Апеляційний суд Житомирської області
Справа №289/108/16-ц Головуючий у 1-й інст. Сіренко Н. С.
Категорія 39 Доповідач Григорусь Н. Й.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2016 року

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого судді Григорусь Н.Й.

суддів Косигіної Л.М.., Худякова А.М.

секретаря

судового засідання Гайдамащук Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Ленінської сільської ради Радомишльського району Житомирської області, третя особа - ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно

за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Радомишльського районного суду Житомирської області від 29 лютого 2016 року

встановила:

У січні 2016 року ОСОБА_3 звернулася з позовом до суду, в якому просила визнати за нею в порядку спадкування за заповітом після смерті батька, ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності ПКСП «Заповіт» с. Леніне, Ленінської сільської ради Радомишльського району Житомирської області розміром 2,67 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), вартістю 10 068,00 грн, що належало померлому ОСОБА_5 на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1.

Рішенням Радомишльського районного суду Житомирської області від 29 лютого 2016 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення районного суду та ухвалити нове про задоволення позовних вимог. Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що судом порушені норми матеріального та процесуального права, висновки суду не відповідають обставинам справи.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, визначених ст. 303 ЦПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що після смерті ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, відкрилася спадщина, що складалася із житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1; земельної частки (паю) розміром 2,67 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж частки в натурі (на місцевості), яка перебуває в колективній власності ПКСП «Заповіт» с. Леніне, Ленінської сільської ради, Радомишльського району, Житомирської області. При житті ОСОБА_5 01.03.1997 склав заповіт, згідно якого все належне на момент його смерті майно заповідав в рівних частках своїм дітям ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с. 10).

Відповідно до ст. 524 ЦК УРСР (1963 р.), який діяв на час виникнення вказаних правовідносин, спадкоємство здійснюється за заповітом і за законом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

Вказаний заповіт не визнаний судом недійсним, а тому відповідно до нього спадкоємцями майна ОСОБА_5 в рівних частках є ОСОБА_3 та ОСОБА_4

Статею 529 ЦК УРСР (1963 р.) передбачено, що при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти, дружина і батьки померлого.

Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР (1963 р.) вважається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Спадкова справа відносно майна померлого ОСОБА_5 не заводилась (а.с. 32), отже у визначений законом строк із заявами про прийняття спадщини або відмову від її прийняття до нотаріуса ніхто не звертався.

Відповідно до п. 113 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Мінюсту України №18/5 від 14.06.1994р. та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 07.07.1994 (в редакції, яка діяла на час відкриття спадщини), свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям, що прийняли спадщину, тобто таким, які фактично вступили в управління або володіння спадковим майном чи подали заяву в державну нотаріальну контору про прийняття спадщини.

Доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів чи відповідної місцевої державної адміністрації про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним, або про те, що спадкоємцем було взято майно спадкодавця; довідка державної податкової служби, страховика чи іншого органу про те, що спадкоємцем після відкриття спадщини сплачувались податки або інші обов'язкові платежі; копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець був постійно прописаний в спадковому будинку (квартирі) в період шести місяців після смерті спадкодавця, та інші документи, що підтверджують факт вступу спадкоємця в управління чи володіння спадковим майном.

Рішенням Радомишльського районного суду Житомирської області від 26.04.2013 встановлено, що ОСОБА_3 прийняла спадщину після свого батька, вступивши в фактичне володіння його спадковим майном, а також, що інший спадкоємець ОСОБА_4 від своєї частки у спадщині відмовився (а.с. 12).

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечувалось сторонами в судовому засіданні ОСОБА_4 юридично свої спадкові права після смерті батька ОСОБА_5 не оформлював, до нотаріальної контори не звертався, в оперативне управління спадковим майном не вступав. Оскільки ОСОБА_4, як другий спадкоємець за заповітом не прийняв спадщину після смерті батька і тому, відповідно, право власності на спадкове майно повинно бути визнано за єдиною спадкоємицею, яка прийняла спадщину, а саме за ОСОБА_3

В судовому засіданні позивач пояснила, що вона зверталася до нотаріальної контори із заявою про оформлення своїх спадкових прав після смерті батька, проте отримала усну відмову у видачі свідоцтва про право власності на спадкове майно. Усна відмова нотаріуса була мотивована пропуском строку звернення із заявою до нотаріуса та тим, що у сертифікаті на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1, виданому на ім'я ОСОБА_5 про належність йому права на земельну частку (пай) у землі розміром 2,67 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж частки в натурі (на місцевості), яка перебуває в колективній власності ПКСП «Заповіт» с. Леніне, Ленінської сільської ради, Радомишльського району, Житомирської області відсутня дата його видачі. Разом з тим, відповідно до інформації Ленінської сільської ради Радомишльського району Житомирської області ОСОБА_5 знаходиться у списку громадян - членів ПКСП «Заповіт», які мають право на земельну частку (пай) за № 76. Під час апеляційного розгляду ОСОБА_3 також надавалася можливість звернутися до нотаріуса для отримання свідоцтва про право власності на спадкове майно або мотиваної письмової відмови у її видачі. Проте, в судовому засіданні позивач пояснила, що звернувшись до нотаріуса вкотре отримала усну відмову у видачі свідоцтва та нотаріусом надано письмовий витяг лише про відсутність спадкової справи. У видачі письмової відповіді їй відмовлено.

За таких обставин, коли правоустановчий документ містить неточності, а другий спадкоємець за заповітом хоча і не прийняв спадщину, проте із заявою про відмову від її прийняття у визначеному законом порядку до нотаріальної контори не звертався, у позивача є перешкоди для отримання свідоцтва про право на спадщину після смерті батька ОСОБА_5

Враховуючи вищевикладене, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог про визнання права власності на спадкове майно.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316, 319 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Радомишльського районного суду Житомирської області від 29 лютого 2016 року скасувати. Ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності ПКСП «Заповіт» с. Леніне, Ленінської сільської ради Радомишльського району Житомирської області розміром 2,67 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що належало померлому ОСОБА_5 на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті батька ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий: Судді: