Справа №589/5664/15-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 22-ц/788/1557/16 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2016 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Ткачук С. С.,

суддів - Попруги С. В. , Рибалки В. Г.

за участю секретаря судового засідання - Пархоменко А.П.,

розглянувши цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на заочне рішення Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 12 травня 2016 року

у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_5, про стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, та додаткових витрат,

в с т а н о в и л а:

Звернувшись до суду із позовом, ОСОБА_4 просила суд стягнути з відповідача на її користь: аліменти на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_5 в твердій грошовій сумі у розмірі 3500,00 грн. щомісячно до досягнення нею двадцяти трьох років за умови, що вона буде продовжувати навчання; додаткові витрати на оплату навчання ОСОБА_5 у розмірі 9745,00 грн. щороку, що становить ? витрат навчання, згідно з договором про надання освітніх послуг до закінчення навчання чи до досягнення ОСОБА_5 двадцятитрьохрічного віку в залежності від того, яка з цих подій настане першою; витрати на оплату за перший курс навчання у розмірі 9745,00 грн.; витрати на проживання у гуртожитку у розмірі 1850,00 грн., що становить ? витрат оплати за нього щороку до досягнення нею двадцяти трьох років за умови, що вона буде продовжувати навчання.

Свої вимоги мотивує тим, що з 1996 року по 2003 рік перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають дочку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. На даний час дочка навчається на другому курсі в Національному університеті ім. Ярослава Мудрого на денній формі навчання на контрактній основі. Позивач не може самостійно оплачувати послуги за навчання дитини (оплата за навчання та гуртожиток, що складає 19490,00 грн. та 3700,00 грн. відповідно; витрати на одяг, харчування, проїзд, підручники тощо). Тому змушена звернутися до суду із вказаним позовом.

Заочним рішенням Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 12.05.2016 року стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, - ОСОБА_5, у розмірі 700,00 грн. щомісячно, починаючи з 21.12.2015 року до досягнення нею двадцяти трьох років. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Стягнення аліментів у розмірі місячного платежу підлягало негайному виконанню. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 судові витрати в сумі 1181,00 грн. та на користь держави судовий збір в сумі 551,20 грн.

Не погоджуючись із вказаним рішенням ОСОБА_3, посилаючись на незаконність та необґрунтованість рішення, порушення судом норм процесуального та матеріального права, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати заочне рішення та постановити ухвалу, якою справу направити до суду першої інстанції для призначення її до розгляду в загальному порядку.

Доводи апеляційної скарги мотивує тим, що суд, у порушення норм процесуального права, провів заочний розгляд справи, оскільки жодної повістки про виклик до суду відповідач не отримував, не був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, що в свою чергу позбавило його можливості висловити свою правову позицію в судовому засіданні та надати докази по справі на спростування відомостей позовної заяви. Вказує, що цим було порушене його право на справедливий суд, закріплене ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Зазначає, що раніше ним були переплачені аліменти у розмірі 20000,00 грн., у підтвердження чого є відповідна квитанція, тому відповідач, вважає, що він не повинен сплачувати аліменти у тому обсязі, що вказаний в оскаржуваному рішенні.

В судому засідання представник відповідача доводи апеляційної скарги підтримав і просив задовольнити.

Позивач вважає, що рішення є законним та обґрунтованим і тому скаргу слід відхилити.

Третя особа - ОСОБА_5 в судове засідання не зявилася, але про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції виходив з того, що повнолітня ОСОБА_5 потребує матеріальної допомоги у звязку з навчанням до досягнення нею двадцяти трьох років, а правила ст. 185 СК України не застосовуються на зазначені правовідносини, оскільки вони регулюються ст. 199 цього Кодексу, тому з урахуванням положень ст. 182 СК України та розміру заробітної плати відповідача, стягнув з нього аліменти.

Колегія суддів повністю не погоджується з таким висновком суду виходячи з наступного.

Відповідно до приписів ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване рішення вказаним вимогам не відповідає.

З матеріалів справи вбачається, що 21 грудня 2015 року із позовом до суду звернулась мати повнолітньої доньки ОСОБА_5, яка на день звернення до суду самостійно проживала окрема у АДРЕСА_1. Сама ж повнолітня донька ОСОБА_5 з 06.10.2015 року проживає у ІНФОРМАЦІЯ_2, де навчається за денною формою навчання у Національній юридичній академії ім. Я.Мудрого.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у випадках, передбачених ст.ст. 198, 199 цього Кодексу, - і своїх повнолітніх дочку, сина.

Згідно з ч. 1, 3 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Тобто, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів на повнолітню дочку, сина, які продовжують навчання, мають дві категорії осіб це однин з батьків дитини, за умови, що дочка, син фактично проживають з ним, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Беручи до уваги, що ОСОБА_5, проживає окремо від матері, позивача по справі, у даному випадку тільки вона має право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання у звязку з навчання, відповідно до вимог ч. 3 ст. 199 СК України.

Доказів того, що ОСОБА_5 уповноважила ОСОБА_4 правом на звернення до суду в своїх інтересах матеріали справи не містять.

Проте при розгляді даної справи місцевий суд вказані обставини не зясував, що призвело до неправильного застосування норм матеріального права та помилкового висновку про наявність підстав для задоволення в цій частині позову, тому оскаржуване рішення в цій частині підлягає скасуванню.

Висновки суду першої інстанції в частині відмови у позовних вимогах щодо стягнення додаткових витрат є правильними та обґрунтованими, проте враховуючи, що позов було заявлено неналежним позивачем, то рішення суду в цій частині також підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 3 ст. 303 ЦПК України апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення.

Відповідно до ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Враховуючи, що предметом перегляду рішення суду першої інстанції є його законність та обґрунтованість, тому через порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, колегія суддів частково задовольняє апеляційну скаргу і скасовує оскаржене рішення та ухвалює нове, яким відмовляє у задоволені позовних вимог через звернення до суду неналежного позивача.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313-314, 316, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Заочне рішення Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 12 травня 2016 року скасувати та ухвалити нове.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 до ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_5, про стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, та додаткових витрат, відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Судді: