Головуючий суду 1 інстанції - Карягіна В.А.
Доповідач - Дронська І.О.
Справа № 408/2863/16-ц
Провадження № 22ц/782/906/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2016 року Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Луганської області у складі:

головуючого судді Дронської І.О.

суддів: Єрмакова Ю.В., Карташова О.Ю.,

за участю секретаря Попової Т.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань Апеляційного суду Луганської області в м. Сєвєродонецьку Луганської області апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «ПУМБ» на рішення Біловодського районного суду Луганської області від 30 вересня 2016року у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «ПУМБ», 3-я особа Фонд соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, про визнання неправомірною бездіяльності з зобов'язанням видати наказ про надання відпустки по вагітності і пологам і оформити належним чином заяву-розрахунок

В С Т А Н О В И Л А:

У травні 2016року позивач ОСОБА_2 звернулась до суду із зазначеним позовом, в обґрунтування якого посилалась на те, що з 08.09.2009 року перебуває у трудових відносинах з відповідачем, с початку працюючи на посаді касира сектора грошового забезпечення обігу неторгових та касових операцій відділення в м. Свердловську філії ПАТ « ПУМБ» у м.Луганську, потім і до теперішнього часу - на посаді старшого фахівця сектору бізнесу фізичних осіб відділення ПАТ «ПУМБ» в м.Свердловськ, відповідно до наказу №165/1 від 31.03.2015року. 30 квітня 2015 року Свердловською поліклінікою №1 Луганської області їй був виданий листок непрацездатності по вагітності та пологах з питання оплати якого вона звернулась до відповідача, але їй було відмовлено в прийнятті лікарняного у зв'язку з тим, що листок непрацездатності виданий установою, яка знаходиться на тимчасово окупованій території та не підлягає оплаті. 24 липня 2015 року вона народила сина, що підтверджено рішенням Автозаводського районного суду міста Кременчука Полтавської області, на підставі якого, 19 квітня 2016 року було видано свідоцтво про народження дитини, у зв'язку із чим, як вважає позивач, вона має право на матеріальне забезпечення відповідно до п.1.ст.4 Закону України « Про обов'язкове державне соціальне страхування в зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, обумовленими похованням». У зв'язку з тим, що у неї не було прийнято лікарняний, відповідачем не подано до Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності заяву-розрахунок для оплати лікарняного. Позивач вважає, що відповідач допустив незаконну бездіяльність. Просила визнати неправомірною бездіяльність ПАТ «ПУМБ», зобов'язати відповідача видати наказ про надання позивачеві відпустки по вагітності та пологах, а також зобов'язати відповідача оформити належним чином заяву-розрахунок для здійснення фінансування за листком непрацездатності за період з 30 квітня по 3 вересня 2015 року та подати до Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності.

У подальшому позивач ОСОБА_2 уточнила свої позовні вимоги та просила суд визнати неправомірною бездіяльність ПАТ «ПУМБ», зобов'язати відповідача оформити належним чином заяву-розрахунок для здійснення фінансування за листком непрацездатності за період з 30 квітня по 3 вересня 2015 року та подати до Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності.

Рішенням Біловодського районного суду Луганської області від 30 вересня 2016року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволені у повному обсязі. Визнано неправомірною бездіяльність ПАТ «ПУМБ» в неоплаті ОСОБА_2 листка непрацездатності серії АГО №207460, зобов'язано ПАТ «ПУМБ» оформити заяву-розрахунок для надання ОСОБА_2 матеріального забезпечення за листком непрацездатності серія АГО №207460 від 30.04.2015 року за період з 30 квітня 2015року про 03 вересня 2015 року та подати її до Фонду соціального страхування з тимчасової втрати непрацездатності для фінансування. Стягнуто з ПАТ «ПУМБ» на корисить держави судовий збір в сумі 551,20грн.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням відповідачем подана апеляційна скарга, в якій посилаючись на незаконність та необґрунтованість рішення суду першої інстанції, порушення судом норм матеріального і процесуального права, просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким у відмовити у задоволенні позовних вимог.

Особи, які беруть участь у справі, яких було повідомлено належним чином про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явились. Від відповідача надійшло клопотання про перенесення розгляду справи у зв'язку з тим, що у м.Сєвєродонецьку відповідач не має представника, а з м.Київа, де знаходиться відповідач, представник останнього не встигне доїхати.

Від 3-ї особи надійшло клопотання про розгляд справи за відсутністю представника.

Колегія суддів, з урахуванням належності та своєчасності повідомлення осіб, які беруть участь у справі, про час та місце розгляду справи, вважає клопотання відповідача таким, що не підлягає задоволенню та можливим розглянути справу на підстав ч.2 ст.305 ЦПК України без участі зазначених осіб.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає скаргу такою, що підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, але апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повного і всебічного з'ясування обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам рішення суду першої інстанції не відповідає.

Так, судом першої інстанції встановлено, що позивач ОСОБА_2 08.09.2009 року була прийнята у ПАТ « ПУМБ» на посаду касира сектора грошового забезпечення обігу неторгових та касових операцій відділення в м.Свердловську філії ПАТ « ПУМБ» у м.Луганську. На даний час позивач займає посаду старшого фахівця сектору бізнесу фізичних осіб відділення ПАТ «ПУМБ» в м.Свердловськ відповідно до наказу №165/1 від 31.03.2015року, що підтверджено записами в трудовій книжці позивачки та не заперечується відповідачем. Місце роботи позивача у місті Свердловську Луганської області.

30 квітня 2015 року позивачу ОСОБА_2 Свердловською поліклінікою №1 Луганської області був виданий листок непрацездатності серія АГО №207460 по вагітності та пологах, з яким вона звернулася до відповідача з заявою про його оплату. 24 липня 2015 року позивач народила дитину, що підтверджено свідоцтвом про народження від 19.04.2016 року.

17.06.2015року комісією із соціального страхування з тимчасової втрати працездатності ПАТ «ПУМБ» ОСОБА_2 відмовлено в оплаті листка непрацездатності з посиланням на лист Виконавчої дирекції ФСС з ТВП №2.4.-17-1004 від 16.06.2015р, розпорядження Кабінету міністрів України №428-р від 05.05.2015р.

Відповідно до листа Виконавчої дирекції ФСС з ТВП №2.4.-17-1004 від 16.06.2015р, на який посилалася комісія при відмові в оплаті листка непрацездатності ОСОБА_2, листки непрацездатності, які були видані закладами охорони здоров'я на тимчасово окупованих територіях після 01.12.2014р, не можуть бути підставою для призначення допомоги по тимчасовій непрацездатності, вагітності та пологах за рахунок коштів Фонду, оскільки відсутній контроль за правильністю видачі листків непрацездатності в закладах охорони здоров'я на тимчасово окупованих території Донецької та Луганської областей, як збоку Міністерства охорони здоров'я України, так і Фонду, що унеможливлює дотримання вимог законодавства для призначення допомоги по тимчасовій непрацездатності, вагітності та пологах.

Також, судом першої інстанції встановлено, що на звернення ОСОБА_2 щодо невиплати допомоги по вагітності та пологах виконавча дирекція Фонду СС з ТВП в січні 2016 року запросила у відповідача ПАТ «ПУМБ» письмові пояснення, з посиланням на ст..32 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування», згідно з якою документи для призначення допомоги по тимчасовій непрацездатності, вагітності та пологах розглядаються не пізніше 10 днів з дня надходження та допомога по тимчасовій непрацездатності, по вагітності та пологах виплачується застрахованим особам у найближчі після дня призначення допомоги строк, установлений для виплати заробітної плати. Однак, керівництво ПАТ «ПУМБ» відповіддю від 18.01.2016року повідомило про неприйняття до оплати Банком листка непрацездатності ОСОБА_2 з вищевказаних підстав.

Зазначені обставини повністю відповідають матеріалам справи та сторонами не спростовувались.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2, суд першої інстанції, зважаючи на підтвердження факту народження 24 липня 2015 року у позивача дитини, виданим Автозаводським відділом ДРАЦС Кременчуцького міського управління юстиції у Полтавській області 19.04.2016 року свідоцтвом про народження, що, як вважав суд, підтвердило й правомірність видачі ОСОБА_2 листка непрацездатності, прийшов до висновку, що відповідач безпідставно відмовив позивачці у прийнятті до оплати листка непрацездатності серії АГО №207460, при цьому суд першої інстанції відхилив посилання представника відповідача на те, що листок непрацездатності не може бути прийнятий до оплати, оскільки виданий на території, на якій органи державної влади тимчасово не здійснюють повноваження, мотивуючи тим, що зазначені відповідачем підстави для відмови у прийнятті листка непрацездатності до оплати не передбачені положеннями Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування», а тому, як зазначено у мотивувальній частині рішення, видача листка непрацездатності на території, на якій органи державної влади тимчасово не здійснюють повноваження, не доводить його недійсності, не спростовує факт народження у позивача дитини та факт перебування ОСОБА_2 на лікарняному, а тому лист непрацездатності підлягає оплаті через подання відповідачем до Фонду СС ТВП заяви-розрахунку для здійснення фінансування для надання позивачу матеріального забезпечення.

Проаналізував наявні дані, колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, адже до нього він дійшов поспішно, без належного дотримання нори матеріального і процесуального права, без належного з'ясування та врахування фактичних обставин справи, оцінки доводів сторін і наданих ними доказів.

Посилаючись на відповідні норми матеріального права України, а також на практику Міжнародного суду ООН, суд першої інстанції не прийняв до уваги те, що на території Луганської області, де в теперішній час знаходиться позивач, проводиться антитерористична операція і зазначена область визначена як тимчасово непідконтрольна Україні, на якій органи державної влади тимчасово не здійснюють повноваження.

Так, відповідно до Указу Президента України № 405/2014 від 14.04.2014року введено в дію рішення РНБО України від 13.04.2014року «Про невідкладні заходи щодо боротьби з терористичною загрозою і збереження територіальної цілісності України» та розпочато проведення Антитерористичної операції на території Донецької і Луганської областей.

Як вірно встановлено судом першої інстанції листок непрацездатності видано ОСОБА_2 Свердловською поліклінікою №1 Луганської області. Позивач ОСОБА_2 знаходиться у м.Свердловську.

Місто Свердловськ, Луганської області, визначено Розпорядженням КМУ від 05.05.2015року № 428-р як населений пункт, на території якого органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Відповідно до ч.ч.1,2,3 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014року державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції України та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Свердловська поліклініка №1 Луганської області з м. Свердловська, на території якого органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, на підконтрольну Україні територію не перемістилася.

Суд першої інстанції, посилаючись на положення Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування», не звернув уваги на вимоги ч.1 ст. 31 цього Закону щодо документів, необхідних для призначення матеріального забезпечення за страхуванням у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності.

Відповідно до ч.1 ст.31 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» підставою для призначення допомоги по тимчасовій непрацездатності, по вагітності та пологах є виданий у встановленому порядку листок непрацездатності, а в разі роботи за сумісництвом - копія листка непрацездатності, засвідчена підписом керівника і печаткою за основним місцем роботи. Порядок і умови видачі, продовження та обліку листків непрацездатності, здійснення контролю за правильністю їх видачі встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я, за погодженням з Фондом.

Порядок і умови видачі, продовження та обліку документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян, контролю за правильністю їх видачі визначені Інструкцією про порядок видачі документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян, затвердженою наказом Міністерства охорони здоров'я України від 13.11.2001 № 455.

Пунктом 1.4. зазначеної Інструкції визначено перелік осіб, які мають право видавати листки непрацездатності, а саме: лікуючі лікарі державних і комунальних закладів охорони здоров'я; лікуючі лікарі стаціонарів протезно-ортопедичних установ системи Мінсоцполітики; лікуючі лікарі туберкульозних санаторно-курортних закладів; фельдшери у місцевостях, де відсутній лікар, а також на плаваючих суднах; лікуючі лікарі закладів охорони здоров'я незалежно від форми власності та лікарі, що провадять господарську діяльність з медичної практики як фізичні особи-підприємці.

Відповідно до ч.3 ст.30 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» рішення про призначення матеріального забезпечення та надання соціальних послуг приймається комісією (уповноваженим) із соціального страхування, що створюється (обирається) на підприємстві, в установі, організації, до складу якої входять представники адміністрації підприємства, установи, організації та застрахованих осіб (виборних органів первинної профспілкової організації (профспілкового представника) або інших органів, які представляють інтереси застрахованих осіб).

Комісія (уповноважений) із соціального страхування здійснює контроль за правильним нарахуванням і своєчасною виплатою матеріального забезпечення, приймає рішення про відмову в його призначенні, про припинення виплати матеріального забезпечення (повністю або частково), розглядає підставу і правильність видачі листків непрацездатності та інших документів, які є підставою для надання матеріального забезпечення та соціальних послуг.

Комісія (уповноважений) із соціального страхування виконує свої функції відповідно до положення про комісію (уповноваженого) із страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності, яке затверджується правлінням Фонду.

При цьому, особливу увагу комісія має звернути на наявність підстав для видачі листка непрацездатності та правильність його заповнення медичним закладом, оскільки порушення вимог Інструкції № 455 або Інструкції № 532 є підставою для відмови в наданні працівнику допомоги по тимчасовій непрацездатності.

Як вбачається з листа Міністерства охорони здоров'я України від 22.10.2015р. № 16.02-16/2223-15/33633 контроль МОЗ України за якістю надання медичної допомоги, у тому числі порядком видачі документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність у медичних закладах, які розташовані на тимчасово неконтрольованих територіях, не здійснюється, а.с.116.

Як вбачається з листа Виконавчої дирекції ФСС з ВПП №2.4-17-1004 від 16.06.2015року листки непрацездатності, які були видані закладами охорони здоров'я на тимчасово окупованих та неконтрольованих територіях після 01.12.2014року не можуть бути підставою для призначення допомоги по тимчасовій непрацездатності, вагітності та пологах за рахунок коштів Фонду, а.а.с.68,69.

Аналогічна інформація викладена й в листі Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності Київського міського відділення Подільської міжрайонної виконавчої дирекції від 05.08.2015року № 1166-02 на запит відповідача, а.с.117..

Аналіз вищезаначених норм закону та положень, а також інформації, наданої МОЗ України та Фондом соціального страхування, дає підстави вважати, що лікуючий лікар Свердловської поліклініки №1 Луганської області, яка знаходиться на тимчасово непідконтрольній території України, не може вважатися відповідною особою, що має право видавати листок непрацездатності, а виданий спірний листок непрацездатності - виданим у встановленому порядку, оскільки діяльність як лікуючого лікаря так і медичного закладу- Свердловської поліклініки №1 Луганської області Міністерством охорони здоров'я України не контролюється, листки непрацездатності, які були видані закладами охорони здоров'я на тимчасово окупованих та неконтрольованих територіях після 01.12.2014року не можуть бути підставою для призначення допомоги по тимчасовій непрацездатності, вагітності та пологах за рахунок коштів Фонду.

Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Колегія суддів вважає, що позивачем ОСОБА_2 не надано відповідних доказів в обґрунтування наявності незаконної бездіяльності відповідача щодо відмови у прийнятті на виконання листка непрацездатності та подальшого оформлення заяви-розрахунку на здійснення фінансування для надання ОСОБА_2 матеріального забезпечення за спірним листком непрацездатності.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що в обґрунтування доводів про наявність підстав для здійснення матеріального забезпечення позивача ОСОБА_2 у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю, вагітністю та пологами, остання посилається та обґрунтовує свої вимоги положеннями Закону України «Про обов'язкове державне соціальне страхування в зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратам, обумовленим похованням від 18.01.2001року № 2240, який втратив чинність на підставі Закону N 77-VIII від 28.12.2014, тобто до виникнення між сторонами спірних правовідносин.

Як вбачається з матеріалів справи, у заперечення проти позовних вимог відповідач, як на підставу обґрунтованості своїх заперечень, посилався саме на закони та нормативні акти України, що регулюють правовий режим на тимчасово окупованій території України та неможливість призначення матеріального забезпечення ОСОБА_2 за листком непрацездатності, виданим медичним закладом на тимчасово неконтрольованій території.

Відповідно до протоколу №53 КНА комісії із соціального страхування з тимчасової втрати працездатності ПАТ «ПУМБ» від 17.06.2015року, комісією було прийняте рішення про відмову в призначенні допомоги з посиланням на лист Виконавчої дирекції ФСС з ВПП №2.4-17-1004 від 16.06.2015року, розпорядження КМУ №428-р від 05.05.2015року, а.а.с.76,77.

Відповідно до мотивувальної частини рішення, що оскаржується, посилання відповідача на неможливість прийняття до оплати листка непрацездатності з вищезазначених причин, суд першої інстанції вважав помилковими, що колегія суддів вважає невірним.

Щодо зазначення у мотивувальній частині рішення суду першої інстанції практики міжнародного суду ООН, то колегія суддів приходить до наступного.

Відмова у прийнятті до виплати спірного листка непрацездатності, виданого закладом охорони здоров'я на тимчасово неконтрольованій території, не свідчить про обмеження захисту прав мешканців окупованих територій.

Судом приймається до відома інформація, що викладена у спірному лікарняному листі, як приймається й інформація, що міститься у свідоцтвах про народження та смерть, виданих на тимчасово неконтрольованій території, але, як для встановлення фактів народження й смерті, так і призначення допомоги по тимчасовій непрацездатності, вагітності та пологах, з урахуванням особливості правового режиму на тимчасово окупованій території України, необхідно здійснити ряд передбачених законами та нормативними актами дій.

Як вбачається з матеріалів справи та зазначається позивачем, факт народження дитини позивачем ОСОБА_2 підтверджується рішенням Автозаводського районного суду м.Кременчуг, Полтавської області, на підставі якого позивач 19.04.2016року отримала свідоцтво про народження сина, а.с.8., а не свідоцтвом про народження сина від 04.08.2015року, що видане ВДРАЦС Свердловського МУЮ у Луганській області на тимчасово неконтрольованій території, а.с.74.

Як вбачається з листа Міністерства охорони здоров'я України від 22.10.2015р. № 16.02-16/2223-15/33633 відповідно до п.5.3.7, п.5.3. Положення про експертизу тимчасової непрацездатності, затвердженої наказом МОЗ України від 09.04.2008р. № 189, передбачено що лікарсько-консультаційні комісії вирішують в окремих випадках питання щодо видачі документів, які засвідчують тимчасову непрацездатність громадян, за минулий час за наявності документів, що підтверджують тимчасову непрацездатність хворого», а.с.116.

На підставі вищевикладеного колегія суддів вважає, що позивачем не доведена наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Також колегія суддів вважає, що судом першої інстанції поспішно, без повного з'ясування обставин, зроблено висновок про непослідовність відповідача у своїх ставленнях до документів, а саме попередньої оплати листка непрацездатності ОСОБА_2 від 12.01.2015 року серія АГО №204839, виданого тим самим медичним закладом.

Як встановлено колегією суддів, відповідачем, на запит Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності Київського міського відділення Подільської міжрайонної виконавчої дирекції № 1166-02 від 06.10.2015року щодо оплати листка непрацездатності ОСОБА_2 від 12.01.2015 року серія АГО №204839, здійснено повернення коштів, отриманих від Фонду саме для фінансування допомоги ОСОБА_2, а.с.118.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів вважає, що апелянтом ПАТ «ПУМБ» доведена правильність доводів апеляційної скарги, якими спростовуються висновки суду першої інстанції.

Згідно з ч.ч.1,2 ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є:

1) неповне з'ясування судом обставин, що мають значення по справі;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими;

3) невідповідність висновків суду обставинам справи;

4) порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Норми матеріального права вважаються порушеними або неправильно застосованими, якщо застосовано закон, який не поширюється на ці правовідносини, або не застосовано закон, який підлягає застосуванню.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при ухваленні рішення були неповно з'ясовані обставини, що мають значення по справі, суд вважав встановленими недоведені позивачем обставини, що мають значення для справи, що стало причиною невідповідності висновків суду обставинам справи та порушенню норм матеріального та процесуального права, що, відповідно до ст.. 309 ЦПК України, є підставою для скасування рішення з ухваленням колегією суддів нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2

Керуючись ст.ст.209, 303, 304, п.2 ч.1 ст.307, ст.ст.309, 313, 314, 316, 317,319 ЦПК України, колегія суддів ,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «ПУМБ» задовольнити .

Рішення Біловодського районного суду Луганської області від 30 вересня 2016року скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «ПУМБ» 3-я особа Фонд соціального страхування з тимчасової втрати працездатності про визнання неправомірною бездіяльність з зобов'язанням видати наказ про надання відпустки по вагітності і пологам і оформити належним чином заяву-розрахунок відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді: