Справа №591/3105/16-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 22-ц/788/1508/16 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2016 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Попруги С. В.,

суддів - Семеній Л. І. , Ткачук С. С.

з участю секретаря судового засідання - Пархоменко А.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Сумської області цивільну справу за апеляційною скаргою Сумської міської ради

на рішення Зарічного районного суду м. Суми від 05 серпня 2016 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_3, Незалежної професійної спілки Департаменту містобудування та земельних відносин Сумської міської ради до Сумської міської ради, Департаменту містобудування та земельних відносин Сумської міської ради, третя особа: Сумський міський голова ОСОБА_4

про поновлення на роботі, стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час вимушеного прогулу та за час затримки розрахунку при звільненні

в с т а н о в и л а:

Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 05 серпня 2016 року позов ОСОБА_3 задоволено частково.

Визнано незаконним та скасовано рішення комісії з ліквідації Департаменту містобудування та земельних відносин Сумської міської ради, оформлене протоколом №2 від 06 травня 2016 року, в частині звільнення ОСОБА_3 з посади діловоду загального відділу Департаменту містобудування та земельних відносин Сумської міської ради.

Поновлено ОСОБА_3 на роботі в Департаменті містобудування та земельних відносин Сумської міської ради на посаді діловоду загального відділу.

Стягнуто з Департаменту містобудування та земельних відносин Сумської міської ради на користь ОСОБА_3 середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 9726,50 грн., з утриманням з вказаної суми при виплаті податків та інших обов'язкових зборів та платежів.

Рішення суду в частині поновлення на роботі і стягнення на користь ОСОБА_3 заробітної плати за один місяць допущено до негайного виконанню.

В задоволенні позову в іншій частині відмовлено за необґрунтованістю вимог.

Стягнуто з Департаменту містобудування та земельних відносин Сумської міської ради на користь держави 1102,40 грн. судового збору.

В апеляційній скарзі Сумська міська рада посилаючись на недоведеність позивачем обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, порушення норм матеріального та процесуального права просить скасувати рішення та ухвалити нове рішення про відмову у позові.

По суті доводить, що висновки суду першої інстанції про реорганізацію Департаменту є помилковими, оскільки була проведена його ліквідація. Рішення суду в частині поновлення на роботі і стягнення на користь ОСОБА_3 заробітної плати за один місяць допущено до негайного виконанню. Вказує, що у звязку з ліквідаційною процедурою відповідачем не була порушена процедура звільнення, оскільки 04 березня 2016 року Сумським міським головою ОСОБА_4 було запропоновано ОСОБА_3 рівнозначну роботу на посаді діловода загального відділу у новоствореному управління архітектури та містобудування Сумської міської ради, але позивач не подала відповідної заяви та її було звільнено з займаної посади на підставі ч.1 ст.40 КЗпП України з 06 травня 2016 року. Доводить, що судом першої інстанції при стягненні з відповідача середнього заробітку не враховано, що позивачу, відповідно до вимог ст.44 КЗпП України, було виплачено вихідну допомогу у розмірі середньомісячного заробітку, що складає 2987,57 грн.

Рішення в частині відмови в позові по суті не оскаржується.

У судовому засіданні представник Сумської міської ради та Департаменту містобудування та земельних відносин Сумської міської ради ОСОБА_5 підтримав доводи апеляційної скарги, представник ОСОБА_3 ОСОБА_6 заперечував проти доводів апеляційної скарги, вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим.

Інші особи, які беруть участь у справі в судове засідання не зявились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Судом першої інстанції по суті встановлено, що ОСОБА_3 працювала в управлінні містобудування та земельних відносин Сумської міської ради та наказом № 1к від 08 лютого 2014 року була переведена посаду діловода загального відділу Департаменту містобудування та земельних відносин Сумської міської ради.

27 січня 2016 року Сумською міською радою було прийнято рішення №254-МР «Про затвердження структури апарату та виконавчих органів Сумської міської ради, їх загальної штатної чисельності», відповідно до якого: вирішено припинити шляхом ліквідації департаменту містобудування та земельних відносин Сумської міської ради (що мало статус юридичної особи), у звязку з чим утворено нові виконавчі органи Сумської міської ради, в тому числі: управління архітектури та містобудування Сумської міської ради (з правом юридичної особи) та департамент забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради.

З витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вбачається, що Департамент містобудування та земельних відносин Сумської міської ради з 19 лютого 2016 року перебуває у стані припинення та працює комісія з ліквідації (реорганізації), яку очолює ОСОБА_7.

Постановою Сумського районного суду Сумської області від 29 квітня 2016 року у справі №587/769/16-а за адміністративним позовом ОСОБА_8, ОСОБА_9, Незалежної професійної спілки Департаменту містобудування та земельних відносин Сумської міської ради в інтересах своїх членів до Сумської міської ради, Сумського міського голови ОСОБА_4, третя особа Департамент містобудування та земельних відносин Сумської міської ради про визнання протиправними рішень субєктів владних повноважень та їх скасування частково задоволенні вимоги позивачів: визнано протиправним та скасовано рішення Сумської міської ради від 27 січня 2016 року № 254МР «Про затвердження структури апарату та виконавчих органів Сумської міської ради, їх загальної штатної чисельності» в частині, що стосується департаменту містобудування та земельних відносин Сумської міської ради, а саме: ч.1 рішення, щодо затвердження структури апарату та виконавчих органів Сумської міської ради згідно з додатком 1 до рішення та уведення її в дію з 05 травня 2016 року;- п.п., п.п. 3.1.1, 3.1.2. п. 3.1. ч. 3 рішення;- п.п. 3.2.1. п.3.2. ч. 3 рішення;- ч. 4 рішення щодо утворення комісії з ліквідації виконавчих органів Сумської міської ради, зазначених у п.п. 3.2.1. п. 3.2. ч. 3 цього рішення у складі згідно з додатком 2 до даного рішення, здійснення комісією з ліквідації департаменту містобудування та земельних відносин Сумської міської ради організаційно правових заходів щодо ліквідації даного департаменту;- ч. 5 рішення;- ч. 6 рішення що стосується проведення організаційно правових заходів по переведенню, вивільненню працівників департаменту містобудування та земельних відносин Сумської міської ради, внесення відповідних змін до положень, приведення штатної чисельності;- ч. 7 рішення, щодо втратити чинності з 05 травня 2016 року рішення Сумської міської ради від 27 лютого 2013 року № 2176-МР «Про затвердження структури виконавчих органів, загальної чисельності апарату та виконавчих органів Сумської міської ради у новій редакції (зі змінами), що стосується департаменту містобудування та земельних відносин Сумської міської ради;- ч.1 розділу «Виконавчі органи Сумської міської ради» додатку № 1 до рішення;- ч.7 розділу «Виконавчі органи Сумської міської ради» додатку № 1 до рішення;- Додаток № 2 «Склад комісії з ліквідації департаменту містобудування та земельних відносин Сумської міської ради» до рішення. Також, визнано протиправним та скасовано рішення Сумської міської ради від 30 березня 2016 року № 531МР «Про затвердження Положення про департамент забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради».

Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 13 липня 2016 року, яким залишено без змін згадане вище рішення Сумського районного суду, зокрема встановлено, що фактично припинення департаменту містобудування та земельних відносин Сумської міської ради відбувалося у зв'язку з реорганізацією та поділу його на дві юридичні особи: департамент забезпечення ресурсних платежів Сумської міської рада, яка набула частину власних і делегованих повноважень, що належать вказаному департаменту у сфері земельних відносин, та управління архітектури та містобудування Сумської міської ради, яка набуло частину власних і делегованих повноважень, що належать вказаному департаменту у сфері архітектури та містобудування. Відповідачами допущено порушення ст. 22 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» та ч. 2 ст. 49-4 КЗпП України, оскільки ними не вжито заходів, які передбачені цими нормами права.

04 травня 2016 року Сумською міською радою було прийнято рішення №735-МР «Про внесення змін до рішення Сумської міської ради від 27 січня 2016 року №254-МР «Про затвердження структури апарату та виконавчих органів Сумської міської ради, їх загальної штатної чисельності» (як зазначено у Преамбулі рішення - з метою забезпечення трудових прав ОСОБА_9 та ОСОБА_8, враховуючи необхідність підвищення ефективності роботи виконавчого комітету та структурних підрозділів міської ради), яким викладено в новій редакції рішення №254-МР від 27 січня 2016 року.

Як вбачається з протоколу №2 засідання комісії з ліквідації департаменту містобудування та земельних відносин Сумської міської ради від 06 травня 2016 року звільнення працівників Департаменту містобудування та земельних відносин Сумської міської ради, в тому числі ОСОБА_3, відбувалося на підставі рішенням №735-МР від 04 травня 2016 року.

З преамбул вищезгаданих рішень №254-МР та №735-МР вбачається, що метою їх прийняття є оптимізація роботи виконавчого комітету та структурних підрозділів міської ради, необхідність підвищення ефективності роботи виконавчого комітету та структурних підрозділів міської ради, а також раціонального використання матеріальних, фінансових та людських ресурсів.

Згідно додатку №1 до рішення Сумської міської ради від 04 травня 2016 року №735- МР (який повністю дублює Додаток №1 до рішення від 27 січня 2016 року №254-МР), Сумською міською радою було створене Управління архітектури та містобудування діє у складі: відділу бухгалтерського обліку та звітності; відділу генерального плану та архітектурного планування; відділу з питань дизайну міського середовища; відділу «Служби містобудівного кадастру»; загального відділу; Департамент забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради з управління промисловості і підприємництва (відділ виробничої сфери та відділ підприємництва), управління майна (відділ обліку комунального майна, відділ орендних відносин, відділ приватизації комунального майна), управління земельних відносин (відділ земельних ресурсів, відділ договорів та контролю платежів, відділ врегулювання земельних відносин та спорів), відділ бухгалтерського обліку та звітності, відділ правового, кадрового забезпечення та загальних питань, сектор планування ресурсних платежів.

Судом також встановлено, що фактично відбулося розмежування повноважень раніше існуючого департаменту як структури міської ради на утворені нові департамент забезпечення ресурсних платежів та управління архітектури та містобудування.

Тобто, Сумська міська рада не відмовилась від функцій і завдань, які виконував Департамент містобудування та земельних відносин, а фактично передала їх новоствореним виконавчим органам.

Також встановлено, що до новоутвореного Департаменту забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради було приєднано управління майна комунальної власності Сумської міської ради. Таким чином, в даному випадку Сумська міська рада вважала за доцільне реорганізувати управління майна комунальної власності шляхом його приєднання до новоутвореного виконавчого органу. В той же час, створивши управління архітектури та містобудування Сумської міської ради (з правом юридичної особи), відповідачі вказали у рішеннях №254-МР та №735-МР про ліквідацію Департаменту містобудування та земельних відносин Сумської міської ради, не відмовившись від завдань і функцій, які виконував цей орган, та перевівши частину працівників на відповідні рівнозначні посади в новостворене управління, що підтверджується рішенням комісії з ліквідації від 06 травня 2016 року, яке оформлене протоколом №2.

Пунктом 7 рішення №735-МР (яке є тотожним п.5 рішення №254-МР) передбачено, що управління архітектури та містобудування Сумської міської ради, з моменту його державної реєстрації, в порядку зміни сторони у зобовязанні, є стороною за усіма договорами, які укладені департаментом містобудування та земельних відносин Сумської міської ради та продовжують діяти на момент такої реєстрації.

У березні 2016 року ОСОБА_3 була попереджена про наступне звільнення у звязку з ліквідацією та 04 березня 2016 року їй було вручено пропозицію від міського голови ОСОБА_4 про вакантну посаду діловода загального відділу управління архітектури та містобудування Сумської міської ради. Але, ОСОБА_3 було запропоновано працевлаштування після звільнення з роботи в Департаменті. В той же час, фактично ліквідація Департаменту не проводилася, а відбувалася реорганізації, що у свою чергу тягло для власника чи уповноваженого власником органу обовязку запропонувати працівнику саме переведення на іншу вакантну посаду.

Як вбачається з листа за підписом начальника новоствореного Управління архітектури та містобудування, ініціювалося звільнення наведених у листі працівників ( в тому числі й ОСОБА_3Ф.) з Департаменту для подальшої роботи в управлінні архітектури та містобудування.

Також судом встановлено, що у період з 27 квітня 2016 року по 06 травня 2016 року, включно, а також з 10 травня 2016 року по 20 травня 2016 року, включно, позивач хворіла та у звязку з тимчасовою непрацездатністю перебувала на лікарняному.

Після звершення лікування, ОСОБА_3 була допущена до роботи та відпрацювала на своєму робочому місці 21 травня 2016 року.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Так, згідно зі ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Ухвалюючи рішення суд першої інстанції врахував всі факти, що входять до предмета доказування. Обставини, якими мотивовано рішення підтверджуються належними й допустимими доказами, яким суд дав оцінку з дотриманням вимог ст. 212 ЦПК України, тому підстав для їх переоцінки колегія суддів не вбачає. Названі обставини доведено ОСОБА_3, тоді як Сумська міська рада та Департамент містобудування та земельних відносин Сумської міської ради на порушення положень ст.ст. 10, 60 ЦПК України, не подали належних доказів на підтвердження своїх заперечень проти позову.

Висновки суду по суті спору відповідають встановленим фактам. Суд дійшов цих висновків з дотриманням та правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, на які послався в рішенні.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують з наступних підстав.

Так, відповідно до ст.43 Конституції України, кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Однією із гарантій забезпечення права громадян на працю є передбачений у ст. 5-1 КЗпП України правовий захист від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 40 КЗпП України, трудовий договір, укладений на невизначений строк може бути розірваний власником або уповноваженим ним органом у випадку змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Частиною 2 ст.40 КЗпП України встанановлено, що звільнення з підстав, зазначених у п.п.1, 2 і 6 ч.1 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

Згідно з ч.ч.1 та 3 ст. 49-2 КЗпП України, про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці.

Одночасно з попередженням про звільнення у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації.

У пункті 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» містяться розяснення, згідно з якими при розгляді спорів про звільнення за пунктом 1 частини першої статті 40 КЗпП суди зобовязані не тільки зясувати: чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, а й - чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації.

За встановлених обставин та ураховуючи вищезгадані норми законів і розяснення, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що ліквідації юридичної особи з якою позивач уклала трудовий договір не було, а фактично мала місце прихована вищезгаданими рішеннями Сумської міської ради реорганізація цієї юридичної особи.

Статтею 129 Конституції України, зокрема передбачено, що основними засадами судочинства є законність, рівність учасників судового процесу перед законом і судом; змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Глава XV КЗпП України регулює правовідносини щодо індивідуальних трудових спорів. Такі спори розглядаються і вирішуються судом.

Обставини, які були покладені в основу висновків суду про задоволення позову, мають індивідуально виражений і конкретно-персональний характер, стосуються прав та інтересів особисто позивача та рішень і дій відповідачів, тому застосування і тлумачення судом першої інстанції законів, що поширюються на спірні правовідносини відбулося в контексті конкретного спору, при цьому порушень прав та інтересів відповідачів допущено не було.

Згідно з ч. 5 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування нормативно-правового характеру набирають чинності з дня їх офіційного оприлюднення, якщо органом чи посадовою особою не встановлено пізніший строк введення цих актів у дію.

Офіційне оприлюднення рішення Сумської міської ради № 735-МР від 04 травня 2016 року відбулося 10 травня 2016 року на офіційному сайті Сумської міської ради.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що на момент звільнення позивача з роботи зміни в організації праці відповідача не мали місця, оскільки дія рішення №254-МР в частині ліквідації Департаменту було зупинено судом, а рішення № 735-МР, як регуляторний акт, який підлягає застосуванню неодноразово та щодо невизначеного кола осіб, ще не набрало законної сили, оскільки було опубліковано на офіційному сайті ради 10 травня 2016 року. Звільнення позивача проведено 06 травня 2016 року, тобто без відповідної правової підстави, що є порушенням її трудових прав та підставою для їх захисту у судовому порядку.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції в частині задоволених вимог про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 235 КЗпП України, у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Після звільнення з роботи ОСОБА_3 не працювала.

Таким чином, правильно встановивши, що рішення про звільнення позивача із займаної посади є незаконним та підлягає скасуванню, суд поновив позивача на займаній посаді, а також прийняв рішення з дотриманням закону про виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Інші доводи апеляційної скарги не мають юридичного значення, а тому не впливають на висновки суду по суті спору.

Ураховуючи викладене, колегія суддів також вважає, що відсутні порушення норм процесуального права, що унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 291, 303, 304, 307, 308, 313-315, 319 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Сумської міської ради відхилити.

Рішення Зарічного районного суду м. Суми від 05 серпня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набрала законної сили з моменту проголошення і з цього часу може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий -

Судді -

З оригіналом згідно:

суддя апеляційного суду Сумської області С.В.Попруга