Номер справи 623/2661/16-ц
Номер провадження 2/623/1204/2016
РІШЕННЯ

іменем України

26 грудня 2016 року Ізюмський міськрайонний суд Харківської області

в складі: головуючого судді: Одарюка М.П.

при секретарі: Костенко В.В.

за участю судового розпорядника: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про виділ у натурі із нерухомого майна, що є у спільній частковій власності, -

ВСТАНОВИВ:

В жовтні 2016 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про виділ в натурі частини із нерухомого майна, що є у спільній частковій власності. Посилається на те, що їй на праві приватної спільної часткової власності належить 1/6 частина житлового будинку з надвірними будівлями, що розташований за адресою: м. Ізюм, вул. Соборна,55. Оскільки будинок має трьох співвласників між якими на протязі довгих років й до тепер склався визначений порядок користування, як будинком так і господарськими будівлями, житловий будинок фактично розподілений, має окремі виходи та умовно поділений на квартири. Відповідачі не заперечують щодо такого розподілу, однак ухиляються від добровільного поділу шляхом укладення відповідно договору у нотаріальній формі, посилаються на відсутність грошових коштів для вчинення нотаріальних, просить суд виділити їй в натурі 1/6 частину житлового будинку з відповідною часткою надвірних будівель, розташованих в місті Ізюмі Харківської області, по вулиці Соборній,55 , а саме:

-по житловому будинку під літ. «А-1»: сіни 3-1 площею 7,0 кв.м.; кухню 3-2 площею 8,5 кв.м. ;житлову кімнату 3-3 площею 8,4 кв.м., тамбур І площею 3,2 кв.м., всього загальною площею 27,1 кв.м., житловю площею 8,4 кв.м.;

-по надвірним будівлям: частину сараю під літ. «.Б» з погрібом «В» ( позначення згідно технічного паспорту, виготовленого КП « Ізюмське БТІ» 30.01.2009).

Визнати за ОСОБА_2 право власності на нежитлові приміщення

магазину офісу, загальною площею 22,7 кв.м., що розташовані за адресою: вул. Соборна,55/3 в м. Ізюмі Харківської області.

Правовстановлюючі документи ( договір купівлі продажу 1/6 частини житлового будинку від 31.07.2013 року, посвідчений приватним нотаріусом Ізюмського міського нотаріального округу Харківської області ОСОБА_5 та зареєстрований в реєстрі за № 1033) на імя ОСОБА_2, щодо права власності на 1/6 частину житлового будинку розташованого за адресою: м. Ізюм, вул. Соборна,55, вважати таким що втратив чинність.

Позивачка надала суду письмову заяву про розгляд справи без її участі на підставі наявних у справі доказів , позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_4, надали суду письмові заяви, в яких просять суд розглядати справу без їх участі на підставі наявних у справі доказів, позовні вимоги визнають в повному обсязі.

Безумовне визнання відповідачами позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Судовим розглядом встановлено, не заперечується сторонами і підтверджується наявними у справі доказами, що ОСОБА_2 на підставі договору купівлі продажу 1/6 частини житлового будинку від 31.07.2013 року, зареєстрованого в реєстрі за № 1033 на праві спільної часткової власності належить 1/6 частина житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель, що знаходиться в м. Ізюмі Харківської області вул. Соборна,55, на земельній ділянці фактичним розміром 570 кв.м. (а.с.10-11).

В спірному будинку частки між співвланиками розподілені в наступному порядку : 2/6 частини належить ОСОБА_4 ( відповідачка по справі) на підставі свідоцтва про право на власність від 20.05.2005 року посвідченого Ізюмським державним нотаріусом за реєстрованого в реєстрі за № 3-1000 та договору дарування від 20.05.2005 посвідченого Ізюмським державним нотаріусом та зареєстрованого в реєстрі за № 3-1002, ОСОБА_6 належить 1/4 частина вказаного будинку відповідно до договору купівлі продажу від 07.06.1975 року, посвідченого Ізюмським державним нотаріусом та зареєстрованого в реєстрі за № 2074, ОСОБА_2 (позивачці по справі) 1/4 частина відповідно до договору купівлі продажу від 01.04.2008 року посвідченого Ізюмським приватним нотаріусом та зареєстрованого в реєстрі за № 1768 (а.с.245 інвентаризаційної справи).

ОСОБА_7 помер 11 квітня 2016 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.18).відповідно до відповіді Ізюмської державної нотаріальної контори вбачається, що спадкова справа після смерті ОСОБА_7 , померлого 11 квітня 2016 року не заводилась, але згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємці, які постійно проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважаються таким, що прийняли спадщину фактично ( а.с.104).

Згідно копії домової книги ОСОБА_3 (відповідачка по справі) була зареєстрована разом з померлим ОСОБА_8 за адресою ОСОБА_9, АДРЕСА_1 (а.с.86-87).

ОСОБА_7 05.10.1974 року уклав шлюб з ОСОБА_10 та їй після реєстрації шлюбу присвоєно прізвище ОСОБА_7 ( а.с.88).

Враховуючи викладене ОСОБА_3 фактично прийняла спадщину після померлого чоловіка ОСОБА_7, у відповідності до ст. 1268 ЦК України.

Рішенням виконавчого комітету Ізюмської міської ради Харківської області № 0329 від 10.07.2015 року ОСОБА_2 надано дозвіл на отримання містобудівних умов і обмежень реконструкції 1/6 частини житлового будинку за адресою: м. Ізюм, вул. Соборна,55, під магазин офіс. Присвоїти магазину офісу адресу: м. Ізюм, вул. Соборна,55/3 ( а.с.30).

На виконання рішення виконавчого комітету Ізюмської міської ради Харківської області позивачкою було замовлено та комунальним підприємством « Проектне бюро міста ізюма» розроблено Робочий проект реконструкції 1/6 частини будинку під магазин офіс по вул. Соборна,55/3 в м. Ізюмі Харківської області ( а.с.31-46).

Будівельні роботи з реконструкції 1/6 частини будинку під магазин офіс позивачка розпочала в квітні 2016 року шляхом подачі декларації про початок виконання будівельних робіт до Департаменту Державної архітектурно будівельної інспекції у Харківській області, де була зареєстрована 08 квітня 2016 року за № ХК 37 ( а.с.47-50).

Технічну інвентаризацію нового обєкту нерухомого майна нежитлових приміщень магазин офіс по вул. Соборна,55/3 було проведено в червні 2016 року, виготовлено технічний паспорт 30.06.2016 року, відповідно до якого загальна площа магазину офісу дорівнює 22,7 кв.м., що складається з торгової зали площею 15,2 кв.м.; санвузол площею 2,2 кв.м.; обсаленого приміщення площею 5,3 кв.м. ( а.с.51-56).

22 липня 2016 року закінчений будівництвом обєкт було введене в експлуатацію, про що свідчить Декларація про готовність до експлуатації обєкта, зареєстрована Департаментом Державної архітектурно будівельної інспекції у Харківській області від 22.07.2016 року за № ХК 77 ( а.с.57-62).

19 вересня 2016 року рішенням про відмову у державні реєстрації прав та їх обтяжень позивачці було відмовлено у державній реєстрації права власності, форма власності: приватна на нежитлове приміщення, що розташоване за адресою: Харківська область, м. Ізюм, вул. Соборна,55/3 у звязку з тим, що подані документи не відповідають вимогам, Передбаченим Порядком державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року за № 1127, а саме відсутній договір про поділ спільного майна, договір про виділ у натурі частки із спільного майна, або відповідне рішення суду ( а.с.63).

Відповідно до ч. 1 ст. 364 ЦК України співвласник майна має право на виділ у натурі частини з майна, що є у спільній частковій власності.

Стаття 321 ЦК України закріплює конституційний принцип непорушності права власності, передбачений ст. 41 Конституції України. Він означає, що право власності є недоторканим.

Поняття спільної часткової власності викладено у ч. 1 ст. 356 ЦК України як власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності. Отже, право спільної часткової власності це право двох або більше осіб на свій розсуд володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм у певних частинах майном, яке становить єдине ціле.

Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а частиною в праві власності на спільне майно у цілому.

Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними відсотками від цілого чи у дробному виразі.

Виходячи з аналізу положень статей 356,364 ЦК України слід дійти висновку, що виділ часток (поділ) житлового будинку, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру), або у разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності.

Якщо виділ ( поділ) технічно не можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників з урахуванням конкретних обставин, поділ (виділ) може бути проведений зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частина якого зменшилась.

Відтак, визначальним для виділу частини або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування будинком, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників.

Оскільки учасники спільної часткової власності мають рівні права стосовно спільного майна пропорційно своїй частці в ньому, суд здійснюючи поділ майна в натурі ( виділ частки) повинен передати співвласнику частку житлового будинку та нежитлових будівель, яка відповідає розміру й вартості його частки, якщо це можливо без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню будівлі.

Відповідно до ст.358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Між співвласниками домоволодіння встановлено порядок користування нерухомим майном. Спору щодо порядку користування будівлями та спорудами домоволодіння не існує, а тому позов ОСОБА_2 підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 10, 11, 209, 212,214-215,218 ЦПК України, частиною другою статті 356,358,364 Цивільного Кодексу України суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити.

Виділити ОСОБА_2, іпн. НОМЕР_1 в натурі 1/6 частину житлового будинку з відповідною часткою надвірних будівель, розташованих в місті Ізюмі Харківської області, по вулиці Соборній,55 , а саме:

-по житловому будинку під літ. «А-1»: сіни 3-1 площею 7,0 кв.м.; кухню 3-2 площею 8,5 кв.м. ;житлову кімнату 3-3 площею 8,4 кв.м., тамбур І площею 3,2 кв.м., всього загальною площею 27,1 кв.м., житловою площею 8,4 кв.м.;

-по надвірним будівлям: частину сараю під літ. «.Б» з погрібом «В» (позначення згідно технічного паспорту, виготовленого КП « Ізюмське БТІ» 30.01.2009).

Визнати за ОСОБА_2, іпн. НОМЕР_1 право власності на

нежитлові приміщення магазину офісу, загальною площею 22,7 кв.м., що розташовані за адресою: вул. Соборна,55/3 в м. Ізюмі Харківської області.

Правовстановлюючі документи (договір купівлі продажу 1/6 частини житлового будинку від 31.07.2013 року, посвідчений приватним нотаріусом Ізюмського міського нотаріального округу Харківської області ОСОБА_5 та зареєстрований в реєстрі за № 1033) на імя ОСОБА_2, щодо права власності на 1/6 частину житлового будинку розташованого за адресою: м. Ізюм, вул. Соборна,55, вважати таким що втратив чинність.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Ізюмський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Ізюмського міськрайонного суду М. П. Одарюк