08.09.2016 Єдиний унікальний номер 205/236/16-ц
РІ ШЕ Н Н Я

ІменемУкраїни

08вересня 2016 року Ленінський районний суд м.Дніпропетровська

в складі: головуючого суддіФедченко В.М.,

при секретарі Бунакової С.О.,

за участю: позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до відповідачаПічугова О.О. про визнання особи такою, що втратила право користування належним йому житловим приміщенням у будинку №15 по вул. Луначарського (ОСОБА_4)в м.Дніпропетровську.

Звернення до суду мотивує тим, що 01.01.1991року згорів його будинок за вищевказаною адресою. Спроба побудувати на згарищі новий будинок не вдалася. Будинок є не жилим і недобудованим, оскільки він будує його вже двадцять пять років.

Позивач зазначає те, що йому вже 77 років, він є інвалідом війни другої групи і тому вже не має можливості добудувати будинок. За цих обставин він має наміри продати його. Однак, цьому заважає наявність реєстрації з 25.12.2009 року в належному йому будинку його онука відповідача у справі ОСОБА_3. Тому просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування належним йому житлом(а.с.1).

В судовому засіданні Позивач підтримав заявлені вимоги, в тому числі й з підстав, викладених у позовній заяві. Просив суд задовольнити їх у повному обсязі та визнати відповідача таким, що втратив право користування належним йому житлом.

Суду також пояснив, що будинок не придатний для житла, оскільки згорів ще у 1991 році. Він є особою похилого віку, коштів на відбудову будинку, який дотепер недобудований та непридатний для житла, у нього відсутні і тому він має намір продати будинок. Однак, продати будинок йому заважає наявність реєстрації в ньому його онука, який в будинок взагалі не вселявся і ніколи в ньому не проживав. Просив суд задовольнити заявлені ним вимоги.

Відповідач в судове засіданні не явився за невідомих суду обставин. Його неявка не є перешкодою розгляду справи по суті. Враховуючи ту обставину, що наявність реєстрації відповідача в будинку позивача грубо порушує права останнього та заважає позивачеві вільно володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, суд вважає за можливе розглянути справу в звичайному порядку.

За ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених позовних ними вимог та на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст.ст.10, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст.59 ЦПК України, обставини справи, які законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ст.41 Конституції України, право власності є непорушним. Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю і ніхто не може бути протиправнопозбавлений права власності.Право приватноївласностінабуваєтьсявпорядку, визначеномузаконом, зокрема із правочинів, вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ст.328 ЦК України в редакції 2003 року).

Згідно ст. 41 Конституції України, право власності є непорушним. Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю ніхто не може бути протиправнопозбавлений права власності.Право приватноївласностінабуваєтьсявпорядку, зокрема із правочинів, вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ст.328 ЦК України).

Згідно ст.109 ЖК України виселення із займаного жилого приміщення допускається з

підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку.

Згідно ст.150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину

будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистогопроживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати,укладати інші не заборонені законом угоди.

Згідно ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно ст.319 ЦК України Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.При здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства.

Згідно ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Підставою звернення позивача до суду є захист його, як він вважає, порушених майнових прав та інтересів, повязаних із правом володіння, користування та розпорядження належним йому майном.

Підставою звернення позивача до суду є захист його, як він вважає, порушених майнових прав та інтересів, повязаних із правом володіння, користування та розпорядження належним йому майном.

Заслухавши пояснення позивача та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

В судовому засіданні встановлено, що позивач є власником будинку №15 по вул.Луначарського (ОСОБА_4) в Місті Дніпропетровську, а також особою похилого віку ІНФОРМАЦІЯ_1 та інвалідом війни другої групи (а.с.3, 16).

Згідно Довідці СДПЧ-4 УМВС України в Дніпропетровській області від 17.05.1999 року №252, - 01.01.1991 року сталася пожежа в житловому будинку за адресою: вул. Луначарськогго, 15, що належить на праві особистої власності ОСОБА_2. Внаслідок пожежі вогнем пошкоджені згоряємі конструкції будинку конструкції будинку, а також особисте майно та додкументи (а.с.2).

Згідно запису в домовій книзі відповідач дотепер значить зареєстрованим у будинку, що належить на праві власності позивачеві (а.с.17-18).

Згідно довідкам голови квартального комітету №35, завірених загальним відділом Ленвінської районної у місті Дніпропетровську, - відповідач ніколи не вселявся і не проживав в будинку позивача за адресою: вул.В.Стуса (Луначарського) буд.15, сам будинок дотепер недобудований та для житла непридатний (а.с.4, 5).

На теперішній час позивач через свій похилий вік, інвалідність та відсутність достатньої кількості коштів не має ні змоги ні бажання відбудувати будинок, а тому має намір продати його. Однак, через наявність реєстрації в будинку відповідача позивач не має можливості вільно володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, чим порушується його конституційне право власності.

Тому позивач змушений звернутися до суду за захистом свого порушеного права(а.с.1).

Таким чином, право позивача є порушеним і тому підлягає захисту.

З оглядом на викладене суд задовольняє заявлені позовні вимоги у повному обсязі, а також згідно ст.88 ЦПК України стягує з відповідача ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у розмірі 551,20 грн., оскільки позивача як інваліда другої групи, згідно п.9 ст.5 Закону України «Про судовий збір», звільнено від сплати судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.109, 150 ЖК України, ст.ст.15, 317, 319, 321, 391 ЦК України, ст.cт.10, 11, 60, 208, 209, 213-215, 294 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, таким що втратив право користування житловим приміщенням у будинку за адресою: місто Дніпропетровськ, вул. Луначарського (ОСОБА_4) буд. №15.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь держави судовий збір у розмірі 551 (пятсот пятдесят одна) гривня 20 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: В.М. Федченко