Ухвала

іменем україни

7 вересня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

головуючого Дьоміної О.О.,
суддів: Леванчука А.О., Маляренка А.В., Савченко В.О., Ступак О.В.,
розглянувши у судовому засіданні справу за позовами ОСОБА_6 до ОСОБА_7, обласної громадсько-політичної газети «Житомирщина», інтернет-видання «Житомир.іnfo» про захист честі, гідності та ділової репутації,за касаційною скаргою ОСОБА_6 на рішення апеляційного суду Житомирської області від 29 березня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У січні 2015 року ОСОБА_6 звернулася до суду з позовом, який у подальшому уточнила і просила: зобов'язати ОСОБА_7 спростувати розповсюджену ним 18 листопада 2014 року перед будівлею Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області (далі - ГУ ДФС у Житомирській області) інформацію про те, що «перший заступник начальника ГУ ДФС у Житомирській області - ОСОБА_6 - відкриває фіктивні кримінальні справи проти успішного підприємства, є корупціонером та хабарником» шляхом привселюдного оголошення перед будівлею ГУ ДФС у Житомирській області, що знаходиться за адресою: м. Житомир, вул. Войкова, 7, через гучномовець інформації наступного змісту: «Інформація, оголошена мною, ОСОБА_7, 18 листопада 2014 року перед будівлею ГУ ДФС у Житомирській області, про те, що перший заступник начальника ГУ ДФС у Житомирській області - ОСОБА_6 - відкриває фіктивні кримінальні справи проти успішного підприємства, є корупціонером та хабарником є недостовірною та непідтвердженою»; зобов'язати обласну громадсько-політичну газету «Житомирщина» спростувати розповсюджену нею 21 листопада 2014 року на її інтернет-порталі недостовірну та непідтверджену інформацію про те, що «ОСОБА_6 та окремі її підлеглі відкривають фіктивні кримінальні справи проти успішного підприємства... На фабрику почався великий тиск» про першого заступника ГУ ДФС у Житомирській області ОСОБА_6 шляхом публікації на її інтернет-порталі та в друкованих засобах масової інформації інформації наступного змісту: «інформація «ОСОБА_6 та окремі її підлеглі відкривають фіктивні кримінальні справи проти успішного підприємства... На фабрику почався великий тиск», що розповсюджена на інтернет-порталі http//www.zhytomerschyna обласної громадсько-політичної газети «Житомирщина» 21 листопада 2014 року у статті «Біля податкової - мітинг із шинами та сміттєвими баками», є недостовірною та непідтвердженою».

У вересні 2015 року ОСОБА_6 звернулася до суду з позовом, у якому просила: зобов'язати обласну громадсько-політичну газету «Житомирщина» спростувати розповсюджену нею ІНФОРМАЦІЯ_2 на її інтернет-порталі недостовірну та непідтверджену інформацію про першого заступника ГУ ДФС у Житомирській області ОСОБА_6 стосовно того, що ОСОБА_6 «не може працювати на посаді заступника начальника Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області у зв'язку із тим, що вона є брехухою, вона є хабарницею, вона є корупціонеркою» шляхом публікації на її інтернет-порталі та у відео-сюжеті інформації наступного змісту: «інформація стосовно того, що ОСОБА_6 «не може працювати на посаді заступника начальника Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області у зв'язку із тим, що вона є брехухою, вона є хабарницею, вона є корупціонеркою», що розповсюджена на інтернет-порталі газети «Житомирщина» 6 лютого 2015 року у статті «ІНФОРМАЦІЯ_1», є недостовірною та не підтвердженою»; зобов'язати інтернет-видання «Житомир.іnfo» спростувати розповсюджену ним ІНФОРМАЦІЯ_2 на його інтернет-порталі недостовірну та непідтверджену інформацію про першого заступника ГУ ДФС у Житомирській області ОСОБА_6 стосовно того, що ОСОБА_6 «не може працювати на посаді заступника начальника Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області у зв'язку із тим, що вона є брехухою, вона є хабарницею, вона є корупціонеркою» шляхом публікації на його інтернет-порталі та у відео-сюжеті інформації наступного змісту: «інформація стосовно того, що ОСОБА_6 «не може працювати на посаді заступника начальника Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області у зв'язку із тим, що вона є брехухою, вона є хабарницею, вона є корупціонеркою», що розповсюджена на інтернет-порталі інтернет-видання «Житомир.іnfo» ІНФОРМАЦІЯ_2 у статті «ІНФОРМАЦІЯ_1», є недостовірною та непідтвердженою», зобов'язати ОСОБА_7 спростувати розповсюджену ним 5 лютого 2015 року перед будівлею прокуратури Житомирської області інформацію стосовно того, що «ОСОБА_6 не може працювати на посаді заступника начальника Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області у зв'язку із тим, що вона є брехуха, що вона є хабарниця, вона є корупціонера» шляхом привселюдного оголошення вербальним способом достатньо голосно для сприйняття змісту такої інформації перед будівлею прокуратури Житомирської області, що знаходиться за адресою: м. Житомир, вул. 1-го Травня, 11, та шляхом розміщення від свого імені на інтернет- порталі «Житомир.info» http//www.zhitomir.info/news інформації наступного змісту: «Інформація, оголошена мною, ОСОБА_7, 5 лютого 2015 року перед будівлею прокуратури Житомирської області, що знаходиться за адресою: м. Житомир, вул. 1-го Травня, 11, про те, що перший заступник начальника Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області - ОСОБА_6 - є брехухою, є хабарницею та корупціонеркою, є недостовірною та непідтвердженою».

В обґрунтування заявлених позовів ОСОБА_6 посилалася на те, що відповідачами була розповсюджена зазначена недостовірна інформація, і вона принижує честь, гідність та її ділову репутацію, порочить її в громадській думці і думці окремих громадян, тому просила у позовах про її спростування.

Ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира від 3 листопада 2015 року позови ОСОБА_6 об'єднані в одне провадження.

Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 3 лютого 2016 року позовні вимоги ОСОБА_6 задоволено частково. Зобов'язано ОСОБА_7 спростувати розповсюджену ним 5 лютого 2015 року перед будівлею прокуратури Житомирської області інформацію стосовно того, що «ОСОБА_6 не може працювати на посаді заступника начальника Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області у зв'язку із тим, що вона є брехуха, що вона є хабарниця, вона є корупціонерка» шляхом привселюдного оголошення вербальним способом достатньо голосно для сприйняття змісту такої інформації перед будівлею прокуратури Житомирської області, що знаходиться за адресою: м. Житомир. вул. 1-го Травня, 11, та шляхом розміщення від свого імені на інтернет-порталі «Житомир.info» http//www.zhitomir.info/news інформаціїнаступного змісту: «Інформація, оголошена мною, ОСОБА_7, 5 лютого 2015 року перед будівлею прокуратури Житомирської області, що знаходиться за адресою: м. Житомир, вул. 1-го Травня, 11, про те, що перший заступник начальника Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області - ОСОБА_6 - є брехухою, є хабарницею та корупціонеркою, є недостовірною та непідтвердженою».

У задоволенні позову ОСОБА_6 в частині зобов'язання ОСОБА_7 спростувати розповсюджену ним 18 листопада 2014 року перед будівлею ГУ ДФС у Житомирській області інформацію та щодо заявлених позовних вимог до обласної громадсько-політичної газети «Житомирщина», інтернет-видання «Житомир.info» відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Житомирської області від 29 березня 2016 року рішення суду першої інстанції скасовано в частині задоволених позовних вимог ОСОБА_6 про зобов'язання ОСОБА_7 спростувати розповсюджену ним 5 лютого 2015 року перед будівлею прокуратури Житомирської області інформацію стосовно того, що «ОСОБА_6 не може працювати на посаді заступника начальника Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області у зв'язку із тим, що вона є брехуха, що вона є хабарниця, вона є корупціонерка» шляхом привселюдного оголошення вербальним способом достатньо голосно для сприйняття змісту такої інформації перед будівлею прокуратури Житомирської області, що знаходиться за адресою: м. Житомир, вул. 1-го Травня, 11, та шляхом розміщення від свого імені на інтернет-порталі «Житомир.info» http//www.zhitomir.info/news інформації наступного змісту: «Інформація,оголошена мною, ОСОБА_7,5 лютого 2015 року перед будівлею прокуратури Житомирської області, що знаходиться за адресою: м. Житомир, вул. 1-го Травня, 11, про те, що перший заступник начальника Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області - ОСОБА_6 - є брехухою, є хабарницею та корупціонеркою, є недостовірною та непідтвердженою» та в частині стягнення з ОСОБА_7 судового збору у сумі 551 грн 20 коп. та ухвалено у цій частині нове рішення у справі про відмову у задоволенні цих позовних вимог ОСОБА_6 Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_6 просить скасувати рішення, ухвалене судом апеляційної інстанції, і залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на порушення апеляційним судом норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги та вивчивши обставини справи, вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частин 1, 2, 3 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Апеляційний суд досліджує докази, які судом першої інстанції були досліджені з порушенням встановленого порядку або в дослідженні яких було неправомірно відмовлено, а також нові докази, неподання яких до суду першої інстанції було зумовлено поважними причинами. Апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення.

За вимогами статей 213, 214, 316 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

При ухваленні рішення суд зобов'язаний з'ясувати питання, зокрема, щодо: наявності обставин (фактів), якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та навести докази на їх підтвердження; наявності інших фактичних даних, які мають значення для вирішення справи; правовідносин, зумовлених встановленими фактами. У рішенні суду обов'язково повинні бути зазначені встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини.

Рішення апеляційного суду не відповідає цим вимогам.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_6 в частині зобов'язання ОСОБА_7 спростувати інформацію, розповсюджену ним 5 лютого 2015 року перед будівлею прокуратури Житомирської області, суд першої інстанції виходив із того, що указана інформація є такою, що стверджує про порушення позивачем норм чинного законодавства, принципів моралі, правил поведінки державного службовця, не є оціночним судженням та знаходиться поза межами допустимої критики, оскільки не ґрунтується на будь-яких фактах та аргументах і не стосується професійної діяльності ОСОБА_6 У той же час решта заявлених ОСОБА_6 позовних вимог залишилася без задоволення суду з огляду на їх безпідставність і недоведеність.

Апеляційний суд не погодився з висновком суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог ОСОБА_6 та вважав, що указана вище інформація за своїм характером є оціночним судженням щодо можливості зайняття позивачем посади першого заступника начальника ГУ ДФС у Житомирській області з урахуванням вимог Закону України «Про очищення влади» та є критичною оцінкою її дій щодо намагання, на її думку, уникнути люстрації. При цьому суд взяв до уваги те, що позивач на час цих подій працювала на керівній посаді, а отже була державним службовцем та публічною особою, тому межа допустимої критики щодо неї є значно ширшою, ніж щодо окремої пересічної особи.

Однак з таким висновком суду апеляційної інстанції погодитися не можна.

Відповідно до ст. 297 ЦК України кожен має право на повагу до його гідності та честі.

Згідно з ч. 4 ст. 32 Конституції України та ст. 277 ЦК України кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім'ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації.

Під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв'язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі.

Відповідно до п. 4 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Вирішуючи спір, суд апеляційної інстанції у порушення вимог статей 10, 60, 212, 303 ЦПК України належним чином не перевірив всіх обставин у справі, зокрема, чи було звернення відповідача до правоохоронних органів з приводу, на його думку, протиправної поведінки позивача, чи було прийнято рішення за таким зверненням.

Без встановлення зазначених обставин висновок апеляційного суду про відмову у позові є передчасним.

Отже, оскільки неповнота з'ясування обставин у справі та порушення зазначених норм процесуального права унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення спору, і ці порушення були допущені апеляційним судом, то рішення цього суду підлягає скасуванню з передачею справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись статтями 336, 338, 344, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду Житомирської області від 29 березня 2016 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

О.О. Дьоміна А.О. Леванчук А.В. Маляренко В.О. Савченко О.В. Ступак Головуючий Судді: