УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі :

Дьоміної О.О., Маляренка А.В., Ситнік О.М.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, треті особи: ОСОБА_6, ОСОБА_7, орган опіки та піклування виконавчого комітету Обухівської міської ради, про звернення стягнення на предмет іпотеки, за касаційною скаргою, поданою представником ОСОБА_5 - ОСОБА_8, на рішення Обухівського районного суду Київської області від 27 травня 2015 року та рішення апеляційного суду Київської області від 2 червня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2013 року ОСОБА_4 звернувся до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що 30 грудня 2010 року між ним та ОСОБА_5 було укладено договір позики, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Курковською Я.Л. та зареєстрований в реєстрі, відповідно до умов якого ОСОБА_5 отримала грошові кошти у розмірі 143 272 грн 80 коп., що еквівалентно 18 тис. доларів США. Зазначав, що у рахунок забезпечення виконання зобов'язань за вказаним договором, цього ж дня між ним та ОСОБА_5 було укладено договір іпотеки, за умовами якого остання передала йому в іпотеку належне їй майно, а саме: квартиру АДРЕСА_1. Відповідно до вимог договору ОСОБА_5 зобов'язалась повернути позику протягом 30 днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги до неї. 19 квітня 2013 року позивачем на адресу відповідача було направлено вимогу про повернення боргу, яка протягом 30 днів відповідачем не була виконала. Також, на виконання вимог договору іпотеки 3 липня 2013 року відповідачу було направлено вимогу про усунення порушень та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки. Вказував, що строк виконання зобов'язання вважається таким, що настав, однак відповідач не виконала своїх зобов'язань щодо повернення грошових коштів за договором позики, унаслідок чого у неї виникла заборгованість в розмірі 779 069 грн, з яких: 143 272 грн - сума боргу, 8 595 грн - 3 % річних та 104 257 грн - збитків від інфляції. Також, зазначав, що відповідно до умов договору іпотеки відповідач повинна сплатити йому пеню в розмірі від суми несвоєчасного виконання грошового зобов'язання за кожен день прострочення, що складає 522 945 грн.

Справа слухалася судами неодноразово.

Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 27 травня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Київської області від 17 вересня 2015 року, позов задоволено.

Звернуто стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки від 30 грудня 2010 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Курковською Я.Л. за реєстровим № 2478, а саме: квартиру АДРЕСА_2 (вул. 50-річчя Жовтня) в м. Обухів Київської області, яка належить ОСОБА_5 на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого Головкіною Я.В. приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу 24 листопада 2010 року за реєстровим № 1859, в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_7 за договором позики від 30 грудня 2010 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Курковською Я.Л. за реєстровим № 2476, в розмірі 779 069 грн, з яких заборгованість за основним зобов'язанням - 143 272 грн; пеня за несвоєчасне виконання грошового зобов'язання 522 945 грн, 3 % річних від простроченої суми заборгованості в розмірі 8 595 грн, сума інфляції в розмірі 104 257 грн, шляхом його продажу ОСОБА_4, з застосуванням процедури продажу передбаченої ст. 38 Закону України «Про іпотеку» з укладанням від свого імені договору купівлі-продажу нерухомого майна із будь-якою особою покупцем за початковою ціною продажу предмета іпотеки не нижче 408 460 грн на умовах та в порядку викладеному в ст. 38 Закону України «Про іпотеку» з наданням ОСОБА_4 всіх повноважень продавця предмету іпотеки.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20 січня 2016 року ухвалу апеляційного суду Київської області від 17 вересня 2015 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до апеляційного суду.

Рішенням апеляційного суду Київської області від 2 червня 2016 року (з урахуванням ухвали апеляційного суду Київської області від 16 червня 2016 року про виправлення описок у рішенні апеляційного суду Київської області від 2 червня 2016 року) рішення районного суду змінено шляхом викладення його резолютивної частини у наступній редакції.

Звернуто стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки від 30 грудня 2010 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Курковською Я.Л. за реєстровим № 2477, а саме: квартиру АДРЕСА_2 (вул. 50-річчя Жовтня) в м. Обухів Київської області, яка належить ОСОБА_5 на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого Головкіною Я.В. приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу 24 листопада 2010 року за реєстровим № 1859, в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_5 за договором позики від 30 грудня 2010 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Курковською Я.Л. за реєстровим № 2476, в розмірі 401 124 грн, з яких заборгованість за основним зобов'язанням - 143 272 грн; пеня за несвоєчасне виконання грошового зобов'язання 145 тис. грн, 3 % річних від простроченої суми заборгованості в розмірі 8 595 грн, сума інфляції в розмірі 104 257 грн, шляхом його продажу ОСОБА_4, з застосуванням процедури продажу, передбаченої ст. 38 Закону України «Про іпотеку», з укладанням від свого імені договору купівлі-продажу нерухомого майна із будь-якою особою покупцем за початковою ціною продажу предмета іпотеки не нижче 408 460 грн на умовах та в порядку викладеному в ст. 38 Закону України «Про іпотеку», з наданням ОСОБА_4 всіх повноважень продавця предмету іпотеки.

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_5 - ОСОБА_8 просить скасувати рішення Обухівського районного суду Київської області від 27 травня 2015 року та рішення апеляційного суду Київської області від 2 червня 2016 року і направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши в межах касаційної скарги правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального і матеріального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню.

Згідно ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження судового рішення може бути неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції під час розгляду справи в касаційному порядку перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права.

Суд першої інстанції, задовольняючи позов у повному обсязі виходив із того, що ОСОБА_5, яка є боржником та іпотекодавцем, не виконує умови взятого на себе зобов'язання щодо повернення коштів, взятих у позику, унаслідок чого у неї виникла заборгованість в розмірі 779 069 грн, яка складається з: заборгованості за основним зобов'язанням - 143 272 грн; пені за несвоєчасне виконання грошового зобов'язання - 522 945 грн; 3 % річних від простроченої суми заборгованості - 8 595 грн; інфляційних втрат - 104 257 грн. Тому в рахунок погашення цього боргу є підстави для звернення стягнення на предмет іпотеки яким забезпечено боргові зобов'язання, а саме: на квартиру АДРЕСА_1, яка належить на праві власності ОСОБА_5 із застосуванням процедури продажу, передбаченої ст. 38 Закону України «Про іпотеку».

При цьому, суд першої інстанції керувався умовами договірних зобов'язань між сторонами у справі, нормами ст. ст. 525, 526, 610, 611, 625, 1049 ЦК України, ст. ст. 7, 33, 38, 39 Закону України «Про іпотеку» та виходив з доведеності підстав позову, його обґрунтованості.

Апеляційний суд, змінюючи рішення районного суду, послався на ч. 3 ст. 551 ЦК України, як підставу зменшення розміру неустойки (пені) що підлягає стягненню в даному випадку, з 522 945 грн до 145 тис. грн, з посиланням на те, що розмір нарахованої позивачем і стягнутої судом першої інстанції неустойки значно перевищує розмір збитків, спричинених внаслідок неналежного виконання позичальником та іпотекодавцем договірних грошових зобов'язань.

При цьому, апеляційний суд врахував положення ч. 4 ст. 338 ЦПК України при новому розгляді справи в апеляційному порядку та висновки і мотиви, з яких було скасовано вказану вище ухвалу апеляційного суду Київської області від 17 вересня 2015 року в касаційному порядку ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20 січня 2016 року.

Частиною 2 ст. 337 ЦПК України передбачено, що не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення з одних лише формальних міркувань.

Доводи касаційної скарги та наявні в матеріалах справи документи не свідчать про наявність правових підстав для скасування судового рішення апеляційного суду, яке ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу.

Керуючись ст. ст. 332, 335, 337, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_5 - ОСОБА_8 відхилити.

Рішення апеляційного суду Київської області від 2 червня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: О.О. Дьоміна

А.В. Маляренко

О.М. Ситнік