Гусятинський районний суд Тернопільської області
Справа № 596/1606/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"02" вересня 2016 р. Гусятинський районний cуд Тернопільської області

в складі : головуючого судді Лисюк І.О.

при секретарі Федорів О.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Гусятин справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Гусятинського району Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася в суд із позовною заявою до ОСОБА_2 сільської ради Гусятинського району Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно та встановлення факту, що має юридичне значення. Посилається на те, що в 08.11.2003 року померла її тітка ОСОБА_3, яка згідно заповіту заповіла їй усе своє майно, яке належало їй на день смерті. Після її смерті залишилась спадщина у с. Тудорів Гусятинського району по вул. Центральній, 120, яка складається з житлового будинку площею 38,6 кв.м. літньої кухні та колодязя. Позивач відповідно до ст. 1268 ЦК України вступила у спадщину, так як проживала разом із спадкодавцем на день її смерті. Проте нотаріусом їй було відмовлено у видачі свідоцтва на право на спадщину за заповітом у звязку із відсутністю правовстановлюючих документів, так як даний житловий будинок належав у рівних частках ОСОБА_3 та ОСОБА_4. ОСОБА_5 помер 24.02.1994 року, заповіту він не залишив, а відповідно до ст. 1261 ЦК України дружина померлого ОСОБА_3 була спадкоємицею першої черги, інших спадкоємців не було. Також остання фактично вступила в спадщину, проте не оформила свідоцтво про право на спадщину на спадкове майно, а саме на ? житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, які розташовані в с. Тудорів Гусятинського району Тернопільської області по вул. Центральній. При оформленні права власності виявилось, що у свідоцтві про шлюб, укладеного ОСОБА_3 (дівоче прізвище ОСОБА_6) з ОСОБА_5 їх прізвища записані через букву «а», що є ймовірно помилкою, або неправильним перекладом, свого роду калькою з російської мови. Через букву «а» записано прізвище покійного ОСОБА_5 і у його свідоцтві про народження «Ганчарик». У звязку із вищевказаним просить визнати, що зареєстрований актовий запис про шлюб між подружжям ОСОБА_7 № 06 від 27.10.1938 року фактично є шлюбом, укладеним особами, які проживали у с. Тудорів (Федорівка) Гусятинського району, яким належав на праві спільної сумісної власності житловий будинок у цьому ж населеному пункті по вул. Центральній, 120 і які померли: ОСОБА_3 08.11.2003 року та ОСОБА_5 24.02.1994 року. А також просить визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами у с. Тудорів Гусятинського району Тернопільської області по вул. Центральній, 120 після смерті тітки ОСОБА_3.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявилася, попередньо подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує та просить задоволити.

Представник відповідача ОСОБА_2 сільської ради Гусятинського району Тернопільської області в судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи відсутності їх представника, позовні вимоги визнають повністю.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що 24.02.1994 року помер ОСОБА_5, а ОСОБА_3 померла 08.02.2003 року, що підтверджується відповідними копіями свідоцтв про смерть серії 1-ИД № 169704 від 09.09.2003 року та серії 1-ИД № 143038 від 10.02.2003 року (а.с.6).

Враховуючи те, що існують розбіжності в правовстановлюючому документі, а саме, в актовому записі про шлюб № 06 від 27.10.1938 року, складеного в с. Федорівка Гусятинського району щодо прізвища спадкодавця суд враховує наступне.

Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

В даному випадку встановлення такого факту необхідно заявникові для визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з імям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або паспорті.

Таким чином, факт, який потрібно встановити заявнику має юридичне значення.

Судом виявлено, що встановлення підвідомчого судові факту повязане з вирішенням спору про право так як позивач окрім цього просить визнати право власності на земельну ділянку, а тому даний спір підлягає розгляду в позовному провадженні.

Так, при складанні правовстановлюючого документа, а саме актового запису про шлюб № 06 від 27.10.1938 року наречених ОСОБА_7 та ОСОБА_8, органом, який його складав, була допущена помилка при записі прізвищ наречених.

Із висновку про внесення змін, доповнень та виправлень в запис акта громадянського стану від 28.01.2004 року № 64 позивачці ОСОБА_1 було відмовлено у виправленні запису про шлюб ОСОБА_7 і ОСОБА_6, який складений у с. Федорівка Гусятинського району Тернопільської області 27.10.1938 року, а саме виправити прізвища з ОСОБА_7 на ОСОБА_3, через відсутність стверджуючих документів (а.с.12).

Оскільки ОСОБА_5 та ОСОБА_3 померли, то основним документом, підтверджуючим їх прізвище є свідоцтва про смерть, згідно яких вбачається що прізвища обох спадкодавців значиться як «Гончарик» (а.с.6).

А тому беручи вищевказане до уваги та аналізуючи всі подані позивачем докази в їх сукупності суд приходить до переконання, що «Ганчарик Михайло Дмитрович» та «Гончарик Михайло Дмитрович», є одна і та ж особа, а також що «Ганчарик Ганна Степанівна» та «Ганчарик Ганна Степанівна», також є одна і та ж особа, а тому є підставі вважати, що фактично був укладений шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_3.

Як встановлено, після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина за заповітом на належне їй майно, а саме ? частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами у с. Тудорів Гусятинського району Тернопільської області по вул. Центральній, 120, та на ? цього ж будинку, право власності на яку вона не встигла оформити після смерті свого чоловіка ОСОБА_5

Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії САА № 714857 від 26.09.2003 року, копії витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 1606237 від 30.09.2003 року та копії технічного паспорту вбачається, що ОСОБА_5 та ОСОБА_3 є власниками в розмірі по ? житлового будинку, загальною площе 38,6 кв.м., житловою 18,7 кв.м., який розташований в с. Федорівка вул. Центральна, 120 Гусятинського району Тернопільської області (а.с.8-11).

Із копії заповіту від 02.01.2003 року посвідченого секретарем виконкому Федорівської сільської ради Гусятинського району Тернопільської області, зареєстрованого в реєстрі за № 02, вбачається, що ОСОБА_3 на випадок своєї смерті заповіла усе своє майно ОСОБА_1 (а.с.5).

ОСОБА_3 дійсно була прописана в будинку № 120 в с. Тудорів Гусятинського району Тернопільської області з 22.12.1921 по день смерті, що вбачається із довідки Федорівської сільської ради Гусятинського району Тернопільської області № 356 від 06.10.2003 року та відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України прийняла спадщину, що підтверджується довідкою Федорівської сільської ради Гусятинського району Тернопільської області № 409 від 27.11.2003 року.

Як вбачається із спадкової справи № 138/2014, зокрема із свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 27.08.2014 року ОСОБА_1 вже успадкувала після смерті ОСОБА_3, яка померла 08.02.2003 року право на земельну частку (пай) розміром 1,36 га, яка знаходиться в колективній власності селянської спілки «Мрія» с. Тудорів (Федорівка) Гусятинського району Тернопільської області, яке належало спадкодавцю згідно сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ТР № 0083662 від 26.02.1997 року.

Відповідно до вимог ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

З огляду на викладенні обставини судом встановлено, що спадкоємець за законом ОСОБА_3, яка померла 08.02.2003 року після відкриття спадщини після смерті чоловіка ОСОБА_5, що помер 24.02.1994 року, прийняла спадщину, але не встигла її оформити, а тому відповідно до ст. 1276 ЦК України право на прийняття належної їй частки у спадщині ? житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами переходить до її спадкоємця по заповіту позивача ОСОБА_1 Крім того, спадкодавцю ОСОБА_3 належала на праві власності ? частки житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що спадкове майно складається з житлового будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 38,6 м2, житловою 18,7 м2, в с. Тудорів по вул. Центральна, 120 Гусятинського району Тернопільської області і це майно є померлої ОСОБА_3 Оформити спадкування позивач не має змоги нотаріально.

Враховуючи те, що зазначені обставини є перешкодою для набуття позивачем права власності на зазначене спадкове майно є підстави у судовому порядку визнати за позивачем право власності на спадкове майно в порядку спадкування по заповіту після смерті ОСОБА_3.

На підставі наведеного, ст. ст. 392, 1223, 1268, 1276 Цивільного кодексу України, керуючись ст. ст. 3, 10, 11, 60, 212, 215, 218, 223, 294 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1), право власності на житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 38,6 м2, житловою 18,7 м2, в с. Тудорів по вул. Центральна, 120 Гусятинського району Тернопільської області, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів до апеляційного суду Тернопільської області через Гусятинський районний суд з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення до апеляційного суду Тернопільської області через Гусятинський районний суд.

Суддя підпис

З оригіналом вірно

Суддя Гусятинського районного суду І.О. Лисюк