20.04.16 Провадження 4-с/235/14/16
Справа 235/768215-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2016 року Красноармійський міськрайонний суд Донецької області

в складі:

головуючого - судді Філь О.Є.

при секретарі Ярмаченко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Красноармійську скаргу ОСОБА_1 особи Фонду гарантування вкладів ПАТ «КБ «Південкомбанк» про визнання дій в.о. начальника Відділу державної виконавчої служби Ленінського районного управління юстиції у м. Донецьку неправомірними та зобовязання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_1 особа Фонду гарантування вкладів ПАТ «КБ «Південкомбанк» звернувся до суду зі скаргою на дії в.о. начальника Відділу державної виконавчої служби Ленінського районного управління юстиції у м. Донецьку, в якій просив визнати постанову в.о. начальника Відділу державної виконавчої служби Ленінського районного управління юстиції у м. Донецьку від 11.02.2016 року про відмову у відкритті виконавчого провадження неправомірною та скасувати її, зобовязати в.о. начальника Відділу державної виконавчої служби Ленінського районного управління юстиції у м. Донецьку відкрити виконавче провадження з виконання виконавчого листа Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 30.12.2015 року по справі № 235/7682/15-ц про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «КБ «Південкомбанк» заборгованості за кредитним договором № 15К-02Ф від 29.10.2013 року в сумі 11376,14 грн.

В своїй скарзі заявник посилається на те, що 11.02.2016 року в.о. начальника відділу державної виконавчої служби Ленінського районного управління юстиції у м. Донецьку ОСОБА_3 винесено Постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження у відношенні боржника ОСОБА_2, яка отримана Стягувачем 15.02.2016 року, згідно штампу вхідної кореспонденції.

В Постанові про відмову у відкритті виконавчого провадження зазначено, що відмова в прийнятті до провадження виконавчого документу та у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання Виконавчого документу аргументована Законами України «Про боротьбу з тероризмом», «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» та ін. Державний виконавець, також посилається на Розпорядження Кабінету міністрів України від 07.11.2014 року за № 1085-р, якою затверджено перелік населених пунктів (зона АТО), на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження. У звязку з чим виконавчі дії на тимчасово неконтрольованій території не проводяться.

Державний виконавець посилаючись на наявність вищезазначених норм закону зробив висновок про те, що проведення виконавчих дій неможливо на території проведення АТО та застосував п. 8 ч. І ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження».

Заявник не погоджується з Постановою про відмову у відкритті виконавчого провадження від 11.02.2016 р. у відношенні боржника ОСОБА_2 у звязку з тим, що вона винесена з порушенням норм діючого законодавства України та порушує законні права Стягувана.

Представник заявника ОСОБА_1 особи Фонду гарантування вкладів ПАТ «КБ «Південкомбанк» в судове засідання не з»явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

Державний виконавець відділу державної виконавчої служби Ленінського районного управління юстиції в м. Донецьку в судове засідання не з»явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судове засідання не з»явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що скарга ОСОБА_1 особи Фонду гарантування вкладів ПАТ «КБ «Південкомбанк» підлягає задоволенню за наступних підстав:

Судом встановлено, що заявник ОСОБА_1 особа Фонду гарантування вкладів ПАТ «КБ «Південкомбанк» направив до Відділу державної виконавчої служби Ленінського районного управління юстиції у м. Донецьк заяву про відкриття виконавчого провадження за Виконавчим листом № 235/7682/15-ц, виданим 30.12.2015 року Красноармійським міськрайонним судом Донецької області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «КБ «Південкомбанк» заборгованості за кредитним договором в розмірі 11376,14 грн.

Частиною 1 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

11.02.2016 року в.о. начальника відділу державної виконавчої служби Ленінського районного управління юстиції у м. Донецьку ОСОБА_3 винесено Постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження у відношенні боржника ОСОБА_2, яка отримана Стягувачем 15.02.2016 року, згідно штампу вхідної кореспонденції (а.с. 64-65).

В Постанові про відмову у відкритті виконавчого провадження зазначено, що відмова в прийнятті до провадження виконавчого документу та у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання Виконавчого документу аргументована Законами України «Про боротьбу з тероризмом», «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» та ін. Державний виконавець, також посилається на Розпорядження Кабінету міністрів України від 07.11.2014 року за № 1085-р, якою затверджено перелік населених пунктів (зона АТО), на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження. У звязку з чим виконавчі дії на тимчасово неконтрольованій території не проводяться.

Державний виконавець посилаючись на наявність вищезазначених норм закону зробив висновок про те, що проведення виконавчих дій неможливо на території проведення АТО та застосував п. 8 ч. І ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження».

Суд вважає, що оскаржувана заявником постанова про відмову у відкритті виконавчого провадження та дії в.о. начальника відділу державної виконавчої служби Ленінського районного управління юстиції у м. Донецьку ОСОБА_3 не відповідають закону з наступних підстав:

У п. 9 ч. 2 ст. 129 Конституції України передбачено одну із основних засад судочинства обовязковість рішень суду, виконання будь-якого рішення є невідємною частиною правосуддя, у ст. 19 Конституції України зазначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень, та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Крім цього, п. 8 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі наявності інших передбачених законом обставин, що виключають здійснення виконавчого провадження, а в Законі України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», на якій посилався в оскаржуваній постанові державний виконавець, положень щодо неможливості проведення виконавчих дій на період проведення антитерористичної операції не міститься.

Частиною 1 статті 25 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ та відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення виконавчого документа до виконання і цей документ відповідає вимогам передбаченим, цим Законом, та пред'явлений до виконання до органу виконавчої служби за належним місцем виконання рішення.

Так, за пунктом 8 частини 1 статті 26 Закону України від 21 квітня 1999 року «Про виконавче провадження» державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі наявності інших передбачених законом обставин, що виключають здійснення виконавчого провадження.

Виходячи зі змісту зазначеної норми, державний виконавець при прийнятті рішення про відмову у відкритті виконавчого провадження, повинен у постанові зазначити, які саме передбачені законом інші обставини виключають здійснення виконавчого провадження.

В постанові, яка є предметом оскарження, такі обставини не вказані.

З огляду на викладене суд вважає, що державним виконавцем неправильно застосуваний Закон України «Про виконавче провадження» та неправомірно відмовлено у відкритті виконавчого провадження, оскільки підстав, передбачених п.8 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» не було.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 387 ЦПК України у разі встановлення обгрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобовязує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Відповідно до п. 18 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» № 6 від 07.02.2014 року за результатами розгляду скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд постановляє ухвалу, яка має відповідати вимогам статей 210, 213, 387 ЦПК України.

Виходячи зі змісту статті 387 ЦПК, у разі встановлення обгрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнили вимогу заявника та усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи. Наприклад, суд може зобов'язати державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав.

Таким чином, суд, розглядаючи в межах заявлених у скарзі вимог, з урахуванням оскарження підстав для відмови у відкритті виконавчого провадження саме з підстав, передбачених п. 8 ч. 1 ст. 26 Закону України від 21 квітня 1999 року «Про виконавче провадження», дійшов висновку про поновлення порушених прав заявника шляхом зобовязання державного виконавця відкрити виконавче провадження.

На підставі викладенного, керуючись ст. 383-389 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 особи Фонду гарантування вкладів ПАТ «КБ «Південкомбанк» про визнання дій в.о. начальника Відділу державної виконавчої служби Ленінського районного управління юстиції у м. Донецьку неправомірними та зобовязання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати неправомірними дії державного виконавця Ленінського районного управління юстиції у м. Донецьку про відмову у відкритті виконавчого провадження за виконавчим листом № 235/7682/15-ц, виданим 30.12.2015 року Красноармійським міськрайонним судом Донецької області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «КБ «Південкомбанк» заборгованості за кредитним договором в розмірі 11376,14 грн.

Скасувати Постанову в.о. начальника відділу державної виконавчої служби Ленінського районного управління юстиції у м. Донецьку ОСОБА_3 про відмову у відкритті виконавчого провадження від 11.02.2016 р. у відношенні боржника ОСОБА_2

Зобовязати відділ державної виконавчої служби Ленінського районного управління юстиції у м. Донецьку винести постанову про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом № 235/7682/15-ц, виданим 30.12.2015 року Красноармійським міськрайонним судом Донецької області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «КБ «Південкомбанк» заборгованості за кредитним договором № 15К-02Ф від 29.10.2013 року в розмірі 11376,14 грн.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Красноармійський міськрайонний суд Донецької області протягом пяти днів з дня її проголошення, а особою, без участі якої постановлено ухвалу протягом пяти днів з дня отримання її копії.

Суддя :