Справа № 750/5232/16-ц
Провадження № 2/750/1763/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 вересня 2016 року м.Чернігів

Деснянський районний суд міста Чернігова у складі:

головуючого судді Литвиненко І.В.,

за участю секретаря Гоєнко О. Г.,

з участю представника позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до Приватного акціонерного товариства «Страхове товариство «Гарантія» про стягнення страхового відшкодування,

третя особа на стороні відповідача - ОСОБА_4,

в с т а н о в и в :

30.05.2016 року ОСОБА_3, як власник автомобіля НОМЕР_1, звернулась з позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхове товариство «Гарантія» про стягнення страхового відшкодування в сумі 5499 грн 40 коп, обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що 30.10.2015 року сталася ДТП, винним в якій позивач вважає водія транспортного засобу «Volkswagen T-4», р.н. НОМЕР_2, його відповідальність була застрахована у відповідача, оскільки в добровільному порядку відповідач не виплатив страхове відшкодування, позивач була змушена звернутись до суду.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити.

Представник відповідача позовні вимоги не визнала, подала письмові заперечення проти позову, в яких просила відмовити у задоволенні позову, у звязку із тим, що належних доказів на підтвердження вини водія застрахованого транспортного засобу «Volkswagen T-4», р.н. НОМЕР_2 не надано, а тому вважає, що немає підстав для стягнення з відповідача страхового відшкодування.

Третя особа в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи сповіщався у встановленому порядку. Суд вважає за можливе розглянути справу без його участі.

Судом встановлено, що 30 жовтня 2015 року об 11-45 годин по вул.. Любецькій в м. Чернігові сталась ДТП за участю водія ОСОБА_5, який керував автомобілем НОМЕР_3 та водія ОСОБА_6, який керував автомобілем НОМЕР_1, внаслідок якої автомобілі зазнали технічних пошкоджень. 02 листопада 2015 року відносно ОСОБА_4 був складений адміністративний протокол, в якому зазначено, що ОСОБА_4 30 жовтня 2015 року, о 10.45 год., в м. Чернігові по вул. Любецька, 127, керував транспортним засобом «Volkswagen T-4» д.н.з. НОМЕР_4 та перед початком обгону не переконався в тому, що жоден з водіїв транспортних засобів, які рухаються за ним і яким може бути створено перешкоду, не розпочав обгону, в результаті чого скоїв зіткнення з попутно рухаючимся транспортним засобом «Мітсубіши» д.н.з. НОМЕР_5., чим порушив п. 14.2 (а) ПДР України. Із цим протоколом ОСОБА_4 не погодився. Постановою Деснянського районного суду м. Чернігова від 04.02.2015 року закрите провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_4 в звязку із закінченням строків, передбачених ст.. 38 КУпАП.

Власником автомобіля НОМЕР_1 є позивач, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу (а.с. 5).

Як вбачається із відповіді ПрАТ СТ «Гарантія» від 01.03.2016 року, відповідальність водія транспортного засобу «Volkswagen T-4» д.н.з. НОМЕР_4 була застрахована у відповідача (а.с. 8 зворотна сторона).

Відповідно до частини 4 статті 61 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дії особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, у межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у розгляді справи. Згідно із вимогами ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Частиною 3 ст. 386 Цивільного кодексу України передбачено, що власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

Відповідно до п. 1. ч. 1. ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Згідно із п. 4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», у разі прийняття судом постанови про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, наприклад, через закінчення строків накладення адміністративного стягнення (стаття 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення), суд повинен звернути увагу на те, чи містить така постанова суду відповіді на питання про те, чи мала місце дорожньо-транспортна пригода та чи сталася вона з вини відповідача.

Так як постанова Деснянського районного суду м. Чернігова від 04 лютого 2016 року не містить відповіді на питання стосовно вини третьої особи, то даний факт підлягає доказуванню, а сторони повинні довести ті обставини, на як вони посилаються як на підставу своїх вимог, або заперечень.

Представникам позивача та відповідача розяснювалось право заявити клопотання про призначення автотехнічної експертизи для зясування питання: як повинні були діяти водії транспортних засобів в дорожній обстановці, що склалася, чи мали вони технічну можливість уникнути зіткнення та невідповідність дій кого з водіїв, що потрапили у ДТП, з технічної точки зору є причиною та необхідними умовами виникнення ДТП. Однак представники сторін відмовили від призначення експертизи.

Згідно із ст.. 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоровю та/або майну потерпілого.

Згідно із ч. 1 ст. 22 Цього Закону, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи.

Суд вважає, що протокол про адміністративне правопорушення, складений відносно ОСОБА_4 та з яким він не погодився не є належним доказом його вини у ДТП, що сталася 30.10.2015 року. Так як позивачем не надано належних доказів вини ОСОБА_4, то відсутні підстави для покладання обовязку на відповідача щодо виплати страхового відшкодування.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 208, 209, 213-215, 218 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в:

у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до Приватного акціонерного товариства «Страхове товариство «Гарантія» про стягнення страхового відшкодування відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Чернігівської області.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя