Провадження № 4-с/161/145/16
У Х В А Л А

23 листопада 2016 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі: головуючого - судді Олексюка А.В.

при секретарі - Педич Ю.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Луцьку цивільну справу за скаргою Публічного акціонерного товариства «Брокбізнес Банк» на дії державного виконавця Луцького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області Будь С.Л., -

В С Т А Н О В И В :

24.10.2016 року Публічне акціонерне товариство «Брокбізнес Банк» звернулось до суду з скаргою на дії державного виконавця Луцького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області Будь С.Л.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що рішенням Луцького міськрайонного суду стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь АТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» заборгованість за кредитним договором № 598/07 від 21.09.2007 року в розмірі 2 338 557,62 грн., шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки - житловий будинок АДРЕСА_1, згідно укладеного іпотечного договору.

12.04.2012 року на виконання вищевказаного рішення, Луцьким міськрайонним судом Волинської області видано виконавчий лист.

На підставі заяви АТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» від 26.04.2012 року, ВДВС Луцького РУЮ було відкрито виконавче провадження.

11.09.2013 року державним виконавцем ВДВС Луцького РУЮ винесена постанова про призначення експерта, суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні.

18.07.2016 року державним виконавцем ВДВС Луцького РУЮ винесена постанова про призначення рецензування звіту про оцінку майна.

12.10.2016 року на адресу АТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» надійшла постанова державного виконавця ВДВС Луцького РУЮ від 04.10.2016 року про повернення виконавчого документа стягувачеві, з тих підстав, що за даною адресою проживають малолітні діти. 25.08.2016 року державним виконавцем подано запит в орган опіки і піклування про надання дозволу на продаж даного іпотечного майна, однак згідно листа від 30.09.2016 року у запиті державного виконавця відмовлено та відмовлено в наданні дозволу на продаж майна, а тому на даний час звернути стягнення на майно зазначене у виконавчому документі неможливо.

Заявник вважає, що винесена постанова про повернення виконавчого документа стягувачу є незаконною та необґрунтованою, порушує його права, як стягувача у виконавчому провадженні.

Просить судвизнати дії старшого державного виконавця державного виконавця Луцького районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Волинській області Будь С.Л. про повернення виконавчого документа стягувачеві від 04.10.2016 року по примусовому виконанню виконавчого листа №2-7019 про стягнення з про стягнення з ОСОБА_2 на користь АТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» заборгованість за кредитним договором № 598/07 від 21.09.2007 року в розмірі 2 338 557,62 грн., шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки - житловий будинок АДРЕСА_1, згідно укладеного іпотечного договору - неправомірними, скасувати постанову винесену старшим державним виконавцем Луцького районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Волинській області Будь С.Л. про повернення виконавчого документа стягувачеві від 04.10.2016 року та зобов'язати старшого державного виконавця Луцького районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Волинській області Будь С.Л. відновити виконавче провадження з виконання вищевказаного виконавчого листа.

Представник заявника в судове засідання не з'явився, проте подав суду письмову зяаву про розгляд скарги без його участі. Просив суд скаргу задовольнити.

Старший державний виконавець Луцького районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Волинській області Будь С.Л. в судове засідання не з'явився, проте належним чином повідомлявся про час та місце розгляду скарги. Про причини неявки суд не повідомив.

Суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності осіб, які не з'явились за наявними матеріалами справи.

Аналізуючи матеріали справи, суд прийшов до висновку, що скарга підставна та підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що рішенням Луцького міськрайонного суду стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь АТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» заборгованість за кредитним договором № 598/07 від 21.09.2007 року в розмірі 2 338 557,62 грн., шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки - житловий будинок АДРЕСА_1, згідно укладеного іпотечного договору.

12.04.2012 року на виконання вищевказаного рішення, Луцьким міськрайонним судом Волинської області видано виконавчий лист.

На підставі заяви АТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» від 26.04.2012 року, ВДВС Луцького РУЮ було відкрито виконавче провадження.

11.09.2014року державним виконавцем ВДВС Луцького РУЮ винесена постанова про призначення експерта, суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні.

18.07.2017року державним виконавцем ВДВС Луцького РУЮ винесена постанова про призначення рецензування звіту про оцінку майна.

Постановою державного виконавця ВДВС Луцького РУЮ від 04.10.2016 року повернуто виконавчий документ стягувачеві, з тих підстав, що за даною адресою проживають малолітні діти. 25.08.2016 року державним виконавцем подано запит в орган опіки і піклування про надання дозволу на продаж даного іпотечного майна, однак згідно листа від 30.09.2016 року у запиті державного виконавця відмовлено та відмовлено в наданні дозволу на продаж майна, а тому на даний час звернути стягнення на майно зазначене у виконавчому документі неможливо.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 11 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

П. 1, 2, 5 ч. 1 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо: є письмова заява стягувача; у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними; у результаті вжитих державним виконавцем заходів неможливо встановити особу боржника, з'ясувати місцезнаходження боржника - юридичної особи, місце проживання, перебування боржника - фізичної особи (крім випадків, коли виконанню підлягають виконавчі документи про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров'я, у зв'язку з втратою годувальника, а також виконавчі документи про відібрання дитини, за якими мають бути стягнуті кошти чи інше майно, та інші виконавчі документи, що можуть бути виконані за безпосередньої участі боржника).

Зважаючи на зміст ст. 9 Закону України "Про виконавче провадження" та ст. 242 Цивільного кодексу України, малолітні особи реалізують свої права та виконують обов'язки, пов'язані з виконавчим провадженням, через своїх представників (зокрема, батьків, усиновлювачів, опікунів).

Відповідно до п 2.4 Інструкції з організації примусового виконання рішень затвердженої наказом МЮУ 02.04.12 №512/5, залучення органів опіки та піклування відповідно до покладених на них повноважень обов'язково здійснюється при виконанні рішень про відібрання дитини, а також у разі необхідності забезпечення прав та інтересів дітей та непрацездатних осіб, які потребують опіки (піклування).

Відповідно до ч.4 ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з яким вона проживає, опікуна місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров'я, в якому вона проживає.

У відповідності зі ст.156 Житлового кодексу УРСР, ст. 405 Цивільного кодексу, і ст. 18 Закону України «Про охорону дитинства», дитина має право користуватися тим приміщенням, в якому він проживає разом з власником такого приміщення, будучи членом сім'ї власника.

При цьому реєстрація не може бути винятковим документальним підтвердження місця проживання фізичної особи, так як, відповідно до ч. 6 ст. 29 Цивільного кодексу, фізична особа може мати кілька місць проживання.

Крім того, згідно з ч. 2 ст. 2 Закону України «Про свободу переміщення і вільний вибір місця проживання на Україні», реєстрація місця проживання фізичної особи не може бути умовою реалізації прав і свобод такої фізичної особи, а також підставою обмеження таких прав і свобод.

Тобто в даному випадку неможливо ототожнювати право користування житловим приміщенням і факт реєстрації.

Крім того, для встановлення факту користування нерухомим майном, державний виконавець не був позбавлений можливості витребувати довідку про реєстрацію місця проживання або місця перебування дитини за адресою майна, що відчужується, видану житлово-експлуатаційною організацією або іншим відповідним уповноваженим органом з питань реєстрації.

Крім того, державним виконавцем не перевірено той факт, чи належить за малолітніми дітьми будь-яке інше житлове приміщення.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що скаргу слід задовольнити.

Керуючись ст. ст. 10, 15, 30, 60, 383 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Скаргу задовольнити.

Визнати дії старшого державного виконавця державного виконавця Луцького районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Волинській області Будь С.Л. про повернення виконавчого документа стягувачеві від 04.10.2016 року по примусовому виконанню виконавчого листа №2-7019 про стягнення з про стягнення з ОСОБА_2 на користь АТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» заборгованість за кредитним договором № 598/07 від 21.09.2007 року в розмірі 2 338 557,62 грн., шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки - житловий будинок АДРЕСА_1, згідно укладеного іпотечного договору - неправомірними.

Скасувати постанову винесену старшим державним виконавцем Луцького районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Волинській області Будь С.Л. про повернення виконавчого документа стягувачеві від 04.10.2016 року по примусовому виконанню виконавчого листа № 2-7019 про стягнення з про стягнення з ОСОБА_2 на користь АТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» заборгованість за кредитним договором № 598/07 від 21.09.2007 року в розмірі 2 338 557,62 грн., шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки - житловий будинок АДРЕСА_1, згідно укладеного іпотечного договору.

Зобов'язати старшого державного виконавця Луцького районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Волинській області Будь С.Л. відновити виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 2-7019 про стягнення з про стягнення з ОСОБА_2 на користь АТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» заборгованість за кредитним договором № 598/07 від 21.09.2007 року в розмірі 2 338 557,62 грн., шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки - житловий будинок АДРЕСА_1, згідно укладеного іпотечного договору.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Волинської області шляхом подання апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня її проголошення.

Суддя Луцького міськрайоного суду А.В. Олексюк