Справа № 546/817/16-ц
Номер провадження 2/546/380/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 листопада 2016 року селище Решетилівка

Решетилівський районний суд Полтавської області в складі :

головуючого - судді Беркути Л.Г.

при секретарі - Коваленко А.В.

з участю прокурора- Зачепи І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Решетилівка справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах малолітньої ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: служба у справах дітей Машівської районної державної адміністрації Полтавської області та Решетилівське відділення Кобеляцької місцевої прокуратури Полтавської області, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 в інтересах своєї малолітньої онуки ОСОБА_2 звернулась до Решетилівського районного суду Полтавської області з позовом до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: служба у справах дітей Машівської районної державної адміністрації Полтавської області та Решетилівське відділення Кобеляцької місцевої прокуратури Полтавської області, посилаючись на наступне.

Вона є рідною бабусею малолітньої ОСОБА_2, яку її дочка відповідач по справі ОСОБА_3 народила ІНФОРМАЦІЯ_4. У свідоцтві про народження ОСОБА_2 батьком вказано ОСОБА_4, запис про батька було зроблено зі слів матері, відповідач у шлюбі на час народження не перебувала. 30 грудня 2011 року її дочка вступила у шлюб з ОСОБА_5, у цьому шлюбі вона народила дочку - ОСОБА_6, яка проживає разом з батьками та бабусею - ОСОБА_7 у селі Братешки Решетилівського району Полтавської області. Після народження другої дитини відповідач свідомо самоусунулась від утримання та виховання своєї першої дитини - ОСОБА_2, фактично вона, як бабуся, займається її утриманням, доглядом та вихованням, відповідач не цікавилась та не цікавиться її зростанням, здоров'ям та вихованням, не надає матеріальної допомоги на утримання доньки, ОСОБА_2 перебуває на її повному утриманні.

З 11 березня 2009 року по 04 жовтня 2010 року вона перебувала на обліку у Машівському управління праці та соціального захисту населення і одержувала допомогу по догляду за дитиною до 3-х років. Малолітня ОСОБА_2 проживає разом із нею.

11 травня 2016 року відповідач зверталася до Селещинської сільської ради із заявою у якій прохала через відсутність власного житла та постійної роботи призначити її, як бабусю ОСОБА_2, опікуном ОСОБА_2. На підставі цієї заяви виконавчим комітетом Селещинської сільської ради Машівського району Полтавської області складено висновок про доцільність призначення її опікуном малолітньої онуки - ОСОБА_2

Відповідач свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, тому вона прохає позбавити ОСОБА_3 батьківських прав відносно малолітньої дочки ОСОБА_2

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала та прохала задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не з'явилась, надавши до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнає у повному обсязі /а.с.67/.

Представник третьої особи - служби у справах дітей Машівської районної державної адміністрації у судове засідання не з'явився, надавши заяву про розгляд справи без його участі / а.с.51/.

Прокурор Решетилівського відділення Кобеляцької місцевої прокуратури Зачепа І.В. вважає, що наявні достатні підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 щодо позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав відносно малолітньої дочки ОСОБА_2 та призначення її опікуном - ОСОБА_1

Суд, заслухавши пояснення позивача ОСОБА_1 та думку прокурора Зачепи І.В., допитавши свідка ОСОБА_10, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи.

Відповідно до ст.18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Частинами 2,3 ст.11 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року (з наступними змінами та доповненнями), передбачено, що кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків.

Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Згідно ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року (з наступними змінами та доповненнями) виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

У ч.1 ст.164 СК України наведено перелік підстав позбавлення батьківських прав, який охоплює всі можливі способи порушення батьками прав і інтересів дитини. Для задоволення позову достатньо впевнитись в одному з них.

Згідно п. 2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Судом встановлено, що позивач по справі - ОСОБА_1 є матір'ю відповідача - ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про народження НОМЕР_1, виданим 06 грудня 1986 року/а.с.11/.

ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 народила дочку - ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про народження НОМЕР_2, виданим 16 жовтня 2008 року /а.с.8/. Відомості про батька внесені зі слів матері - ОСОБА_4.

Зі свідоцтва про шлюб НОМЕР_3, виданого 30 грудня 2011 року вбачається, що 30 грудня 2011 року ОСОБА_3 вийшла заміж за ОСОБА_12 та змінила прізвище на «ОСОБА_3». /а.с.12/.

Згідно довідки виконавчого комітету Лиманської другої сільської ради Решетилівського району Полтавської області від 01 квітня 2016 року №97, ОСОБА_3 проживає у селі Братешки Решетилівського району Полтавської області та має такий склад сім'ї: чоловік - ОСОБА_5, донька - ОСОБА_2, донька - ОСОБА_6, свекруха - ОСОБА_7 Дочка ОСОБА_2 разом із матір'ю не проживає /а.с.13/.

Між ОСОБА_7 та відповідачкою по справі 08 грудня 2011 року укладено безстроковий договір № 3 найму житлового приміщення у АДРЕСА_2/а.с.26/.

Відповідно до довідки управління праці та соціального захисту населення Машівської РДА від 29 серпня 2013 року № 615, ОСОБА_1 з 11 березня 2009 року по 04 жовтня 2010 року отримувала допомогу по догляду за дитиною до 3-х років /а.с.59/.

ОСОБА_2 навчається у 2-Б класі Селещинської ЗОШ І-ІІ ступенів Машівської районного ради Полтавської області та проживає у своєї рідної баби - ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується довідкою Селещинської сільської ради Машівського раойну Полтавської області від 22 вересня 2016 року № 1802, довідкою Селещинської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Машівської районної ради Полтавської області від 25 січня 2016 року № 3 та характеристикою учениці ОСОБА_2 /а.с.55,58,17/.

Факт постійного проживання малолітньої ОСОБА_2 з ОСОБА_1 підтверджується також посвідченою секретарем сільської ради - ОСОБА_13 заявою ОСОБА_3, у якій вона повідомляє, що її дочка ОСОБА_2 фактично проживає з її матір'ю ОСОБА_1 у селі Селещина Машівського району Полтавської області та просить у зв'язку з рядом поважних причин, оскільки вона не має особистого житла та постійної роботи і не може ні фінансово, ні матеріально допомагати, призначити її матір - ОСОБА_1 опікуном над ОСОБА_2 /а.с.17/.

Згідно висновку виконкому Селещинської сільської ради Машівського району Полтавської області від 17 травня 2016 року «Про можливість здійснювати опіку гр. ОСОБА_1 над своєю малолітньою онукою ОСОБА_2.», затвердженого рішенням № 70 від 17 травня 2016 року, оскільки ОСОБА_1 постійно займається доглядом та вихованням своєї онуки ОСОБА_2, створені всі належні умови для її проживання та розвитку в АДРЕСА_1, виконком сільської ради вважає, що ОСОБА_1 доцільно призначити опікуном над її малолітньою онукою - ОСОБА_2 /а.с.18/.

Відповідно до акту обстеження матеріально-побутових умов сім'ї від 28 січня 2016 року, ОСОБА_1 проживає разом зі своєю онукою ОСОБА_2, нею створені всі необхідні умови для навчання та гармонійного розвитку онуки, мати ОСОБА_2 - ОСОБА_3 не бере участь у вихованні своєї дитини. /а.с.20/.

ОСОБА_1 має постійний дохід, що підтверджується довідкою Карлівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України від 08 серпня 2016 року № 320 /а.с.21/ та відомостями з центральної бази даних ДРФО ДПА України про суми виплачених доходів /а.с.22/.

З письмових заяв ОСОБА_14 та ОСОБА_10, посвідчених секретарем виконкому Селещинської сільської ради Машівського району Полтавської області ОСОБА_15, вбачається, що вони є сусідками ОСОБА_1, ОСОБА_14, окрім того є класним керівником ОСОБА_2 У своїх заявах вони підтвердили, що ОСОБА_1 із самого народження по цей день опікує ОСОБА_2, систематично відвідує батьківські збори, приділяє увагу навчанню ОСОБА_2, мати відвідує ОСОБА_2 дуже рідко /а.с.23-24/.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_16 підтвердила наведене у її заяві та повідомила суд, що ОСОБА_2 дійсно проживає зі своєю бабусею ОСОБА_1, яка піклується про неї від народження і до тепер, мати ОСОБА_2 проживає з чоловіком та другою дитиною в іншому районі, матеріальної допомоги ОСОБА_2 не має змоги надавати через скрутне матеріальне становище, відвідує дитину дуже рідко, тому піклуванням та вихованням дитини займається ОСОБА_1

Відповідно до ст.150 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний стан, духовний та моральний розвиток. Також батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Відповідно до п.15, п.16 Постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року, позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтерес до її внутрішнього світу; не створюють умови для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 (з наступними змінами та доповненнями) суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свободта практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у рішення по справі «Савіни проти України», яке 18 березня 2009 року набуло статус остаточного, підкреслив, що при вирішенні питання про відібрання дітей від батьків необхідно чітко встановити, чим зумовлено незадовільність виховання дітей; чи є такі дії єдиним безальтернативним вирішенням цієї проблеми та чи є достатньо виправданим таке серйозне втручання в сімейне життя.

За загальним правилом позбавлення батьківських прав спрямоване насамперед на захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей та є засобом стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов'язків.

У відповідності до ч. 4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Враховуючи все вищенаведене, та те, що ОСОБА_3 визнає позовні вимоги, суд вважає доведеним свідоме ухиляння відповідача від виконання своїх обов'язків по вихованню малолітньої дочки ОСОБА_2, а тому приходить до висновку про необхідність задоволення позову та позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав.

Згідно ч.2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини.

Частиною 3 статті 243 Сімейного кодексу України передбачено, що опіка, піклування над дитиною встановлюється судом у випадках, передбачених положеннями Цивільного кодексу України.

Згідно частини 3 статті 60 Цивільного кодексу України, суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

Суд вважає за доцільне призначити опікуном дитини позивачку, зважаючи на докази, що свідчать про можливість ОСОБА_1 бути опікуном ОСОБА_2 та враховуючи той факт, що вона здійснює піклування за дитиною з народження.

Керуючись ст.ст. 10,11,88,209,212,213,214,215,218 ЦПК України, ст.ст.150,164, 165 Сімейного Кодексу України, суд , -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 в інтересах малолітньої ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: служба у справах дітей Машівської районної державної адміністрації Полтавської області та Решетилівське відділення Кобеляцької місцевої прокуратури Полтавської області - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженку села Селещина Машівського району Полтавської області, жительку села Братешки Решетилівського району Полтавської області, батьківських прав відносно її малолітньої дочки ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Встановити над малолітньою ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 опіку та призначити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, зареєстровану за адресою АДРЕСА_1 її опікуном.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Полтавської області через Решетилівський районний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя