Провадження № 2/127/7944/16
У Х В А Л А

29.12.2016 року суддя Вінницького міського суду Вінницької області Федчишен С.А., розглянувши матеріали позовної заяви товариства з обмеженою відповідальністю «Житлово- Експлуатаційне Обєднання» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за оплату житлово комунальних послуг, -

Встановив:

ТОВ «Житлово- Експлуатаційне Обєднання» звернулось в суд з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за оплату житлово комунальних послуг.

Вивчивши матеріали позовної заяви, суд встановив, що вона не відповідає вимогам цивільно-процесуального законодавства України.

В порушення вимог ч. 5 ст. 119 ЦПК України позивачем надано суду документ про сплату судового збору, а саме платіжне доручення №733від 22.09.2016року, однак в графі призначення платежу вказано «за звернення до Вінницького міського суду Вінницької області ТОВ ЖЕО з позовною заявою до ОСОБА_3 хоча ТОВ «ЖЕО» звернулось з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2.

Згідно п. 26 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17.10.2014року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» відповідно до частини другої статті 9 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI "Про судовий збір" суд перед відкриттям провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України. У зв'язку із цим суд повинен перевірити, щоб платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою, що додаються до позовної заяви (заяви, скарги), містили відомості про те, за яку саме позовну заяву (заяву, скаргу, дію) сплачується судовий збір. При цьому, наприклад, платіжне доручення повинно бути підписано відповідальним виконавцем банку і скріплено печаткою установи банку з відміткою про дату надходження та дату виконання платіжного доручення (пункт 2.14Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 21 січня 2004 року № 22 (зі змінами)).

Відповідно до вимог ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст. 119 ЦПК України, постановляє ухвалу про залишення заяви без руху, про що повідомляє позивачу і надає йому строк для усунення недоліків.

Вищевказане не позбавляє права на звернення до суду із позовною заявою, однак вимагає усунення зазначених у ній недоліків.

Таким чином, суд вказує позивачу про необхідність усунення недоліків та розяснює, що у разі виправлення зазначених недоліків в межах строку, визначеного суддею, позовна заява вважатиметься поданою в день первісного її подання. Інакше позовна заява вважатиметься неподаною і буде повернена позивачу.

Враховуючи викладе та керуючись Законом України «Про судовий збір», ст. ст. 80, 119, 121, 209, 210 ЦПК України, суд -

Ухвалив:

Позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Житлово- Експлуатаційне Обєднання» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за оплату житлово комунальних послуг - залишити без руху та надати позивачу двохденний строк з дня отримання даної ухвали суду, для усунення недоліків зазначених в ухвалі. Ухвала суду остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя: