Справа № 160/543/16-ц
Провадження № 2/160/247/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2016 року смт. Локачі

Локачинський районний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді Кідиби Т.О.,

секретар судового засідання - Сташук В.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

08 листопада 2016 року позивач ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 04 грудня 2015 року померла її мати - ОСОБА_3. Батько - ОСОБА_4 помер 13 червня 1995 року. Після смерті матері залишилось спадкове майно, зокрема, житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по вул. Гагаріна, 22 в с. Зубильне Локачинського району Волинської області, який ОСОБА_3 заповіла їй згідно із заповітом від 05 березня 1997 року, посвідченого Зубильненською сільською радою Локачинського району, та зареєстрованого в реєстрі за № 20. Від прийняття спадщини за заповітом позивач відмовилась і прийняла спадщину за законом.

Однак, у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок за законом їй було відмовлено нотаріальною конторою у зв'язку із неподачею правовстановлюючих документів щодо належності майна спадкодавцеві.

Іншим спадкоємцем майна померлої ОСОБА_3 є її дочка - ОСОБА_2, яка відмовилися від спадкування житлового будинку.

Інших спадкоємців, які б претендували на дане майно, немає.

Просить суд визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований по вул. Гагаріна, 22 у с. Зубильне Локачинського району Волинської області, в порядку спадкування за законом після смерті матері - ОСОБА_3

У судове засідання позивач не з'явилась. 27 грудня 2016 року через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує повністю.

Відповідач у судове засідання не з'явилась повторно, хоча своєчасно та належним чином була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, що стверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень. У заяві від 27 жовтня 2016 року відповідач просить проводити розгляд справи без її участі, зазначає, що на спадкове майно - житловий будинок, що знаходиться по вул. Гагаріна, 22 в с. Зубильне Локачинського району Волинської області, не претендує.

У відповідності до вимог ч.2 ст. 197 ЦПК України у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши та оцінивши представлені у справі докази в їх сукупності, оглянувши матеріали спадкової справи № 99/2016 до майна померлої ОСОБА_3, суд дійшов висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що 04 грудня 2015 року померла мати позивача - ОСОБА_3, що стверджується копією свідоцтва про її смерть серії І-ЕГ № 176966 від 05 грудня 2015 року (а.с.8). Батько позивача - ОСОБА_4 помер 13 червня 1995 року (копія свідоцтва про смерть серії І-ЕГ № 267588 від 14 червня 1995 року, а.с.9).

Після смерті ОСОБА_3 залишилося спадкове майно, зокрема, житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований по вул. Гагаріна, 22 в с. Зубильне Локачинського району Волинської області, що підтверджується витягом з погосподарської книги № 2 за 2016 рік (а.с.14).

Згідно із заповітом від 25 березня 1997 року, що посвідчений Зубильненською сільською радою, та зареєстрований в реєстрі за № 20, спадкодавець ОСОБА_3 все своє майно, в тому числі: житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами в с. Зубильне Локачинського району, заповіла позивачу (а.с.11).

31 травня 2016 року позивач у встановлений законом шестимісячний строк подала заяву до нотаріальної контори про відмову від прийняття спадщини за заповітом та прийняття спадщини за законом. Згідно із договором від 29 червня 2016 року про поділ спадкового майна до видачі свідоцтв про право на спадщину, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 дійшли згоди, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що належав померлій ОСОБА_3 переходить до ОСОБА_1, земельні ділянки успадковуються ними порівну, по 1/2 частці кожній, а грошові заощадження переходять до ОСОБА_2, що стверджується матеріалами спадкової справи.

Відповідач ОСОБА_2 своєчасно звернулась із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті матері - ОСОБА_3 і вказана заява не є відкликаною.

Сторони отримали свідоцтва про право на спадщину за законом по 1/2 частки кожна на земельні ділянки, належні спадкодавцю.

Родинні відносини позивача і спадкодавця підтверджуються копіями свідоцтва про народження позивача та про одруження останньої з ОСОБА_5 (а.с.10), витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження її дошлюбного прізвища (а.с.12).

Із постанови нотаріуса від 21 жовтня 2016 року вбачається, що ОСОБА_1 звернулась до нотаріальної контори з заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по вул. Гагаріна, 22 в с. Зубильне Локачинського району Волинської області, однак їй відмовлено у видачі такого свідоцтва, оскільки останньою не подано правовстановлюючих документів щодо належності цього майна ОСОБА_3 (а.с.18).

Відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно із ст.ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Оскільки на момент відкриття спадщини спадкодавцю ОСОБА_3 належало право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по вул. Гагаріна, 22 в с. Зубильне Локачинського району Волинської області, суд дійшов висновку, що право власності на нього переходить до позивача ОСОБА_1 як спадкоємця за законом і за нею необхідно визнати право власності на вищезазначене майно.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 58, 60, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 392, 1216, 1218 ЦК України, суд

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок, загальною площею 72,9 кв.м, житловою площею 52,5 кв.м, з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по вул. Гагаріна, 22 в с. Зубильне Локачинського району Волинської області, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, яка померла 04 грудня 2015 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Волинської області через Локачинський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10 - денний строк з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Локачинського районного суду Т. О. Кідиба