У Х В А Л А

іменем україни

07 вересня 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Ткачука О.С.,

суддів: Висоцької В.С., Іваненко Ю.Г.,

УмновоїО.В., Фаловської І.М.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення суми авансу за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 22 січня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Донецької області від 15 березня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що 27 серпня 2013 року він у простій письмовій формі уклав із ОСОБА_4 договір купівлі-продажу житлового будинку АДРЕСА_1, який останній успадкував після смерті матері ‒ ОСОБА_5

Посилаючись на те, що він передав відповідачеві як аванс 30 тис. грн. у рахунок вартості житлового будинку, проте останній не оформив спадщину та не оформив до 01 січня 2014 року договір купівлі-продажу, позивач просив стягнути з відповідача виплачений йому в рахунок купівлі житлового-будинку аванс у розмірі 30 тис. грн.

Рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 22 січня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Донецької області від 15 березня 2016 року, позов ОСОБА_3 задоволено. Стягнуто із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 суму авансу у розмірі 30 тис. грн. Розподілено судові витрати.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати судові рішення, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, й направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, виходив із того, що договору купівлі-продажу житлового будинку, який би за формою та змістом відповідав вимогам закону, сторонами не укладено, тому грошові кошти, отримані відповідачем у рахунок купівлі житлового будинку, підлягають поверненню як аванс.

Проте повністю з таким висновком судів погодитись не можна.

Статтею 213 ЦПК України передбачено, що рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Таким вимогам закону судові рішення не відповідають.

Судами встановлено, що 27 серпня 2013 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 у простій письмовій формі було укладено договір купівлі-продажу житлового будинку АДРЕСА_1, про що відповідач видав письмову розписку.

Пред'являючи позов, ОСОБА_3 посилався на те, що він сплатив ОСОБА_4 30 тис. грн., проте останній не оформив спадщину після смерті своєї матері, ОСОБА_5, та належним чином не оформив продаж цього будинку.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 169 ЦПК України суд відкладає розгляд справи в межах строків, встановлених ст. 157 цього Кодексу, зокрема, у разі якщо суд визнає потрібним, щоб сторона, яка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, дала особисті пояснення. Викликати позивача або відповідача для особистих пояснень можна і тоді, коли в справі беруть участь їх представники.

При цьому відповідач заявляв клопотання про виклик позивача для дачі особистих пояснень, пояснюючи це тим, що ніяких правовідносин з ним не мав.

Суди дійшли передчасного висновку про стягнення з відповідача авансу, оскільки у порушення ст. ст. 212-214, 303, 315 ЦПК України не перевірили його показань на те, що позивач не передавав йому спірні грошові кошти, договір він міг підписати під впливом обману, шахрайських дій та психічного впливу представника позивача, а сам позивач перебуває у розшуку як посібник терористів так званої Донецької народної республіки.

Крім того, суди не дали оцінки посиланням відповідача на те, що за фактом шахрайських дій ОСОБА_6, відносно спірного житлового будинку, Красноармійським відділом поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області 21 листопада 2015 року відкрито кримінальне провадження за фактом вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, ст. 190 КК України, триває досудове розслідування.

Згідно з ч. 1 ст. 145 ЦПК України для з'ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо, суд призначає експертизу за заявою осіб, які беруть участь у справі.

Ураховуючи, що відповідач заперечує факт підписання письмової розписки, суди у порушення ч. 4 ст. 10 ЦПК України не роз'яснили відповідачеві його права на звернення із клопотанням про призначення судової експертизи, хоча він посилався на те, що не пам'ятає факту підписував договору купівлі-продажу житлового будинку, та відмовили йому у задоволенні клопотання про допит позивача та свідків, не обґрунтувавши при цьому свого висновку.

Отже, суди у порушення ст. ст. 212-214, 303, 315 ЦПК України доводів сторін по суті позовних вимог не перевірили; фактичні обставини справи, від яких залежить правильне вирішення спору, належним чином не встановили; не визначились які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин та яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Ураховуючи те, що фактичні обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, судами не встановлені, судові рішення не відповідають вимогам ст. 213 ЦПК України щодо законності й обґрунтованості, що в силу ст. 338 ЦПК України є підставою для їх скасування з передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ України

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити.

Рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 22 січня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Донецької області від 15 березня 2016 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.С. Ткачук

Судді: В.С. Висоцька

Ю.Г.Іваненко

О.В.Умнова

І.М.Фаловська