АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження № 22-ц/796/130/2016 Головуючий в суді 1 інстанції - Вовк Є.І.
Доповідач - Ящук Т.І.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого судді Ящук Т.І.

суддів Немировської О.В., Чобіток А.О.

при секретарі Сірій О.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2, яка подана представником ОСОБА_6, на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 20 серпня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Українська акціонерна страхова компанія «Аска», ОСОБА_4 про стягнення вартості відновлювального ремонту автомобіля внаслідок ДТП та відшкодування моральної шкоди,

встановила:

У січні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, в якому з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, просив стягнути з відповідачів ПрАТ «Українська акціонерна страхова компанія «Аска» та ОСОБА_4 солідарно суму в розмірі 28581 грн. 26 коп. вартості відновлювального ремонту автомобіля, стягнути з відповідачів на користь позивача відшкодування моральної шкоди в розмірі 5000 грн., а також судові витрати.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 20 серпня 2015 року позов задоволено частково.

Стягнуто на користь ОСОБА_2 з ПрАТ «Українська акціонерна страхова компанія «Аска» у відшкодування матеріальної шкоди суму 204 грн. та судові витрати в розмірі 02 грн. 04 коп.

Стягнуто на користь ОСОБА_2 з ОСОБА_4 у відшкодування матеріальної шкоди суму 510 грн., витрати по сплаті судового збору в розмірі 05 грн. 10 коп., витрати на оголошення в пресі в сумі 1038 грн. 24 коп.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням, представник ОСОБА_2 - ОСОБА_6 звернулась з апеляційною скаргою, в якій просить змінити рішення суду, задовольнивши позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Зазначала, що суд першої інстанції не взяв до уваги калькуляції - рахунки СТО - ДП «Ауді Центр Віпос» та не вказав, чому вважає їх неналежними доказами та з яких міркувань виходив, не надавши їм належної правової оцінки.В основу оскаржуваного рішення суд поклав розрахунок ПрАТ «Українська акціонерна страхова компанія «Аска», який містить невідповідність між питаннями дослідження. Вважає, що даний розрахунок здійснено неналежним чином, всупереч вимогам Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Крім того, суд не прийняв до уваги той факт, що величина зносу не застосовується до робіт з відновлення автомобіля та до лакофарбових витратних матеріалів.

Також, суд першої інстанції не звернув уваги на вимоги Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, яка затверджена Наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092.

Вказує, що суд першої інстанції, не зважаючи на явну невідповідність між сумами вартості відновлювального ремонту і розрахунками страхової компанії, не призначив судову автотоварознавчу експертизу, про проведення якої заявляла клопотання представник страхової компанії.

В дане судове засідання сторони та їх представники не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, тому колегією суддів визнано за можливе розглянути справу за їх відсутності.

До оголошення перерви в судовому засіданні 14.01.2016 року була присутня представник позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_6, яка подала до суду висновок експертного автотоварознавчого дослідження з визначення вартості відновлювального ремонту автомобіля від 14.01.2016 року, складений судовим експертом Ковалем І.М. за заявою позивача, та зазначила, що позивач погоджується із цим висновком.

В судовому засіданні 24.03.2016 року була присутня представник відповідача ПрАТ «Українська страхова компанія «Аска» - Васильченко І.В., яка часткового погодилась із доводами апеляційної скарги і наданим позивачем висновком автотоварознавчого дослідження, та визнала суму відшкодування 2462 грн. 62 коп., яка за вирахуванням франшизи ( 510 грн.) становить 1952 грн. 62 коп.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню наступних підстав.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач ОСОБА_2 свої вимоги обґрунтовував тим, що 02.11.2014 року на Харківській площі у Дарницькому районі м. Києва сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «АУДІ», д.н.з. НОМЕР_1, який належить на праві власності позивачу, та автомобіля «Пежо-206», д.н.з.НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_4, внаслідок якої автомобіль позивача отримав механічні пошкодження. Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 21.11.2014 року ОСОБА_4 притягнуто до адміністративної відповідальності.

Відповідно до полісу АІ/3555487 відповідач ОСОБА_4 застрахувала цивільно-правову відповідальність щодо забезпеченого транспортного засобу - автомобіля «Пежо-206», д.н.з. НОМЕР_2 у ПрАТ «Українська акціонерна страхова компанія «Аска». Тому позивач звернувся до ПрАТ «Українська акціонерна страхова компанія «Аска» з заявою про страхове відшкодування та вимогою щодо відшкодування шкоди, заподіяної пошкодженому транспортному засобу, яку отримано 04.11.2014 року. Крім того, позивач повторно звернувся до ДП «Ауді Центр Віпос» щодо вартості відновлювального ремонту автомобіля та отримав рахунок-фактуру від 11.03.2015 року на суму 28 581 грн. 26 коп.

Однак відповідач ПрАТ «Українська акціонерна страхова компанія «Аска» здійснив власний розрахунок, за яким страхова сума склала 714 грн. Вказував, що через наявність спору щодо суми страхової виплати ремонт автомобіля не здійснено.

Крім того, внаслідок дій (бездіяльності) відповідачів, пов'язаних з вказаною ДТП, процесом по відшкодуванню шкоди, позивачу було заподіяно моральну шкоду, він звертався до лікаря з приводу погіршення стану здоров'я, розмір відшкодування моральної шкоди він оцінює в 5000 грн. та просить стягнути з обох відповідачів.

При вирішенні даного спору судом першої інстанції було встановлено, що обставини, на які посилається позивач щодо настання факту ДТП, у скоєнні якої визнана винною ОСОБА_4, цивільно-правова відповідальність якої застрахована в ПрАТ УСК «Аска», пошкодження у ДТП належного позивачу автомобіля - знайшли своє підтвердження в судовому засіданні та не заперечувались відповідачами.

Так, відповідно до постанови Дарницького районного суду м. Києва від 21 листопада 2014 року, ОСОБА_4 02.11.2014 року о 17-00 год. на Харківській площі в м. Києві, керуючи автомобілем «Пежо 206», д.н. НОМЕР_2, не дотрималась безпечної дистанції, внаслідок чого відбулось зіткнення з автомобілем «Ауді», д.н. НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_2, що призвело до пошкодження транспортних засобів, чим порушила п.13.1 ПДР України.

Згідно з полісом АІ/3555487 відповідач ОСОБА_4 застрахувала цивільно-правову відповідальність щодо забезпеченого транспортного засобу - автомобіля «Пежо-206», д.н. НОМЕР_2 у ПрАТ «Українська акціонерна страхова компанія «Аска».

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції, виходив з того, що згідно з довідкою ДАІ Дарницького району у м. Києві щодо пошкодження заднього бамперу автомобіля марки «Ауді», д.н. НОМЕР_1, що належить позивачу, вказане пошкодження відбулось внаслідок ДТП, що сталась 02.11.2014 року на Харківській площі у м. Києві. Однак, в порушення вищевказаного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, позивачу не було виплачене страхове відшкодування відповідачем. При цьому вартість відновлювального ремонту автомобіля марки«Ауді», д.н. НОМЕР_1 під час вказаної ДТП, з урахуванням фізичного зносу складових становить суму 714 грн., яка позивачу на даний час не відшкодована та яка визначена у детальному розрахунку ФОП ОСОБА_10, виконаному з урахуванням фізичного зносу станом на 04.11.2014 року, при цьому позивачем не надано належних доказів зміни цієї вартості після вказаної дати, які і не надано доказів щодо здійснення ним фактичного ремонту пошкоджень вказаного автомобіля.

Не приймаючи до уваги рахунки щодо вартості відновлення автомобіля позивача, що містяться у рахунках-фактурах ДП «Ауді Центр Віпос» на суму 28 581 грн. 26 коп., на які посилався позивач, суд першої інстанції виходив з того, що зазначені рахунки не є належними та допустимими доказами щодо розміру матеріальної шкоди, оскільки розрахунки виконані без врахування фізичного зносу автомобіля, 2006 року випуску, який має пробіг понад 172 тис. км.

Тому судом прийнято до уваги розрахунок, наданий позивачем, на суму 714 грн., та виходячи із того, що відповідач ОСОБА_4 згідно полісу обов'язкового страхування цивільної відповідальності має сплатити на користь позивача франшизу в розмірі 510 грн., суд визначив до стягнення з відповідача ПрАТ УАСК «Аска» суму відшкодування в розмірі 204 грн.

Проте погодитись із висновками суду першої інстанції в частині визначення розміру відшкодування матеріальної шкоди неможливо, оскільки висновки суду зроблені за неповного з'ясування обставин справи, а відтак - не в повному обсязі відповідають обставинам справи, та зроблені з порушенням норм процесуального права.

Відповідно до ч. 3 ст. 309 ЦПК України, порушення норм процесуального права можуть бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Частиною 4 ст. 10 ЦПК України передбачено обов'язок суду сприяти всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснити особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попередити про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяти здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

В силу ст. 143 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, призначає експертизу для з'ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань в галузі науки, мистецтва, техніки або ремесла.

Статтею 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

З матеріалів справи вбачається, що 20.08.2015 року до суду надійшло письмове обґрунтоване клопотання представника відповідача ПрАТ УАСК «Аска» про призначення по справі судової автотоварознавчої експертизи, враховуючи, що в матеріалах справи відсутній висновок спеціаліста щодо розміру заподіяної позивачу шкоди, як передбачено Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Крім того, представник відповідача вказував на те, що необхідно при розрахунку відшкодування враховувати ту обставину, що автомобіль позивача мав пошкодження до ДТП, які локалізуються на тих самих деталях автомобіля, що і пошкодження, отримані під час даної ДТП, а тому розрахунок необхідно виконувати відповідно до п.7.36, 7.38 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів.

Однак, всупереч вимогам ст. 10, 143 ЦПК України, зазначене клопотання вирішено судом по суті не було, а відтак і не встановлено дійсний розмір матеріальної шкоди, заподіяної позивачу. Натомість суд прийняв до уваги розрахунок відповідача на суму 714 грн. (а.с. 15-22), в якому відсутні дані щодо переліку та обсягу робіт, які необхідно провести для відновлення пошкодженого автомобіля, а тому зазначений розрахунок не може вважатись належним доказом по справі.

Як вбачається висновку № 001/16 експертного автотоварознавчого дослідження з визначення вартості відновлювального ремонту колісного транспортного засобу, складеного судовим експертом Ковалем І.М. 14.01.2016 року за заявою позивача ОСОБА_2, та наданого до суду апеляційної інстанції, вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу автомобіля «Ауді», д.н. НОМЕР_1, пошкодженого в результаті ДТП, що сталась 02.11.2014 року, становить 5281 грн. 39 коп. (а.с. 33-54, том 2).

Відповідно до змісту висновку, спеціалістом були визначені наступні пошкодження об'єкта дослідження: бампер задній - подряпини лакофарбового покриття по центру та ліворуч; спойлер заднього бампера - розламано кромку кріплення заглушки по периметру, ум'ятини по центру. Також наявні пошкодження, які мали місце до цієї події ДТП - деформація спойлера заднього бампера ліворуч знизу ( а.с. 35).

Розрахунок відшкодування проведений наступним чином: 1058 грн. 50 коп. (вартість ремонтно-відновлювальних робіт) + 1404 грн. 12 коп. ( вартість необхідних для ремонту матеріалів) + 5527 грн. ( вартість складових, що підлягають заміні) = 7989 грн. 62 коп. Враховуючи, що коефіцієнт експлуатаційного зносу автомобіля становить 0,49, то вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу КТЗ становить 5281 грн. 39 коп. ( а.с. 33-38).

Однак колегія суддів вважає, що зазначена сума не може бути відшкодована відповідачами позивачу у повному обсязі, оскільки вищевказані деталі автомобіля мали пошкодження до ДТП 02.11.2014 року, які на момент ДТП не були відремонтовані, проте вартість їх заміни включена спеціалістом у вартість відновлювального ремонту.

Як вбачається з протоколу огляду транспортного засобу від 04.11.2014 року, який був підписаний позивачем без зауважень ( а.с. 17-18), до пошкоджень, які не відносяться до даного ДТП належать пошкодження лако-фарбового покриття заднього бампера в нижній правій частині. Також спеціалістом у вищевказаному висновку зазначено про виявлену деформацію спойлера заднього бампера ліворуч знизу, яка виникла до ДТП.

До пошкоджень, які відносяться до даної ДТП, належать пошкодження заднього бампера: пошкодження лакофарбового покриття і розрив в нижній частині з лівої сторони та пошкодження лакофарбового покриття заглушки бампера з задньої лівої сторони.

Заперечуючи проти доводів апеляційної скарги та можливості стягнення відшкодування у повному обсязі, представник відповідача зазначив, що оскільки нижня права частина заднього бамперу була пошкоджена до ДТП, і усунення такого пошкодження можливо лише шляхом заміни цієї деталі, то зазначена складова мала бути замінена ще до настання ДТП 02.11.2014 року, а тому заміну нижньої частини бампера неможливо враховувати при визначенні вартості шкоди, яку має відшкодувати відповідач.

Враховуючи, що відповідно до п. 7.36 Методики, ринкова вартість окремої складової частини враховує її комплектність і фактичний технічний стан, умови, у яких вона експлуатувалася (зберігалася), особливості кон'юнктури ринку регіону, то у разі первісного пошкодження складової, що виключає технологічну можливість чи економічну доцільність відновлення складової, і враховуючи те, що ця складова не була відновлена, то врахуванню підлягають лише операції з монтажу-демонтажу та регулюванню без врахування робіт по окрасці. Крім того, вартість пошкодженої складової в подальшому розрахунку не враховується.

Оскільки вартість таких замінених деталей становить 5527 грн., то вона підлягає вирахуванню із загального розміру вартості відновлювального ремонту. Отже, вартість робіт і матеріалів для відновлення лакофарбового покриття верхньої частини заднього бампера, виходячи із висновку спеціаліста, становить: 1058 грн. 50 коп. + 1404 грн. 12 коп. = 2462 грн. 62 коп.

Колегія суддів погоджується з такими доводами представника відповідача, враховуючи наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

За змістом пункту 1 частини другої ст. 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Згідно з пунктом 2.4 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року за №1074/8395 вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування КТЗ, з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості).

На підставі викладеного, враховуючи висновок № 001/16 експертного автотоварознавчого дослідження з визначення вартості відновлювального ремонту автомобіля та обґрунтовані заперечення відповідача, колегія суддів дійшла висновку, що розмір відшкодування заподіяної позивачу матеріальної шкоди з вини відповідача ОСОБА_4, становить 2462 грн. 62 коп.

Таким чином, з відповідача ПрАТ Українська акціонерна страхова компанія «Аска» на користь позивача підлягає стягненню сума відшкодування в розмірі: 2462 грн. 62 коп. - 510 грн. = 1952 грн. 62 коп., а з відповідача ОСОБА_4 - 510 грн. франшизи.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідачів відшкодування моральної шкоди в розмірі 5000 грн., суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не доведено, що внаслідок дій (бездіяльності) відповідачів позивачу було заподіяно моральну шкоду, яка завдана йому внаслідок погіршення стану здоров'я.

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів погоджується та вважає їх обґрунтованими, враховуючи наступне.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Статтею 23 вказаного Закону визначено, що страховиком відшкодовується потерпілому моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я.

Розмір відшкодування моральної шкоди визначається відповідно до ст. 26-І Закону, якою передбачено, що страховиком відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров'я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров'ю.

Разом з тим, жодних даних про те, що під час ДТП 02.11.2014 року позивач ОСОБА_2 отримав тілесні ушкодження чи його здоров'ю була заподіяна інша шкода - матеріали справи не містять, а тому підстав для притягнення до відповідальності ПрАТ УАСК «Аска» - не вбачається.

Статтею 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Разом з тим, як вбачається зі змісту позовної заяви, заподіяння моральної шкоди позивач пов'язує виключно із погіршенням стану свого здоров'я. На підтвердження зазначеної обставини позивач надав консультативний висновок невролога ТОВ «Віта Медікал», до якого він звертався 11 березня 2015 року зі скаргами на безсоння та головні болі. Відповідно до вказаного висновку, ОСОБА_2, 1965 р.н., страждає на дисциркуляторну енцефалопатію І ст. з лівою пірамідною недостатністю, безсоння.

Таким чином, судом першої інстанції було зроблено правильний висновок про недоведеність зазначених позовних вимог, оскільки в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, якими підтверджується причинно-наслідковий зв'язок між вказаною ДТП, що сталась 02.11.2014 року та у скоєнні якої винна ОСОБА_4, та зафіксованим у висновку від 11.03.2015 року захворюванням позивача.

За викладених обставин колегія суддів вважає рішення суду в цій частині законним і обґрунтованим, доводи апеляційної скарги зазначених висновків не спростовують, а тому рішення у викладеній частині скасуванню не підлягає.

Крім того, враховуючи, що колегія суддів дійшла висновку про необхідність скасування рішення суду першої інстанції в частині вирішення позовних вимог про відшкодування майнової шкоди, та ухвалення в цій частині нового рішення, то відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України необхідно здійснити розподіл судових втрат, понесених позивачем при розгляді даної справи.

З матеріалів справи встановлено, що при пред'явленні позову до суду позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 335 грн. 82 коп., при подачі апеляційної скарги - 264 грн. 70 коп. За виклик до суду відповідача ОСОБА_4 шляхом надання оголошення в газеті «Хрещатик» позивачем було сплачено 1038 грн. 24 коп., за надання телеграми - 86 грн. 99 коп., всього 1125 грн. 23 коп. Також за виконання автотоварознавчого дослідження позивачем було сплачено по квитанції 800 грн. ( а.с. 56, том 2).

Таким чином, з кожного відповідача, пропорційно до задоволеної частини позовних вимог, з урахуванням понесених позивачем витрат для забезпечення належного повідомлення відповідача ОСОБА_4 про час та місце розгляду справи, колегія суддів дійшла висновку про розподіл судових витрат наступним чином.

З відповідача ПрАТ УАСК «Аска» на користь позивача підлягають стягненню судові витрати: по сплаті судового збору - 243 грн. 60 коп. та за оплату автотоварознавчого дослідження - 800 грн., всього 1043 грн. 60 коп.

З відповідача ОСОБА_4 на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в розмірі сплаченого судового збору 243 грн. 60 коп. та витрат, пов'язаних з публікацією оголошення у пресі та надання телеграми за виклик в судове засідання - 1125 грн. 23 коп., всього 1368 грн. 83 коп.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржуване рішення підлягає скасуванню в частині вирішення позовних вимог про відшкодування матеріальної шкоди та розподілу судових витрат, з ухваленням в цій частині нового рішення про часткове задоволення позовних вимог. Рішення в частині відмови у задоволенні позовних вимог про відшкодування моральної шкоди необхідно залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307-309, 313- 317, 218 ЦПК України, колегія суддів

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 20 серпня 2015 року - скасувати в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, стягнення судових витрат та ухвалити в цій частині нове рішення наступного змісту:

Позов ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Українська акціонерна страхова компанія «Аска», ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної шкоди - задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська акціонерна страхова компанія «Аска» на користь ОСОБА_2 відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 1952 грн. 62 коп. та судові витрати в розмірі 1043 грн. 60 коп.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 510 грн. та судові витрати у розмірі 1368 грн. 83 коп.

В задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди - відмовити.

В іншій частині рішення Дарницького районного суду м. Києва від 20 серпня 2015 року - залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий : Судді: