни кредитора внаслідок правонаступництва (так само як і внаслідок виконання зобовязання за боржника поручителем, майновим поручителем або іншою третьою особою) буде пряма вказівка акта цивільного законодавства (ч.3 ст.11 ЦК України), а також настання певних обставин, які мають юридичне значення .

Частиною 1 ст. 512 ЦК України передбачено, що Кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов'язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов'язку боржника третьою особою.

Відповідно до ч.1 ст. 513 ЦК України, правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Згідно вимог чинного законодавства, заміна осіб в окремих зобовязаннях через волевиявлення сторін або вказівку (відступлення права вимоги) є частковим правонаступництвом (сингулярне правонаступництво), оскільки не передбачає переходу всієї сукупності прав та обовязків до правонаступника (що має місце у випадках припинення юридичної особи та спадкового наступництва у випадку смерті фізичної особи), однак є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

Статтею 512 ЦК України визначено підстави заміни кредитора у зобов'язанні, зокрема внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину, при цьому заміна кредитора саме у зобов'язанні допускається протягом усього часу існування зобов'язання, якщо це не суперечить договору та не заборонено законом.

Згідно зі ст.ст. 514, 516 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов'язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків.

Аналіз наведених норм матеріального права дає підстави для висновку, що за загальним правилом заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, оскільки не впливає на характер, обсяг і порядок виконання ним своїх обов'язків, не погіршує становища боржника та не зачіпає його інтересів, що не позбавляє сторін права додатково врегулювати порядок заміни кредитора у договорі.

07.04.2016 р. між ТОВ «Фінансова компанія «Грон» та ОСОБА_5 укладено Договір відступлення прав вимоги №ПВ-070416/01, за яким ОСОБА_5 набула право вимоги (кредитора) виконання боржниками боргових зобовязань за наступними кредитними договорами:

- за кредитним договором №137/1-07 від 24.01.2007 року, позичальником за яким є ОСОБА_2, на суму боргу 26 975, 34 дол. США; за договором застави №394/1-07 від 02.02.2007 року, за договором поруки №24-01-07/7 від 24.01.2007 року; за договором поруки №28-01-2015/91 від 28.01.2015 року;

- за кредитним договором №2310/2-07 від 11.09.2007 року, позичальником за яким є ОСОБА_3, на суму боргу 77 880, 17 дол. США, за договором застави майнових прав №600/01-07-ИП від 11.09.2007 року; за договором поруки №11-09-07/0 від 11.09.2007 року; за договором поруки №28-01-2015/92 від 28.01.2015 року.

На виконання вказаного договору між сторонами 07.04.2016 року було підписано акт прийому-передачі (а.с.133).

У відповідності до ст.. 11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: договори та інші правочини;

Відповідно до ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 10, частин 1, 4 ст. 60 ЦПК кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Процесуальний порядок правонаступництва визначений ст.37 ЦПК України, згідно з якою у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов'язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії цивільного процесу.

Враховуючи, що сторонами досягнуто згоди за усіма істотними умовами договору відступлення прав вимоги, ними дотримані усі вимоги передбачені цивільним законодавством України та між ними укладений договір у розумінні ЦК України, суд приходить до висновку, що ОСОБА_5 набула право вимоги за кредитним договором № №137/1-07 від 24.01.2007 року, що був укладений між ПАТ «АБ «Порто-Франко» та ОСОБА_2 з додатками, змінами і доповненнями до нього.

На підставі викладеного суд приходить до висновку, що заяви ТОВ «Фінансова компанія «Грон» та ОСОБА_5 є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст.10, 15, 37, 60, 197, 208, 209-210, 213-215 ЦПК України, ст.11, 512, 513, 516 ЦК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяви ТОВ «Фінансова компанія «Грон» та ОСОБА_5 - задовольнити.

Замінити ТОВ «Фінансова компанія «Грон» на його правонаступника ОСОБА_5 у цивільній справі за позовом ПАТ АБ «Порто-Франко» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали, згідно ч.2 ст. 294 ЦПК України.

Суддя Домусчі Л.В.

20.09.2016