ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 362/3738/16-ц
Провадження № 2/362/2260/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 вересня 2016 року Васильківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого - судді Лебідь-Гавенко Г.М.,

при секретарі - Петренко Н.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Васильків цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини,

в с т а н о в и в:

У липні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини.

Вказуючи на те, що 24 квітня 1999 року між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб, від якого сторони мають доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Однак, на протязі останніх 9 років їх сімейне життя поступово погіршувалось, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Кожен з них, як зазначає позивача, має протилежні погляди на шлюб та сімю. В свою чергу відповідач постійно нехтує сімейними цінностями, проявляв байдужість та неповагу до позивача, свідком чого ставала донька, що негативно впливає на її психічний стан та погляди на життя, в тому числі на життя в шлюбі та формування її світогляду, особливо щодо відносин в родині між чоловіком та жінкою.

Позивач посилаючись на те, що вони втратили почуття любові та поваги один до одного, їх сумісне проживання остаточно припинено, спільне господарство вони не ведуть, просила суд розірвати шлюб за рішенням суду.

Крім того, позивач зазначає, що після фактичного припинення шлюбних відносин відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання доньки, участі у її вихованні не приймає, внаслідок чого позивачці самій важко утримувати дитину та забезпечувати її всім необхідним. А тому враховуючи, що його дохід є нерегулярним та мінливим, позивач просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки в розмірі 1500 гривень щомісячно, починаючи з дня звернення до суду з даним позовом і до досягнення донькою повноліття.

У судове засідання сторони не з'явилися, надіславши заяви про слухання справи без їх участі та думки щодо позову.

Відповідно до заяви від 13.09.2016 року ОСОБА_4 просила проводити розгляд справи без її участі, заявлені вимоги підтримує, просить їх задовольнити (а.с.21).

Зі змісту заяви ОСОБА_2 від 13.09.2016 року вбачається, що він просить проводити розгляд справи без його участі, вимоги позову щодо розірвання шлюбу визнає та просить суд шлюб між ним та позивачем розірвати; позовні вимоги щодо стягнення аліментів визнає частково і просить суд стягувати їх у розмірі 1/3 частини від його заробітку (а.с.22).

Оскільки сторони подали вищезазначені заяви, враховуючи вимоги ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом достовірно встановлено, що 24 квітня 1999 року між сторонами було укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-БК № 034658, актовий запис № 54, видане відділом реєстрації актів громадянського стану Васильківського міськвиконкому Київської області (а.с.5).

Від шлюбу сторони мають доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвом про її народження серії 1-БК № 025532, актовий запис № 199, виданим відділом реєстрації актів громадянського стану Васильківського міського управління юстиції Київської області (а.с.7).

Шлюбні відносини між сторонами фактично припинилися, спільне господарство вони не ведуть. Примирення сторін є неможливим.

Майнового спору сторони не мають.

За змістом ч. 2 ст. 104, ст. 110 Сімейного кодексу (далі - СК України) шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Як роз'яснено у п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" від 21 грудня 2007 року № 11 передбачено, що охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

З огляду на викладене, суд, встановивши, що між сторонами втрачено взаєморозуміння та почуття любові, примирення подружжя, подальше спільне життя та збереження шлюбу між ними неможливо і суперечить інтересам подружжя, суд дійшов висновку про те, що збереження сім'ї є неможливим, шлюб між сторонами існує формально і може бути розірваним.

За змістом ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Крім того, враховуючи вимоги ст. 88 ЦПК України судові витрати, понесені позивачем у вигляді судового збору щодо подання позову про розірвання шлюбу підлягають стягненню з відповідача.

Судом встановлено, що сторони по справі мають доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвом про її народження серії 1-БК № 025532, актовий запис № 199, виданим відділом реєстрації актів громадянського стану Васильківського міського управління юстиції Київської області (а.с.7).

З пояснень позивача, встановлено, що донька проживає з матірю та перебуває на її повному матеріальному утримані; згоди щодо спільного матеріального утримання дитини між сторонами не досягнуто.

З довідки про доходи № 31 від 05.09.2016 року вбачається, що ОСОБА_2 працює завідувачем складу ТОВ «Експлуатаційна компанія №1» та має щомісячний дохід середньому 1200 гривень (а.с.23).

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК України) і виплачуються щомісячно (п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»).

Частиною 1 ст. 183 СК України встановлено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу.

Згідно вимог ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справі про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Враховуючи, що дитина проживає разом з матірю, домовленості між сторонами щодо її утримання не досягнуто, відповідач, в добровільному порядку допомоги на утримання доньки не надає, хоча офіційно працевлаштований та має стабільний заробіток, враховуючи його матеріальний стан, а також його згоду на сплату аліментів у частці від заробітку щомісячно, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення вимог позову та присудження на користь позивачки з відповідача на утримання дитини аліментів у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду та до досягнення дитиною повноліття.

Оскільки позовні вимоги про стягнення аліментів підлягають задоволенню, а позивачка звільнена від їх оплати, то згідно ст. 88 ЦПК України він стягується з відповідача в дохід держави.

Керуючись ст.ст.104, 105, 110, 112, 113, 114, 115, 180-182, 183, 191 СК України, ст. ст. 88, 174, 209, 212-215, 218, 223, 367 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини - задовольнити частково.

Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, зареєстрований 24 квітня 1999 року відділом реєстрації актів громадянського стану Васильківського міськвиконкому Київської області, актовий запис № 54 - розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 27 липня 2016 року та до досягнення дитиною повноліття.

Допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, в дохід держави 551 грн. 20 коп. судового збору.

Стягнути з ОСОБА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1 551 грн. 20 коп. судового збору.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Київської області через Васильківський міськрайонний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Г.М.Лебідь-Гавенко