У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

суддів:Завгородньої І.М., Іваненко Ю.Г., Мазур Л.М.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, за касаційними скаргами ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 24 грудня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 16 лютого 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2015 року позивач звернулася до суду з даним позовом, зазначивши в його обгрунтування, що 03 липня 2014 року між нею та відповідачем укладено попередній договір, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., за умовами якого відповідач зобов'язалася продати, а вона - придбати належну відповідачу на праві приватної власності земельну ділянку АДРЕСА_1 Основний договір мав бути укладений та нотаріально посвідчений не пізніше 03 липня 2015 року.

На виконання умов попереднього договору вона передала відповідачу в якості авансу 3 000 доларів США, що було еквівалентно 36 000 гривень, який повертається у випадку відмови відповідача від укладання договору купівлі-продажу.

Посилаючись на те, що відповідачем надана неналежна оцінка земельної ділянки, у зв'язку з чим нотаріус відмовив у посвідченні договору купівлі-продажу, просила суд стягнути з відповідача на свою користь грошові кошти, передані у якості авансу в розмірі 65 915 гривень 10 копійок, що еквівалентно 3 000 доларам США станом на день подачі позову, 30 000 гривень, сплачених за укладання договорів з ТОВ «Абрис-дизайн» про розробку архітектурного проекту, 3% річних за період з 03 липня 2015 року по 04 вересня 2015 року у розмірі 341 гривня 30 копійок та 25 000 гривень на відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 24 грудня 2015 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 авансовий платіж у розмірі 36 000 грн. та три відсотки річних у розмірі 186 грн. 41 коп., а всього стягнуто 36 186 (тридцять шість тисяч сто вісімдесят шість) грн. 41 коп.

У задоволенні позовних вимог про відшкодування моральної шкоди - відмовлено.

Додатковим рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 30 грудня 2015 року стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_4 судовий збір у розмірі 361 грн. 41 коп.

Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 16 лютого 2016 року рішення суду першої інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду і ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог, мотивуючи свою вимогу порушенням судаминорм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

У касаційній скарзі ОСОБА_5 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду і ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Касаційні скарги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з правилами ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. При цьому суд касаційної інстанції перевіряє законність і обґрунтованість постановлених судових рішень в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції, та доводів касаційної скарги.

Ухвалюючи рішення в частині вимог про відшкодування майнової шкоди, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив із того, що основний договір купівлі-продажу земельної ділянки між сторонами не укладено у зв'язку із відсутністю експертної грошової оцінки земельної ділянки, а тому дійшов обґрунтованого висновку про стягнення з відповідача на користь позивача суми авансу, сплаченої за попереднім договором та три відсотка річних.

Встановивши, що між сторонами виник спір з приводу не виконання умов попереднього договору, яким не передбачено відшкодування моральної шкоди, суд першої інстанції, з яким погодився й апеляційний суд, обґрунтовано відмовив у задоволенні позову в частині вимог про відшкодування моральної шкоди.

Оскільки доводи касаційних скарг не дають підстав для висновку, що при розгляді справи судамидопущено порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, які передбачені ст.ст. 338 - 341 ЦПК України як підстави для скасування рішень, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційні скарги.

Керуючись ст.ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційні скарги ОСОБА_4 та ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 24 грудня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 16 лютого 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: І.М. Завгородня Ю.Г. Іваненко Л.М. Мазур