Справа № 301/732/16-ц
У Х В А Л А

Іменем України

08 вересня 2016 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Закарпатської області у складі:

головуючого - судді Куцина М.М.,

суддів - Бисаги Т.Ю., Павліченка С.В.,

при секретарі - Сочка І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Іршавського районного суду від 13 червня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И Л А:

13 квітня 2016 року ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, який обґрунтувала тим, що перебуває з відповідачем у шлюбі з 3 листопада 2015 року, який був зареєстрований виконкомом Малораковецької сільської ради Іршавського району Закарпатської області, актовий запис № 20. Дітей від шлюбу вони не мають.

Із самого початку сімейного життя між сторонами склались неприязні стосунки, що призвело до припинення шлюбних відносин. Відповідач її постійно принижував, зневажав, сварився з нею, а тому разом вони прожили не більше місяця. Шлюб носить формальний характер і збереження сім'ї є неможливим. Подальше спільне життя суперечить інтересам сім'ї.

Посилаючись на вказані обставини, позивачка просила шлюб розірвати та змінити її шлюбне прізвище «ОСОБА_2» на дошлюбне - «ОСОБА_2».

Заочним рішенням Іршавського районного суду від 13 червня 2016 року позов задоволено.

Вирішено: «Шлюб, зареєстрований 03 листопада 2015 року у виконкомі Малораковецької сільської ради Іршавського району Закарпатської області за актовим записом № 20 між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 - розірвати.

При реєстрації розірвання шлюбу в органах РАГСу стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 по 8,50 гривень державного мита.

Після розірвання шлюбу змінити відповідачці шлюбне прізвище «ОСОБА_2» на дошлюбне «ОСОБА_2»».

Не погоджуючись із вказаним рішенням, відповідач ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність судового рішення із-за порушення норм процесуального та матеріального права, формалізм у вирішенні спору, просить оскаржуване рішення скасувати та надати строк для примирення подружжя протягом шести місяців.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що позивачка не навела причин різкого погіршення стосунків між сторонами, які зустрічалися протягом чотирьох років до укладення шлюбу і все було нормально. Вважає, що спільне життя було надто коротким для того, щоб могли виникнути неприязні стосунки, а тому, на його думку, підстави для розірвання шлюбу відсутні.

Сторони в судове засідання не з'явились, про час і місце розгляду справи повідомлені, що вбачається з рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення. Відповідно до ч. 2 ст. 305 ЦПК України справу розглянуто у відсутності сторін та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу (ч. 2 ст. 197 ЦПК), а подані ними клопотання про відкладення розгляду справи на інший термін судова колегія відхиляє як безпідставні та констатує, що неявка сторін згідно з ч. 2 ст. 305 ЦПК України не перешкоджає розглядові справи в суді апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи й обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване рішення суду відповідає зазначеним вимогам.

Положеннями ст. 214 ЦПК України передбачено, що під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їхнє підтвердження; які правовідносини сторін випливають зі встановлених обставин та яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Статтями 10, 60 ЦПК України, встановлено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін і, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення.

В судовому засіданні належними доказами встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 3 листопада 2015 року у виконкомі Малораковецької сільської ради Іршавського району Закарпатської області, актовий запис № 20 (а.с. 3). Дітей від шлюбу вони не мають .

Шлюбні відносини між сторонами тривали не більше одного місяця, спільного господарства вони не ведуть, спільних інтересів не мають, постійно сваряться, разом не проживають, тобто шлюб між ними існує формально, а тому позивачка наполягає на розірванні шлюбу.

Ухвалою Іршавського районного суду від 10 травня 2016 року сторонам надавався строк для примирення, однак такого досягнуто не було (а.с.18).

При таких обставинах справи, суд дійшов вірного висновку, що причини, які спонукали позивачку наполягати на розірванні шлюбу є вагомими підставами для розірвання шлюбу, подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечитиме її інтересам.

Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Відповідно до ч. 8 ст. 235 ЦПК України (із доповненнями, внесеними згідно із Законом України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» від 01.07.2010 р. N 2398-VI, які набрали чинності 27.07.2010 року) у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається.

З повторного свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 від 30 березня 2016 року, виданого виконкомом Малораковецької сільської ради Іршавського району Закарпатської області, вбачається, що дошлюбне прізвище позивачки «ОСОБА_2». В позовній заяві позивачка просила повернути їй дошлюбне прізвище, тому рішення суду про право позивачки після розірвання шлюбу іменуватися дівочим прізвищем «ОСОБА_2» відповідає зазначеним вище вимогам закону.

Доводи апеляційної скарги про відсутність підстав для розірвання шлюбу, оскільки не доведено неможливість проживання сторін разом та необхідність надання повторного строку на примирення подружжя не можуть бути взяті до уваги, як такі, що спростовуються встановленими судом обставинами та матеріалами справи.

Інші доводи апеляційної скарги на законність судового рішення не впливають.

Отже, суд першої інстанції повно та всебічно з'ясував обставини справи й ухвалив рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, тому колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги - скасування оскаржуваного заочного рішення та надання повторного строку на примирення.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1 слід відхилити, а заочне рішення Іршавського районного суду від 13 червня 2016 року залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Заочне рішення Іршавського районного суду від 13 червня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до суду касаційної інстанції.

Судді: