Справа № 589/3440/16-ц
Провадження № 2/589/1042/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2016 р. м. Шостка

Шосткинський міськрайонний суд Сумської області у складі:

головуючого судді Сидорчука О.М.,

з участю:

секретаря судового засідання Надточій І.М.,

позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шостка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Казенного підприємства Шосткинський казенний завод "Зірка" про стягнення компенсації за несвоєчасну виплату середнього заробітку,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2016 року до суду надійшла вищевказана позовна заява. Вимоги позову обгрунтовані таким.

Позивач перебувала у трудових відносинах з відповідачем. 11 квітня 2013 року позивача було звільнено у звязку з скороченням, штату на підставі п.1 статті 40 КЗпП України.

В день звільнення розрахунок із позивачем проведено не було.

Згодом з позивачем було проведено розрахунок, однак позивач зажадала виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні по день фактичного розрахунку 28.01.2014.

Рішенням Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 28.03.2014 на користь ОСОБА_1 було стягнуто середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні.

Дане рішення суду виконувалось тривалий час, по 18.04.2016, що, на думку позивача, призвело до знецінення грошових коштів.

Вважаючи, що середній заробіток відноситься до грошових доходів, а саме, до заробітної плати та посилаючись на норми Закону України "Про оплату праці", Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у звязку з порушенням строків їх виплати", позивач просить стягнути з відповідача компенсацію за несвоєчасну виплату середнього заробітку в сумі 8865 грн.

В судовому засіданні позивач підтримала свій позов в повному обсязі.

Представник відповідача проти задоволення позову заперечив, вказуючи на безпідставність посилання позивача на норми Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у звязку з порушенням строків їх виплати", оскільки цей Закон під доходами розуміє грошові доходи громадян, які не мають разового характеру, а сума стягненого середнього заробітку має саме разовий характер. Також представник відповідача посилається на пункт 3.9. Інструкції зі статистики заробітної плати згідно якого суми нараховані працівникам за час затримки розрахунку при звільненні не належать до фонду оплати праці.

Заслухавши пояснення сторін, які брали участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд приходить до таких висновків.

Позивач вимагає стягнення на його користь з відповідача компенсації за затримку виплати суми середнього заробітку за час затримки розрахунку, яка була стягнута рішенням суду.

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у звязку з порушенням строків їх виплати" компенсація громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії; соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

Стаття 117 КЗпП України, яка має назву «Відповідальність за затримку розрахунку при звільненні» вказує, що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Таким чином стягнення з підприємства середнього заробітку за час затримки розрахунку є не оплатою праці, а проявом (способом) відповідальності підприємства за порушення строків виплати, зокрема, заробітної плати належної працівникові. Крім того, отримання середнього заробітку має разовий характер. Суд також вважає, що невиконання рішення суду має зумовлювати для боржника правові наслідки, визначені Законом України "Про виконавче провадження" та ст. 382 КК України

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Враховуючи вищевказане, суд приходить до висновку, що вимоги ОСОБА_1 є безпідставними та задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. 213, 215 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Сумської області через Шосткинський міськрайонний суд Сумської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.М.Сидорчук