Справа № 610/4032/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.12.2016 року Балаклійський районний суд Харківської області в складі:

головуючого - судді Тімонової В.М.,

за участю секретаря судового засідання - Косолапової Ю.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Балаклія цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Чепільської сільської ради Балаклійського району Харківської області про визнання права на 1/2 частину земельної частки (паю) в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, інтереси якого на підставі довіреності представляє ОСОБА_2, звернувся до суду з вказаною позовною заявою до відповідача, у якій просив визнати за ним право на 1/2 частину земельної частки (паю) із земель колективної власності КСП «Чепіль» Балаклійського району Харківської області, в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_3, яка померла 23 квітня 1997 року, спадкоємцем якої в ? частці був її син ОСОБА_4, померлого 05 січня 2005 року.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач вказав, що він є братом ОСОБА_4 Їх матері ОСОБА_3 належало право на земельну частку (пай) із земель колективної власності КСП «Чепіль» Балаклійського району Харківської області на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ХР № 0183348, виданого 07.10.1997.

ОСОБА_3 померла 23.04.1997. Позивач зазначає, що на підставі рішення Балаклійського районного суду Харківської області від 20.07.2001року за ним в порядку спадкування за законом після матері було визнано право власності на 1/2 частину житлового будинку у с. Чепіль Балаклійського району Харківської області та на 1/2 частину сертифікату на земельну частку (пай) в КСП «Чепіль».

Його брат ОСОБА_4 не оформив своє право на спадщину після смерті матері. Сертифікат на право на земельну частку (пай) було втрачено.

ОСОБА_4 помер 05.01.2005. Після його смерті позивач звернувся до Балаклійської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну частку (пай) та отримав постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії у звязку відсутністю правовстановлюючого документа на земельну частку (пай).

В судове засідання особи, які беруть участь у справі, не з'явилися, про час та місце його проведення були повідомлені належним чином. Представник позивача просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав. Представник відповідача просив справу розглядати за його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечував.

За таких обставин суд вважає можливим ухвалити рішення за відсутності осіб, які беруть участь у справі, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Відповідно до ст. ст. 10, 11 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. При цьому кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, беручи до уваги визнання позову відповідачем, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судовим розглядом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є рідним братом ОСОБА_4. Згідно копій свідоцтв про народження їх батьками були ОСОБА_5 та ОСОБА_3 (а.с. 8).

ОСОБА_3 на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ХР № 0183348, виданого 07.10.1997, належало право на земельну частку (пай) із земель колективної власності КСП «Чепіль» Балаклійського району Харківської області, розміром 6,56 умовних кадастрових гектарів (а.с. 9).

Втрата вказаного сертифіката підтверджується повідомленням у газеті «Вісті Балаклійщини» № 94 (11038) від 02.12.2016 (а.с. 10).

Згідно свідоцтва про смерть серії І-ВЛ № 052725, виданого 24.04.1997 Чепільською сільською радою Балаклійського району Харківської області, ОСОБА_3 померла 23.04.1997 у с. Чепіль Балаклійського району Харківської області (а.с. 5).

Рішенням ХV сесії Чепільської сільської ради Балаклійського району Харківської області ХХІІІ скликання «Про виділення земельних часток (пая) в натурі єдиним масивом громадянам» № 45 від 06.12.2001 було виділено власникам сертифікатів земельні частки (паї) згідно схеми розподілу земель колективної власності КСП «Чепіль». У списку-додатку до вказаного рішення ОСОБА_3 значиться за № 329, що підтверджується витягом, виданим 18.01.2016 архівним відділом Балаклійської районної державної адміністрації Харківської області (а.с. 12).

На підставі рішення Балаклійського районного суду Харківської області від 20.07.2001 року за позивачем в порядку спадкування за законом після матері ОСОБА_3 було визнано право власності на 1/2 частину житлового будинку, розташованого за адресою: Харківська область, Балаклійський район, с.Чепіль, пров.Тельмана, 3, та 1/2 частину сертифіката на право на земельну частку в КСП «Чепіль» серії ХР №0183348, виданого Балаклійською районною державною адміністрацією (а.с. 4). У рішенні суду зазначено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_4 після смерті матері прийняли спадщину у встановлений строк, а також вказано, що ОСОБА_4 постійно проживав з матірю, має право на отримання своєї частки у спадщині.

Частиною першою статті 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

ОСОБА_4 помер 05 січня 2005 року у с.Чепіль Балаклійського району Харківської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ВЛ № 024875, виданим 14.06.2005 Відділом РАЦС Балаклійського РУЮ Харківської області (а.с. 6).

Згідно повідомлення відділу Держгеокадастру у Балаклійському районі Харківської області від 16.01.2016, станом на 01.01.2013 відомості щодо наявності зареєстрованих за ОСОБА_4 земельних ділянок у Державному земельному кадастрі відсутні. Надати копію сертифікату серії ХР № 0183348, виданого 07.10.1997 на імя ОСОБА_3, немає можливості у звязку тим, що він не обліковується в архіві відділу (а.с. 13).

У звязку з відсутністю оригінала правовстановлюючого документа на спадкове майно, постановою державного нотаріуса Балаклійської державної нотаріальної контори Харківської області ОСОБА_6 від 01.12.2016 ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну частку (пай) із земель колективної власності КСП «Чепіль» Балаклійського району Харківської області після ОСОБА_4, померлого 05.01.2005 (а.с. 14).

При вирішенні спору суд виходить з того, що спірні правовідносини щодо права на земельну частку (пай) врегульовані положеннями Земельного кодексу України, Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 8 серпня 1995 року № 720/95.

Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання прав, як передбачено п. «а» ч. 3 ст. 152 Земельного кодексу України.

Пунктом 2 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 8 серпня 1995 року № 720/95 передбачено, що право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. При паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства, кооперативу, товариства є рівними.

Відповідно до положень п. 24 постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» № 7 від 16 квітня 2004 року сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта про право власності на землю (пункт 17 розділу Х «Перехідні положення» ЗК України).

Член колективного сільськогосподарського підприємства (далі КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай).

При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі остання відповідно до пункту 7 Указу Президента України від 8 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність.

Позови громадян, пов'язані з паюванням земель (зокрема, про визнання права на земельну частку (пай), її розмір, незаконність відмови у видачі сертифіката, виділення паю в натурі), можуть бути предметом розгляду судів. Відповідачами в таких справах є КСП, сільськогосподарські кооперативи, районна державна адміністрація, яка затверджувала розмір паю, вирішувала питання про видачу сертифіката, а також виконавчий орган чи орган місцевого самоврядування, що має вирішувати питання про виділення земельної частки (паю) в натурі, тощо.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

З відповіді Балаклійської державної нотаріальної контори Харківської області від 20.12.2016 на запит суду вбачається, що після смерті ОСОБА_3 ніхто із спадкоємців із заявою про прийняття спадщини або про відмову від спадщини до нотаріальної контори не звертався. Після смерті ОСОБА_4 із заявою про прийняття спадщини 17.06.2016 до нотаріальної контори звернувся його брат ОСОБА_1 та було заведено спадкову справу (а.с. 28-30).

Беручи до уваги те, що позивач позбавлений можливості в іншому порядку, ніж шляхом ухвалення судового рішення про визнання за ним права на 1/2 частину земельної частки (паю), реалізувати своє право на спадщину після смерті матері та брата, оцінюючи докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову та визнання за позивачем права на 1/2 частину земельної частки (паю) в порядку спадкування за законом.

На підставі вищевикладеного, керуючись Земельним кодексом України, Указом Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 8 серпня 1995 року № 720/95, постановою Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ", ст. ст. 1216, 1218 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 60, 61, ч. 4 ст. 174, ст. ст. 197, 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Чепільської сільської ради Балаклійського району Харківської області про визнання права на 1/2 частину земельної частки (паю) в порядку спадкування за законом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право на ? частину земельної частки (паю) в порядку спадкування за законом, яка належала померлій 23 квітня 1997 року ОСОБА_3 на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) від 07.10.1997 року серії ХР № 0183348, спадкоємцем якої був ОСОБА_4, померлий 05 січня 2005 року, із земель колективної власності КСП «Чепіль» Балаклійського району Харківської області.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області через Балаклійський районний суд Харківської області. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: