РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

16.09.2016 року Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючої - судді Мартьянової С.М.

при секретарі Турчак М.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Муніра про стягнення аліментів на дитину і утримання дружини,-

встановив:

Позивач звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 Муніра про стягнення аліментів на дитину і утримання дружини. Позовну заяву мотивує тим,

ОСОБА_1 17 вересня 2014 року звернулася з позовом в суд, в якому просить стягнути з відповідача аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частки від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною повноліття та аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частки від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку. Свої позовні вимоги мотивує тим, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 11 травня 2013 року, що шлюб між нею і відповідачем не розірвано, від спільного подружнього життя мають малолітнього сина ОСОБА_1 ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1., однак він покинув сім'ю, коштів на утримання сина не надає, витрати на забезпечення сина вона несе самостійно, отримує державну допомогу при народженні дитини, інших доходів не має, тому вона вимушена звернутись до суду з даним позовом.

В судове засідання позивач не з'явилася, хоча про час, день і місце розгляду справи була повідомлена належно, подавши заяву, в якій просить розглядати справу за її відсутності і що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задовольнити.

Відповідач та його представник в судове засідання не зявились, хоча про час, день і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили.

Враховуючи, що у справі наявно достатньо матеріалів, які свідчать про права і взаємовідносини сторін, суд вважає, що заслуховувати їх особисті пояснення потреби немає, а тому розгляд справи відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України та ст. 224 ЦПК України слід провести у відсутності сторін на підставі доказів, які знаходяться в матеріалах справи, з постановленням заочного рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши наявні матеріали справи, об'єктивно оцінивши докази у їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 11 травня 2013 року і від спільного подружнього життя мають малолітнього сина ОСОБА_1 ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

На даний час сторони проживають окремо, добровільного утримання дитини відповідач не надає.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 p., яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 p. та набула чинності для України 27 вересня 1991 p., держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно ч.2 ст.150 СК України батьки зобов'язані піклуватись про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

За умовами ч. 1, 2 ст.155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Відповідно до вимог ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

У відповідності до ч.ч.1, 2 ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, однак за умови, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення (ч.1 ст.184 СК України).

Згідно зі ст.ст. 181, 182 СК України за відсутності домовленості між батьками про спосіб виконання ними обов'язку утримувати дитину розмір аліментів визначається судом з урахуванням стану здоров'я та матеріального становища дитини, стану здоров'я та матеріального становища платника аліментів, наявності у платника аліментів інших дітей, непрацездатного чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інших обставин, що мають істотне значення.

За змістом зазначених норм права будь-які витрати на утримання дітей мають визначатись за домовленістю між батьками або за рішенням суду.

При цьому слід враховувати, що у разі спору суд має визначати не лише сам факт стягнення витрат, а також їх розмір.

Отже, спір щодо витрат на утримання дитини може містити незгоду між батьками, як щодо самого факту сплати аліментів, так і щодо розміру аліментів, які сплачуються добровільно.

Факт відсутності у батька або матері можливості надавати дитині відповідного розміру утримання не фігурує в переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розмірів аліментів. Ця обставина не звільняє батьків від обов'язку по утриманню дитини.

Як встановлено судом, відповідач працевлаштований та отримує постійний дохід, а тому, за наведених обставин, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача аліментів на дитину в частці від доходу.

Частиною 2 ст.182 СК України передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків передбачених ст.184 СК України (коли розмір аліментів визначається у твердій грошовій сумі).

У відповідності до ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» установлено, що прожитковий мінімум з 01.09.2015 року на одну дитину віком до 6 років становить 1167 грн. Такий же розмір прожиткового мінімуму встановлений Законом України «Про державний бюджет України на 2016 рік» з 01.01.2016 року по 30.04.2016 року.

Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що відповідно до ч.3 ст.70 Закону України від 21 квітня 1999 року «Про виконавче провадження» максимальний розмір аліментів, які стягуються з боржника не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи.

Відповідно до ч.4 ст.70 Закону України «Про виконавче провадження» загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати не може перевищувати п'ятдесят відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі в разі відрахування за кількома виконавчими документами.

Виходячи з наведеного, керуючись принципом розумності і справедливості, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягувати аліменти на утримання сина ОСОБА_1 ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/4 частки від його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до його повноліття, оскільки такий розмір аліментів, на переконання суду, є об'єктивним з огляду на вимоги закону щодо прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та обов'язку обох батьків її утримувати, відповідатиме реальним потребам дитини, а також матеріальному становищу сторін у справі.

Відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернулася до суду із позовом 17.09.2014 року.

Щодо стягнення із відповідача аліментів на утримання дружини, з якою проживає дитина, то позов в цій частині не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

За положеннями ч.ч. 2, 4 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання має дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Тобто чинне законодавство надає дружині, з якою проживає дитина, право на її утримання від чоловіка.

Оскільки право позивачки на утримання, відповідно до вимог ст. 84 СК України, пов'язано лише з наявністю достатнього матеріального забезпечення відповідача, проте матеріали справи не містять, а позивачкою всупереч до вимог ст. 60 ЦПК України не надані докази такої можливості відповідача, а тому суд вважає, що позовні вимоги позивачки про її утримання відповідачем до досягнення дитиною трьох років є необґрунтованими та до задоволення не підлягають.

Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави, а тому із ОСОБА_4 слід стягнути 243 грн. 60 коп. судового збору в дохід держави, від сплати якого при подачі позовної заяви позивач була звільнена.

У відповідності до ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Керуючись ст.ст. 84, 180-183, 191 Сімейного кодексу України, ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212-215, 224-226, 367 ЦПК України, суд -

вирішив:

Позов задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_2 Муніра, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрованого за адресою ІНФОРМАЦІЯ_4, проживаючого за адресою ІНФОРМАЦІЯ_5 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, зареєстрованої за адресою ІНФОРМАЦІЯ_7, ідентифікаційний номер -НОМЕР_1, аліменти на утримання сина ОСОБА_1 ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 17.09.2014 року до досягнення дитиною повноліття.

В решті позовних вимог - відмовити.

Стягнути із ОСОБА_2 Муніра в користь держави 243 грн. 60 коп. судового збору.

Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя: Мартьянова С.М.