АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження Головуючий у 1 інстанції: Арапіна Н.Є.
№ 22-ц/796/9093/2016 Доповідач: Шебуєва В.А.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2016 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва

в складі: головуючого-судді Шебуєвої В.А.,

суддів Оніщука М.І., Українець Л.Д.,

секретар Майданець К.В.,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1, який діє на підставі довіреності від імені та в інтересах ОСОБА_2, на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 12 травня 2016 року в справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

в с т а н о в и л а:

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 12 травня 2016 року задоволено позов Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» (далі - ПАТ «Укрсоцбанк») до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованість за кредитним договором 403/029/08-А від 23 липня 2008 року станом на 20 листопада 2015 року в розмірі 22 927,32 доларів США, що за офіційним курсом Національного банку України еквівалентно 546 566,67 грн., яка складає із заборгованості за кредитом у сумі 12679,84 доларів США, заборгованості по відсотках у сумі 10247,48 доларів США, пеню за несвоєчасне погашення кредиту та процентів у розмірі 189 081,68 грн., що складається з пені за несвоєчасне повернення кредиту у сумі 106 752,15 грн., пені за несвоєчасне повернення відсотків у сумі 82329,38 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» 11 034,74 грн. судового збору.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 просить скасувати вказане рішення суду та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ПАТ «Укрсоцбанк» у повному обсязі. Посилається на те, що рішення суду першої інстанції було ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, судом неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи. Зазначає, що кредитний договір не відповідає вимогам ст. ст. 11, 18 Закону України «Про захист прав споживачів», умови договору є несправедливими, ОСОБА_2 було введено в оману щодо істотних умов договору. Таким чином, суд першої інстанції безпідставно стягнув заборгованість за кредитним договором. Суд не в повному обсязі дослідив докази, що містяться в матеріалах справи та не надав оцінки доводам ОСОБА_2 щодо спливу позовної давності та часткового погашення кредиту за рахунок коштів, які банк отримав від страхової компанії, як страхове відшкодування.

В апеляційній інстанції представники ОСОБА_2 підтримали апеляційну скаргу та просять її задовольнити.

В судове засідання представник ПАТ «Укрсоцбанк» не з'явився, повідомлений про місце і час розгляду справи, а тому судова колегія дійшла висновку про можливість слухання справи у його відсутність.

Вислухавши пояснення представників ОСОБА_2, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що 23 липня 2008 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк» (кредитор) та ОСОБА_2 (позичальник) було укладено кредитний договір № 403/029/08-А. За умовами договору ПАТ «Укрсоцбанк» надало ОСОБА_2 кредит у розмірі 14 397,54 доларів США строком до 22 липня 2015 року зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 13,50 на рік, а ОСОБА_2 зобов'язалася повернути кредит шляхом сплати щомісячних платежів відповідно до графіку погашення заборгованості та сплатити проценти за користування кредитом (а. с. 2-5).

Згідно з п. 2.4.2 вказаного договору нарахування процентів за користування кредитом здійснюється у валюті наданого кредиту щомісячно, в останній робочий день поточного місяця за період з останнього робочого дня попереднього місяця по день, що передує останньому дню поточного місяця, а також в день повернення заборгованості за кредитом в повній сумі.

Пунктом 4.1. кредитного договору визначено, що у разі прострочення позичальником строків сплати процентів, а також прострочення повернення кредиту, позичальник сплачує кредиторові пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несвоєчасно сплаченої суми за кожний день прострочення, що діє у період прострочення.

В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 23 липня 2008 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_2 було укладено договір застави автотранспортного засобу, предметом якого є автомобіль марки «Chevrolet Aveo», 2008 року випуску (а.с.8-10).

05 серпня 2009 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_2 було укладено Додаткову угоду № 1 до кредитного договору № 403/029/08-А, відповідно до умов якої продовжено строк погашення кредиту до 22 липня 2017 року та визначено новий графік погашення кредиту (а.с.6-7).

Посилаючись на неналежне виконання ОСОБА_2 зобов'язань за кредитним договором, 15 січня 2016 року ПАТ «Укрсоцбанк» звернулося до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості, яка відповідно до наданих розрахунків становить станом на 20 листопада 2015 року 30 858,88 доларів США, що за офіційним курсом Національного банку України еквівалентно 735 649,32 грн., яка складається із заборгованості за кредитом у сумі 12679,84 доларів США, що за офіційним курсом Національного банку України еквівалентно 302 276,56 грн., заборгованості по відсотках у сумі 10247,48 доларів США, що за офіційним курсом Національного банку України еквівалентно 244 291,23 грн., пені за несвоєчасне погашення кредиту у розмірі 4 478,02 доларів США, що за офіційним курсом Національного банку України еквівалентно 106 752,15 грн., пені за несвоєчасне повернення відсотків у сумі 3 453,54 доларів США, що за офіційним курсом Національного банку України еквівалентно 82329,38 грн. (а. с. 13-14).

Суд першої інстанції дійшов висновку про законність та обґрунтованість позовних вимог ПАТ «Укрсоцбанк», стягнувши пеню за прострочення сплати кредиту та процентів у гривні.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

Частиною 2 ст. 1050 ЦК України визначено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Як було встановлено судом та вбачається із наданих позивачем розрахунків, ОСОБА_2 припинила виконання своїх зобов'язань за кредитним договором з березня 2010 року.

В свою чергу, ОСОБА_2 не було надано доказів на спростування наданих позивачем розрахунків.

Суд першої інстанції дійшов законного та обґрунтованого висновку про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованості за кредитним договором.

Колегія суддів відхиляє посилання апелянта на невідповідність кредитного договору вимогам ст. ст. 11, 18 Закону України «Про захист прав споживачів», а також неврахування банком часткового погашення кредиту за рахунок страхової виплати. Питання визнання недійсним кредитного договору ОСОБА_2 не порушувала. Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів сплати ПАТ «Укрсоцбанк» страхового відшкодування в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором.

Разом з тим, колегія суддів не може погодитися з висновком суду про відсутність підстав для застосування позовної давності до вимог ПАТ «Укрсоцбанк» в частині стягнення пені.

Відповідно до ст.256 ЦК України позовна давність- це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (ч.4 ст.267 ЦК України).

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у 3 роки (ст.257 ЦК України).

Для окремих видів вимог законом встановлено спеціальну позовну давність. Зокрема, ч.2 ст.258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

За загальним правилом, перебіг загальної та спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч.1 ст.261 ЦК України).

За зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч.5 ст.261 ЦКУкраїни).

Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у стст.252-255 ЦК України.

Враховуючи положення наведених норм, за наявності заяви відповідача про застосування позовної давності до неустойки, її стягнення обмежується остатнім роком до звернення позивача до суду з відповідним позовом.

Заперечуючи проти позову, ОСОБА_2 заявила про застосування спеціальної позовної давності до вимог ПАТ «Укрсоцбанк» про стягнення пені (а. с. 35-36).

Відповідно до наявного в справі розрахунку, ПАТ «Укрсоцбанк» обраховувало пеню за несвоєчасне погашення кредиту та процентів за період з 19 листопада 2014 року по 19 листопада 2015 року (а. с. 14).

З позовом до суду про стягнення заборгованості ПАТ «Укрсоцбанк» звернулося 15 січня 2016 року.

Відтак, з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» відповідно до заявлених вимог підлягає стягненню пеня за період з 15 січня 2015 року по 19 листопада 2015 року, яка відповідно до наданих суду розрахунків становить 173 313,16 грн., з яких: 98 356,56 грн. - пеня за несвоєчасне погашення кредиту, 74 956,60 грн. - пеня за несвоєчасну сплату процентів.

При цьому, як вбачається зі змісту заперечень проти позову ПАТ «Укрсоцбанк», заява ОСОБА_2 стосувалася лише вимог ПАТ «Укрсоцбанк» про стягнення пені. Тому заборгованість по тілу кредиту та процентам підлягає стягненню з відповідачки у повному обсязі.

Враховуючи вищенаведене, рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 12 травня 2016 року підлягає зміні шляхом зменшення суми пені, що підлягає стягненню з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» з 189 081,68 грн. до 173 313,16 грн., з яких: 98 356,56 грн. - пеня за несвоєчасне погашення кредиту, 74 956,60 грн. - пеня за несвоєчасну сплату процентів.

Відповідно, підлягає зміні рішення суду і в частині визначення розміру судового збору, що підлягає стягненню з ОСОБА_2

Згідно з ст. 88 ЦПК України пропорційно до задоволених вимог ПАТ «Укрсоцбанк» підлягає відшкодуванню 10 798,21 грн. судового збору.

В іншій частині рішення суду підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 309, 313-315 ЦПК України, судова колегія, -

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, який діє на підставі довіреності від імені та в інтересах ОСОБА_2, задовольнити частково.

Змінити рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 12 травня 2016 року в частині визначення розміру пені та судового збору, що підлягають стягненню з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк».

Зменшити розмір пені, що підлягає стягненню з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» нва підставі кредитного договору 403/029/08-А від 23 липня 2008 року з 189 081,68 грн. до 173 313,16 грн., з яких: 98 356,56 грн. - пеня за несвоєчасне погашення кредиту, 74 956,60 грн. - пеня за несвоєчасну сплату процентів.

Зменшити розмір судового збору що підлягає стягненню з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» з 11 034,74 грн. до 10 798,21 грн.

В іншій частині рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 12 травня 2016 року залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з часу проголошення та може бути оскаржено протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді