У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2016 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Мазур Л.М.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 24 травня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Хмельницької області від 29 червня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю «Хмельницькгаз збут» (далі - ТОВ «Хмельницькгаз збут») про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2016 року ОСОБА_2 звернулась до суду з указаним позовом, у якому просила:

- визнати протиправними дії ТОВ «Хмельницькгаз збут» щодо здійснення перерахунку за її особовим рахунком у період з 06 травня 2015 року по 01 березня 2016 року та донарахування заборгованості за спожитий природний газ у розмірі 748 грн 03 коп.;

- зобов'язати ТОВ «Хмельницькгаз збут» здійснити перерахунок за вищевказаний період, зменшивши суму заборгованості на 748 грн. 03 коп.

На обґрунтування позовних вимог посилалась на те, що вона є споживачем газу, послуги за постачання якого надає ТОВ «Хмельницькгаз збут» відповідно до відкритого особового рахунку НОМЕР_1 та її заяви про приєднання до типового договору.

Позивачка вказувала, що звернувшись до ТОВ «Хмельницькгаз збут» у березні 2016 року з приводу встановлення нею у лютому цього ж року лічильника, вона дізналася про наявність у неї заборгованості, яка за офіційним повідомленням відповідача була нарахована у період з 06 травня 2015 року по 31 січня 2016 року у зв'язку з тим, що постановою окружного адміністративного суду м. Києва від 21 вересня 2015 року, яка набрала законної сили 28 січня 2016 року, було визнано незаконною та скасовано постанову Кабінету Міністрів України № 237 від 29 квітня 2015 року «Про внесення змін до норм споживання природного газу населенням у разі відсутності газових лічильників», відповідно до якої було вдвічі зменшено норми споживання природного газу населенням, а ці норми споживання природного газу визнані такими, що не підлягають застосуванню.

Вважаючи, що вищевказані дії відповідача по нарахуванню заборгованості є протиправними та такими, що грубо порушують її права як споживача, ОСОБА_2 просила задовольнити позовні вимоги.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 24 травня 2016 року в задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Хмельницької області від 29 червня 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилено, рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 24 травня 2016 року залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій і ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Суд касаційної інстанції перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суди попередніх інстанції, відмовляючи у задоволенні позовних вимог, правильно встановили характер правовідносин сторін у справі та застосували норми матеріального права, які їх регулюють, врахували, що постанову Кабінету Міністрів України № 237 від 29 квітня 2015 року «Про внесення змін до норм споживання природного газу населенням у разі відсутності газових лічильників» визнано незаконною та такою, що втратила чинність з моменту її прийняття, про що зазначено в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 28 січня 2016 року, а тому дійшли обґрунтованого висновку про правильність нарахування ТОВ «Хмельницькгаз збут» споживачу ОСОБА_2 заборгованості за спірний період (з 06 травня 2015 року по 31 січня 2016 року) відповідно до норм споживання газу для населення у разі відсутності лічильника, які визначені саме діючою постановою Кабінету Міністрів України № 6129 від 08 червня 1996 року в редакції станом на 01 жовтня 2014 року.

Доводи, наведені в касаційній скарзі, фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника з висновками судів попередніх інстанцій щодо їх оцінки, а також її особистого тлумачення діючого законодавства України.

Доводи касаційної скарги та зміст оскаржуваних рішень не дають підстав для висновку, що судами попередніх інстанцій при розгляді справи були допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які відповідно до ст. ст. 338-341 ЦПК України є підставами для скасування судових рішень.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и л а :

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 24 травня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Хмельницької області від 29 червня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю «Хмельницькгаз збут» про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, відмовити.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ Л.М. Мазур