Справа № 569/8107/16-ц
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 листопада 2016 року м. Рівне
Рівненський міський суд Рівненської області
у складі судді Бердія М.А.,
при секретарі Абашиній О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне цивільну справу за позовом Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ «Всеукраїнський ОСОБА_1 банк» ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки,-
Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не зявилася з невідомих суду причин, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином.
Представник позивача в судове засідання не зявився. До його початку від юрисконсульта Департаменту по роботі з проблемними активами фізичних осіб ОСОБА_4 до суду надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника позивача.
Суд, дослідивши письмові докази по справі,приходить до наступного:
Судом встановлено, 31 жовтня 2006 року між ВАТ«Всеукраїнський ОСОБА_1» та ОСОБА_3 було укладено Кредитний договір № 98/06Р, за умовами якого ОСОБА_1 надав відповідачу кредит у сумі 100 000,00 доларів США, зі сплатою процентної ставки 12, 8 % річних, з кінцевим терміном повернення 28 жовтня 2026 року.
06 грудня 2006 року між ВАТ «Всеукраїнський ОСОБА_1» та ОСОБА_3 укладено договір іпотеки № 98/06Р/ІЗ, відповідно до якого іпотекодавець передає в іпотеку, а іпотекодержатель приймає в іпотеку - земельну ділянку площею 0,20 гектарів, розташовану за адресою м. Рівне, вул. Павла Скоропадського, 44 (згідно довідки Рівненського міського управління земельних ресурсів від 08.11.2006 року №0-06-1065/03 населений пункт Новий двір був приєднаний до меж м. Рівне, куди увійшла земельна ділянка по вул. П. Скоропадського, 44, надану для обслуговування будинку та господарських будівель та ведення особистого підсобного господарства). На підтвердження факту про набуття у власність земельної ділянки в майбутньому іпотекодавець надав договір купівлі-продажу земельної ділянки, посвідчений приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу ОСОБА_5 06 грудня 2006 року за реєстровим номером 3284.
Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 24 жовтня 2011 року стягнуто солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_6 заборгованість по кредитному договору № 98/06Р від 31.10.2006 року в сумі 683 059,32 грн. кошти на відшкодування витрат в сумі 1820 грн., а всього 684 879 грн. 32 коп.

Станом на 30.05.2016 року позичальником зобовязання за кредитним договором не виконуються, заборгованість не погашено, внаслідок чого утворилась заборгованість у сумі 165 505 доларів США 52 центи, що в гривневому еквіваленті за офіційним курсом НБУ станом на 30.05.20116 року становить 4 265 967,50 грн.

3гідно ч. 1 ст. 33 3акону України «Про іпотеку» у разі невиконання боржником основного зобовязання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобовязанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про іпотеку» іпотекою визнається вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника в порядку, встановленому цим Законом.

Іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду.

Статтею 575 ЦК України визначено, що іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.

Статтею 589 ЦК України передбачено, що в разі невиконання зобовязання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобовязання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у звязку із предявленням вимоги, якщо інше не встановлено договором.

Частиною 3 статті 33 Закону України «Про іпотеку» та п. 5.4 договору іпотеки передбачено звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі: рішення суду, виконавчого напису нотаріуса, шляхом переходу до іпотекодержателя права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання зобовязання в порядку, встановленому статтею 37 Закону України «Про іпотеку» та умовами Договору іпотеки, шляхом продажу іпотекодержателем від свого імені предмета іпотеки будь - якій особі на підставі договору купівлі-продажу, в порядку, встановленому статтею 38 Закону України «Про іпотеку» та умовами Договору іпотеки.

Таким чином, цивільним законодавством України та умовами договору обумовлено, що вибір у даному випадку одного із кількох можливих способів захисту цивільного права залежить від волевиявлення іпотекодержателя.

Крім того, відповідно до вимог ст. 39 Закону України «Про іпотеку» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначається, зокрема, спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону, - тобто такий спосіб реалізації предмета іпотеки чітко регламентований діючим законодавством.

Разом з тим, 07 червня 2014 року набув чинності Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», відповідно до п. 1.1 якого не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України «Про заставу» або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України «Про іпотеку», якщо таке майно виступає як забезпечення зобовязань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є обєктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно та загальна площа такого нерухомого житлового майна (обєкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку.

Таким чином судом встановлено, що ОСОБА_3 отримала споживчий кредит в іноземній валюті, для забезпечення його виконання відповідач передав в іпотеку незавершений будівництвом житловий будинок та надвірні будівлі і споруди та земельну ділянку за адресою: м. Рівне, вул. Павла Скоропадського, 44. У звязку з цим слід зазначити, що за своїм змістом Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» є процесуальним, оскільки встановлює порядок вирішення спорів щодо примусового звернення стягнення на предмети застави та іпотеки, а саме визначає, що за певних умов та протягом певного проміжку часу таке стягнення не проводиться. Дією даного Закону не призупиняється дія будь-яких нормативних актів в сфері регулювання кредитних правовідносин, зокрема тих, що визначають правові підстави для звернення у судовому порядку стягнення на відповідні предмети, забезпечення, його чинність на час вирішення спору сама по собі не може бути підставою для відмови в задоволенні вимог.

Отже, встановивши сукупність обставин, що є підставою для задоволення вимог кредитора саме шляхом звернення стягнення на іпотечне або заставлене майно, суд, ухвалюючи відповідне судове рішення, має відповідно до ст. 217 ЦПК України вирішити питання про зупинення стягнення на час дії Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».

Відповідно до ст. 217 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочку або розстрочити виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача є законними, обґрунтованими і підлягають задоволенню у повному обсязі. В той же час виконання рішення в частині звернення на предмет іпотеки слід відстрочити на час дії Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого, як забезпечення кредитів в іноземній валюті».

Керуючись, ст.ст. 526, 527, 530, 610, 629, 1049, 1050, 1054 ЦК України, Законом України «Про іпотеку», ст.ст.10, 11, 14, 57-60, 174, 209, 212-215, 218, 223-226, 294 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ «Всеукраїнський ОСОБА_1 банк» ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки задоволити повністю.

В рахунок часткового погашення заборгованості ОСОБА_3 перед ПАТ «ВіЕйБі Банк» за Кредитним договором № 98/06Р від 31 жовтня 2006 року в розмірі 165 505 доларів США 52 центи, що в гривневому еквіваленті за офіційним курсом НБУ станом на 30.05.2016 року становить 4 265 967,40 грн., що складається із заборгованості по кредиту 82 014,31 доларів США, що в гривневому еквіваленті за офіційним курсом НБУ станом на 30.05.2016 року становить 2 061 513,75 грн., заборгованості по відсотках 83 491,21 доларів США, що в гривневому еквіваленті за офіційним курсом НБУ станом на 30.05.2016 року становить 2 098 637,14 грн., штрафу за несвоєчасне погашення 105 816,51 грн., звернути стягнення на предмет іпотеки незавершеним будівництвом житловий будинок та надвірні будівлі і споруди готовність якого складає 95 % загальною площею 219,9 кв.м., що зареєстрований у реєстрі прав власності на нерухоме майно КП «Рівненське міське бюро технічної інвентаризації» за номером 223-65-64575, реєстраційний номер 15909981 від 11 вересня 2006 року, який знаходиться на земельній ділянці за адресою: м. Рівне, вул. Павла Скоропадського, 44 та земельну ділянку загальною площею 0,20 га, яка розташована за адресою м. Рівне, вул. Павла Скоропадського, 44, шляхом надання Публічному акціонерному товариству «Всеукраїнський ОСОБА_1» права продажу із застосуванням процедури, передбаченої статтею 38 Закону України «Про іпотеку», за початковою ціною, визначеною на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна на підставі оцінки, проведеної субєктом оціночної діяльності під час його реалізації, з наділенням усіх повноважень продавця у тому числі, але не виключно: укладати договір купівлі - продажу, отримувати дублікати правовстановлюючих документів на вказаний предмет іпотеки в органах БТІ, органах нотаріату та інших органах державної влади, місцевого самоврядування та у будь-яких установах незалежно від форм власності; отримувати всі необхідні документи та довідки (в тому числі витяг з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності) для продажу вищезазначеного предмета іпотеки у Державній реєстраційній службі України та всіх підпорядкованих структурних підрозділах, в органах нотаріату або у інших органах, які будуть здійснювати функції з реєстрації речових прав на нерухоме майно; здійснювати будь-які платежі у якості продавця в процесі укладання договору купівлі - продажу предмету іпотеки; звертатися до суб'єктів оціночної діяльності із заявою про проведення експертної оцінки предмету іпотеки, а також ставити підписи від свого імені за одержання експертної оцінки; отримувати довідки та документи, які необхідні для укладання та нотаріального посвідчення договору купівлі - продажу; надати приватному нотаріусу право відкрити розділ на предмет іпотеки та зареєструвати право власності на предмет іпотеки, отримувати в органах місцевого самоврядування за місцезнаходженням предмета іпотеки довідки, технічну документацію.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_1 банк» судові витрати понесені позивачем в розмірі 1 378,00 грн. по сплаті судового збору.

Виконання рішення в частині звернення на предмет іпотеки відстрочити на час дії Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого, як забезпечення кредитів в іноземній валюті».

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду може бути оскаржено позивачем до апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд за апеляційною скаргою на рішення суду, яка подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Рівненського

міського суду ОСОБА_7