Справа № 418/23/16-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

09.11.2016 року Міловський районний суд Луганської області

у складі: головуючого-судді : Чехова С.І.

при секретарі: Ступченку О.В., Данильєвій Г.М.,

Ворожейкіну О.С., Кірічевій К.В.,

Бутенко О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Мілове позовну заяву Публічного акціонерного товариства «Укртранснафта» до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про усунення перешкод в користуванні житлом, виселенням та зняття з реєстрації, а також зустрічної позовної заяви ОСОБА_6 до Публічного акціонерного товариства «Укртранснафта», ОСОБА_7 , ОСОБА_5 про визнання правочинів недійсними.

ВСТАНОВИВ:

До суду звернувся позивач Публічне акціонерне товариство «Укртранснафта» в особі заступника начальника юридично-договірного відділу Філії «Придніпровські магістральні нафтопроводи» ПАТ «Укртранснафта» ОСОБА_9 до відповідачів ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_10 з позовною заявою у якій просить визнати їх такими , що втратили право користування житловим приміщенням, висилити з цієї квартири та зняти їх з реєстрації а саме з квартири, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1. Висилити відповідачів з належної ПАТ «Укртранснафта» .

Свої вимоги мотивує тим, що відповідно до свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 24 жовтня 2006 року ПАТ «Укртраснафта» є власником спірної квартири яка і зареєстрована за позивачем. Згідно наказу Лисичанського районного нафтопровідного управління №12-к від 11 лютого 1991 року відповідач ОСОБА_4 був прийнятий на посаду слюсаря - ремонтника 3-го розряду НПС «Великоцьк» Лисичанського районного нафтопровідного управління. 8 січня 2009 року з відповідачем ОСОБА_4 було укладено Договір № 3053-9/001-00 , відповідно пункту 1.1 якого позивачем безоплатно передано відповідачу для користування житлове приміщення, а саме квартиру. Згідно п.2.5.1 Договору квартира передається з актом прийому передачі, який є невід'ємною частиною Договору Відповідно цього відповідач прийняв двокімнатну квартиру. У відповідності Договору п.9.1 крім відповідача ОСОБА_4 в квартирі мали право проживати і члени його родини дружина та двоє його синів. Дані особи мали рівні з відповідачем ОСОБА_4 права та обов'язки щодо користування даною квартирою. Відповідно до п.2.1.7 Договору відповідач зобов'язаний після закінчення терміну дії договору повернути квартиру позивачеві в належному стані на протязі 5-ти календарних днів. Строк дії договору становить 2 роки 11 місяців, то б то термін дії його сплив 8 грудня 2011 року. Крім того, у випадку звільнення працівника з підприємства Договір вважається розірваним та припиняє свою дію відповідно до п.6.1.2. п.7.1. У випадку розірвання Договору відповідач та інші особи, які проживають в квартирі підлягають виселенню з надання їм іншого житла за п.6.3 Договору. 10 січня 2012 року згідно наказу Філії «Придніпровські магістральні нафтопроводи» від 3 січня 2012 року за №2-к відповідача ОСОБА_4 звільнено з займаної посади у зв'язку зі скороченням численності та штату працівників. На сьогоднішній день відповідач та члени його родини проживають та зареєстровані в квартирі. Не одна розові звернення до відповідача як в усній так і письмовій формі на предмет звільнення квартири, однак він вважає виселення та виселення членів своєї родини незаконним. Дії відповідача створюють перешкоди у здійсненні прав власника, який не може вільно користуватись квартирою. Враховуючи те, що позивач відмовився від договору у зв'язку з припиненням його дії вважає, що відпали підстави на яких відповідач набув квартиру .

З боку відповідача ОСОБА_6 надійшла зустрічна позовна заява у якій його представник ОСОБА_11 просить поновити строк позовної давності для пред'явлення даного позову, визнавши причини його пропуску поважними, прийняття дійсну зустрічну позовну заяву до судового розгляду і об'єднати її в одному проваджені з первісним позовом ПАТ «Укртранснафта» до відповідачів ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про усунення перешкод з їх боку в користування житлом а саме квартирою АДРЕСА_7 та виселення їх з неї і зняття з реєстрації за цим місцем проживання. Визнати недійсним правочин, а саме Договір серії АВАР №223765 від 14 лютого 2001 року купівлі продажу частки квартири АДРЕСА_4 укладений між ОСОБА_5 як продавцем та ОСОБА_7 як покупцем та Договір серії АЕІ № 287667 від 7 лютого 2002 року купівлі - продажу квартири АДРЕСА_2 Луначарського у смт. Мілове Луганської області, укладений між ОСОБА_7 як продавцем та ПАТ «Укртранснафта» як покупцем, як такі, що вчинені з порушенням вимог законодавства, ці правочини суперечать правам та інтересам дитини подружжя ОСОБА_12 який на час їх вчинення був малолітньою особою, вони суттєво звузили існуючи майнові права цієї дитини, позбавивши його гарантованого конституційного права на житло.

Свої вимоги мотивує тим, що не підлягають задоволенню позовні вимоги ПАТ «Укртранснафта» до сім'ї ОСОБА_5 їх дії вважає незаконними та необґрунтованими і безпідставними, а тому такими, що не підлягають задоволенню з підстав, що спірна квартира була отримана у власність відповідачкою ОСОБА_7 яка є рідною матерю ОСОБА_5 у дівоцтві ОСОБА_7, дружиною відповідача за первісним позовом ОСОБА_4 і відповідно рідною його бабусею. У рівних долях з ним в процесі приватизації державного житлового фонду згідно свідоцтва про право власності на житло від 27 грудня 1996 року тому відповідачи ОСОБА_7, ОСОБА_5 та на той час малолітній позивач ОСОБА_6 стали її частковими співвласниками . 14 лютого 2001 року відповідачка ОСОБА_7 купила у своєї дочки відповідачки ОСОБА_5 яка діяла також і від імені свого малолітнього сина позивача ОСОБА_6 на той час йому ще не було 8 років належні їм двом 2/3 частки цієї квартири за 1698гривень які відповідачка ОСОБА_13 згідно тексту Договору отримала ще до його підписання. Згідно абзацу 2 пункту 4 Договору купівлі - продажу частки квартири серії АВР №223765 від 14 лютого 2001 року для захисту майнових прав неповнолітнього позивача, який виступає на стороні продавця і якому у даній квартирі належить 1/3 частка, Міловська районна державна адміністрація розпорядженням № 46 від 13 лютого 2001 року зобов'язала відповідачку ОСОБА_5 1/3 частину суми, отриманої від продажу частки квартири її сина, тобто 566 гривень внести на особистий рахунок позивача ОСОБА_6. 17 лютого 2002 року відповідачка ОСОБА_7 через свою дочку відповідачку ОСОБА_5 як пре5дставника за нотаріальною довіреністю, діючи вже як повноправний власник 3/3 часток квартири АДРЕСА_4 своєї 1/3 частки у якій позивач на той час малолітній ОСОБА_6 був позбавлений минулого року неправомірними діями матері та бабусі, згідно нотаріального договору купівлі - продажу серії АЕІ № 287667 продала її відповідачу ПАТ «Укртранснафта» за 12000 гривень, у той час, я інвентаризаційна її вартість згідно даних Міловського районного БТІ тоді становила 15680 гривень. Він вважає, що при вчиненні вищезазначених правочинів а саме договору купівлі продажу частки квартири АДРЕСА_4 серії АВР № 223765 від 14 лютого 2001 року укладеного між ОСОБА_5, як продавцем, та ОСОБА_7 як покупцем, та договору купівлі продажу квартири АДРЕСА_4 серії АЕІ № 287667 від 7 лютого 2002 року, укладеного між ОСОБА_7 як продавцем та ПАТ «Укртранснафта», як покупцем, були суттєво порушені вимоги законодавства ці правочини суперечать правам та інтересам на той час дитини а саме позивачу ОСОБА_6 суттєво звузили існуючі майнові права цієї дитини, позбавивши його гарантованого конституційного права на житло.

Представник позивача від ПАТ «Укртранснафта» ОСОБА_14 у судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав послався на вище означені обставини. Зустрічний позов з боку сторони відповідача ОСОБА_6 не визнав та пояснив, що купівля продаж була здійсненна відповідно закону , сторони погодились з купівлею - продажу квартири. Відповідач ОСОБА_6 не був позбавлений правом користуватися квартирою за цей значний строк він весь час знаходився у сім'ї де став повнолітнім і продовжує жити разом з батьками немає будь яких підстав визнавати договір купівлі продажу недійсним. З питання чому його матір не відкрила рахунок у банку і не поклала відповідну суму на рахунок свого сина не є підставою визнавати цей договір недійсним.

Представник відповідача ОСОБА_11 у судовому засіданні позовні вимоги позивача ПАТ «Укртранснафта» не визнав та пояснив, що відповідачи за час проживання у квартирі підтримують її у належному стані, платять усі комунальні послуги. Строк дії договору відповідно до п.3.1 Договору становить 2 роки 11 місяців до 8 грудня 2011 року, однак до договору позички застосовуються положення яке регулює правовідносини найму (оренди) та послався на ст. 764 ЦК України з якої слід, що наслідки продовження користування майном після закінчення строку договору найму, де якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму. То за відсутністю заперечень наймодавця протягом одного місяця договір вважається поновленим на строк який був раніше встановлений договором. Термін подання заперечень скінчався строк дії договору автоматично поновлювався і він закінчиться у грудні 2017 року . Окрім того відповідачі проживають у спірній квартирі і зареєстровані в ній не з часу укладення договору позички від 8 січня 2009 року а значно раніше з квітня 2002 року. Позивач придбав цю квартиру у ОСОБА_7 в особі її представника ОСОБА_5 відповідачки по справі за нотаріальним договором купівлі-продажу від 7 лютого 2002 року і квартира була надана у користуванні керівництвом позивача саме відповідачу ОСОБА_4 з урахуванням того, що з ним будуть проживати члени його родини .

Позовні вимоги у зустрічної позовної заяви ОСОБА_6 до ПАТ «Укртранснафта», ОСОБА_7,ОСОБА_5 про визнання правочинів недійсними підтримав та пояснив, що правочин який був вчинений матерю ОСОБА_5 та бабусею ОСОБА_7 між ПАТ «Укртранснафта» суперечить правам та інтересам на той час його малолітнього , суттєво звузили існуючі майнові права позбавивши його гарантованого конституційного права на житло.

Відповідач ОСОБА_4 у судовому засіданні позовні вимоги не визнав та пояснив, що дійсно коли він працював у позивача був укладений договір позики на користування квартирою з урахування мешкання з ним у неї членів родини. Однак з січня 2012 року його було звільнено з посади яку він займав у позивача у зв'язку зі скороченням численності та штату працівників. Посилаючись на ст. 125 ЖК УРСР він вважає, що не може бути виселеним у зв'язку з звільненням та ліквідацією підприємства, установи, організації або скороченням численності чи штату працівників,без надання іншого жилого приміщення.

Відповідач ОСОБА_5 вона ж і як представник малолітнього ОСОБА_15 у судовому засіданні позовні вимоги ПАТ «Укртранснафта» не визнала та пояснила, що немає підстав для виселення її разом з чоловіком ОСОБА_4 та дітьми ОСОБА_6 та малолітнім ОСОБА_15 з квартири позивача, оскільки договір позики, згідно якого квартира надана у користування її родині є діючим, тобто згідно умов та чинного законодавства він автоматично поновлений на новий строк з 8 січня 2015 року ще на 2 роки 11 місяців до 8 грудня 2017 року. Вказані підстави виселення з квартири під приводом звільнення її чоловіка ОСОБА_4 з роботи не відповідають вимогам закону де вона послалась на ст. 125 ЖК УРСР вказав, що не може бути виселено осіб, звільнених у зв'язку з ліквідацією підприємства, установи, організації або за скороченням численності чи штату працівників.

Відповідно зустрічної позовної заяви її сина вона заявлені позовні вимоги визнала та пояснила, що дійсно в процесі приватизації спірної квартири АДРЕСА_4 яка отримана у власність її матерю ОСОБА_7 була вписана у свідоцтві про власність вона і її малолітній син ОСОБА_6- позивач по зустрічному позову. У рівних долях, вони стали частковими співвласниками після чого продала з сином свою 2/3 частку квартири, своєї матері ОСОБА_7. Вона позбавила таким чином свого сина права на житло і не відкрила як було рекомендовано рахунок у банку та не поклала 566 гривень на його ім'я після укладеного правочину.

Представник третьої особи, що не заявляє самостійних вимог від служби у справах дітей Міловської районної державної адміністрації Луганській області ОСОБА_16 заявлені позовні вимоги не визнала, та пояснила, що не має підстав для виселення на той час неповнолітнього ОСОБА_6 та малолітнього на теперішній час ОСОБА_15 з квартири разом з його батьками оскільки термін відповідно договору позики проживання не скінчився .

Представник третьої особи з боку Міловської селищної ради Міловського району Луганської області до судового засідання не з'явився, однак було повідомлено про можливість розгляду справи без її участі.

Відповідач по зустрічної позовної заяви ОСОБА_7 у судовому засіданні позовні вимоги визнала та пояснила, що вона дійсно з своєю дочкою відповідачкою ОСОБА_5 у лютому 2001 році вчинили правочин купівлі-продажу частки квартири АДРЕСА_4, укладений між нею та її дочкою відповідачкою ОСОБА_5 як продавцем та нею як покупцем а також купівлі-продажу квартири АДРЕСА_4 укладеним між нею та як продавцем ПАТ «Укртранснафта» як покупцем такі , що вчинені з порушення законодавства, тому що як виявилось ці правочини суперечили правам та інтересам тоді ще дитини позивача ОСОБА_6 і це суттєво звузило його майнові права . позбавивши гарантованого конституційного права на житло. Спірна квартира нею отримана у власність в процесі приватизації у свідоцтві про власність були вписані окрім неї, також дочка вона відповідачка ОСОБА_5 і тоді ще малолітній її син позивач ОСОБА_6 у рівних долях. Вони всі троє стали частковими співвласниками квартири. Вона купила у дочки та онука їх частки на квартиру а потім продала ПАТ «Укртранснафта».

Вислухав пояснення сторін, дослідивши матеріали справи у повному об'ємі , суд приходить до думки про можливу відмову у задоволенні як за позовними вимогами та по зустрічній позовні заяві, оскільки:

Відповідно наказу від 11 лютого 1991 року №12-к відповідач ОСОБА_4 був прийнятий на роботу на НПС «Великоцьк» слюсарем-ремонтником 3 розряду. (а.с.14)

Як слід з договору позички №3053-9/001-00 від 08 січня 2009 року між позивачем на той час ВАТ «Укртранснафта» та відповідачем ОСОБА_4 був укладений договір про , те що позичкодавець безоплатно передає користувачу для користування житлове приміщення, яке розташоване за адресою АДРЕСА_5. Строк дії договору становить 2 роки 11 місяців. Відповідно договору він має право проживати в помешканні разом з членами своєї сімї та особами, які прирівняні до членів сім'ї.(а.с.11-12)

За актом прийому - передачі від 8 січня 2009 року позивач передав відповідачу у користування квартиру згідно договору позички № 3053-9/001-00 від 08 січня 2009 року. (а.с.13)

Як вбачається з ч.1,2 ст. 827 ЦК України « 1. За договором позички одна сторона (позичкодавець) безоплатно передає або зобов'язується передати другій стороні (користувачеві) річ для користування протягом встановленого строку. 2. Користування річчю вважається безоплатним, якщо сторони прямо домовилися про це або якщо це випливає із суті відносин між ними.»

За ч.2 ч.3 ст. 828 ЦК України « …Договір позички між юридичними особами, а також між юридичною та фізичною особою укладається у письмовій формі. Договір позички будівлі, іншої капітальної споруди (їх окремої частини) укладається у формі, яка визначена відповідно до статті 793 цього Кодексу.

Згідно до ст. 833 ЦК України . 1. Користувач несе звичайні витрати щодо підтримання належного стану речі, переданої йому в користування. 2. Користувач зобов'язаний: 1) користуватися річчю за її призначенням або відповідно до мети, визначеної у договорі; 2) користуватися річчю особисто, якщо інше не встановлено договором; 3) повернути річ після закінчення строку договору в такому самому стані, в якому вона була на момент її передання. Згідно акту обстеження квартири від 20 жовтня 2011 року яке проводили робітники НПС «Великоцьк» де працював відповідач ОСОБА_4 квартира підтримується в гіднім стані. (а.с.60)

Відповідно до ч.1ч.2 ст. 793 ЦК України « Договір найму будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини) укладається у письмовій формі. Договір найму будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини) строком на три роки і більше підлягає нотаріальному посвідченню.» З таких підстав відносно укладеного договору позички між позивачем та відповідачем у суду будь яких сумніві не має. Він відповідає як і надані документи інтересам, як позивача так і відповідача засвідчений підписами сторін. Умови договору виконувались. Згідно договору позички п.3.1 глави. 3 строк дії договору становить 2 роки 11 місяців. Відповідно до ст. 764. ЦК України «Якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором.» З повідомлення начальника ЛВДС «Лисичанськ» від 09 грудня 2013 року відповідача було попереджено про звільнення квартири яку йому надавалась згідно договору-позички під час роботи на підприємстві. З надписку вбачається, що відповідачу попередження було вручено під розпис. (а.с.16) З довідки Міловської селищної ради Луганської області слід , що відповідач з своєю родиною має реєстрацію в спірній квартирі. (а.с.13) За свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 24 жовтня 2006 року квартира АДРЕСА_4 є власністю Відкритого акціонерного товариства «Укртранснафта» . (а.с.30) Як слід з ч.3 ст. 125 ЖК УРСР « Особи, яких не може бути виселено з службових жилих приміщень без надання іншого жилого приміщення осіб, звільнених у зв'язку з ліквідацією підприємства, установи, організації або за скороченням чисельності чи штату працівників» З наказу №2-к від 03 січня 2012 року відповідача ОСОБА_4 було звільнено 10 січня 2012 року у зв'язку зі скороченням численності штату працівників п.1 ст. 40 КзпП України.(а.с.15)

Відповідно до розпорядження голови Міловської районної державної адміністрації від 13 лютого 2001 року №46 «Про дозвіл ОСОБА_5 укладати від імені неповнолітнього-сина договір купівлі-продажу» слід, що було дозволено матері неповнолітнього ОСОБА_6 ОСОБА_5 укладати від імені неповнолітнього сина ОСОБА_6 договір купівлі - продажу квартири з зобов'язанням внести 1/3 частину суми, отриманої від продажу квартири, на особистий рахунок неповнолітньому ОСОБА_6. (а.с.139)

За довідкою від керуючого ТВБВ №10012 Публічного акціонерного товариства «Державний ощадбанк України» грошового рахунку на ім'я ОСОБА_6 не відкривалось. (а.с.161)

За договором купівлі продажу від 14 лютого 2001 року який був кладений між ОСОБА_5 яка діяла також від імені малолітнього ОСОБА_6 та ОСОБА_17 з другої сторони був утворений договір де ОСОБА_5 продала ОСОБА_7 2/3 частики квартири АДРЕСА_6 (а.с.83)

З договору купівлі продажу від 7 лютого 2002 року слід, що ОСОБА_5 від імені ОСОБА_7 за дорученням продала ДАТ «Придніпровські магістральні нафтопровід» квартиру АДРЕСА_4. (а.с.84)

Відповідно рішення від 18 листопада 2015 року № 02/13 Міловської селищної ради сьомого скликання позачергова друга сесія «Про перейменування вулиць провулків та інших об'єктів топоніміки АДРЕСА_4 була перейменована на АДРЕСА_4а.с.51)

З копії свідоцтва про право власності на житло від 27 грудня 1996 року яке видане управлінням економіки Міловського районної адміністрації квартира яка знаходиться за адресою АДРЕСА_4 належить на праві приватної, спільної власності ОСОБА_7 та членам її сімї ОСОБА_5,ОСОБА_6 у рівних долях. (а.с.57,81,172)

Згідно реєстраційного свідоцтва виданого Міловським бюро технічної інвентаризації 29 січня 2002 року за ОСОБА_7 значиться 1/3 квартири АДРЕСА_4 на праві приватної власності на підставі дублікату свідоцтва про право власності на житло виданого управлінням економіки Міловської районної державної адміністрації від 27 грудня 1996 року. (а.с.53,82)

За паспортами ОСОБА_7, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 вони є громадянами України (а.с.54,58,59,80)

З свідоцтва про народження відповідачка ОСОБА_7 є матір'ю відповідачки ОСОБА_18. (а.с.55)

З свідоцтва про шлюб слід, що відповідач ОСОБА_4 та відповідач ОСОБА_18 зареєстрували шлюб 28 листопада 1992 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Міловського районного управління юстиції Луганської області після чого ОСОБА_18 змінила прізвище на ОСОБА_18 . (а.с.56)

За свідоцтвом про народження батьками відповідача ОСОБА_6 є ОСОБА_4 та ОСОБА_5, (а.с.57, 173)

Відповідно до ст.638 ЦК України «1. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

2. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.»

Згідно ст. 639 ЦК України «1. Договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. 2. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. 3. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. 4. Якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріальне посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.»

За ст. 655 ЦК України «1. За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.»

З ст. 657 ЦК України «1. Договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі.»

За ст. 32 ЦК України « Неповна цивільна дієздатність фізичної особи у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років. 2. Неповнолітня особа вчиняє інші правочини за згодою батьків (усиновлювачів) або піклувальників. На вчинення неповнолітньою особою правочину щодо транспортних засобів або нерухомого майна повинна бути письмова нотаріально посвідчена згода батьків (усиновлювачів) або піклувальника і дозвіл органу опіки та піклування.»

З ч.4 ст. 261. ЦК України « У разі порушення цивільного права або інтересу неповнолітньої особи позовна давність починається від дня досягнення нею повноліття.»

Таким чином було доведено, що з відповідачем ОСОБА_4 під час його праці у позивача ПАТ «Укртранснафта» був укладений договір позики, згідно якого сторонами було погоджено предмет договору, права та обов'язки сторін, строк дії договору, гарантії позичкодавця, відповідальність сторін,розірвання договору, припинення договору, порядок вирішення спорів, особи, які проживають у помешканні разом з користувачем . Відносно договору у суду будь яких сумніву не має про порушення прав та обов'язків сторін, оскільки сторони погодились з письмовим оформлення договору та скріпили його своїми підписами. Однак відповідач був звільнений з підприємства у зв'язку з скороченням численності та штату працівників, не зважаючи на те, що він є з цих підстав став особою , яку не може бути виселено з службових жилих приміщень без надання іншого жилого приміщення . Крім того як вказують докази він квартиру утримує належним чином, своєчасно ремонтує її платить комунальні послуги за своє проживання в неї та своєї сім'ї, строк дії договору не скінчився і наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, заперечення наймодавця протягом одного місяця не надійшли і договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором. З таких підстав позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню.

Відносно зустрічного позову суд вважає , що є відсутність підстав його задовольнити як вбачається з наданих доказів відповідачі це матір та бабуся позивача у зустрічному позові уклали договір купівлі продажу належних їм часток та частки долі в квартири позивача який був на той час неповнолітнім та продали їх позивачу-він же по зустрічній позовній заяві відповідач «Укртранснафта», відповідно до закону оформив договір у письмовому вигляді нотаріально його завіривши , при цьому не були порушені права обох сторін. На час розгляду справи позивач є повнолітнім під час набрання свого повноліття не звертався до суду з позовом не погоджуючись з укладеним договором купівлі продажу його частки квартири а висунув свої вимоги після спливу строків давності подання позовної заяви при цьому не просить поновити строк встановлений відповідно закону для звернення до суду з позовною заявою.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 32, ч.4 ст.261, 638,639,655, 657,764, ч.1ч.2ст.793 , ч.1,ч.3 828, 833 ЦК України, ч.3 ст. 125 ЖК УРСР, ст.ст. 10,11,60, 88, 208, 209, 214-215, 224-226 ЦПК України.

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Укртранснафта» до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про усунення перешкод в користуванні житлом, виселенням та зняття з реєстрації, відмовити.

У задоволенні зустрічних позовних вимог позивача ОСОБА_6 до Публічного акціонерного товариства «Укртранснафта», ОСОБА_7, ОСОБА_5 про визнання правочинів недійсними відмовити.

Рішення може бути оскаржено протягом 10 днів в апеляційному суді Луганської області, який розташований у м. Сєвєродонецьк шляхом направлення скарги через Міловський районний суд Луганської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: С.І.Чехов