Справа № 758/5023/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
(ЗАОЧНЕ)
05 вересня 2016 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Супрун Г. Б. ,

секретаря Прокопенко М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку, -

В С Т А Н О В И В :
Позивач звернулася до суду з даним позовом, в якому просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування квартирою АДРЕСА_1 на підставі ст.ст. 71, 72 ЖК УРСР, у зв`язку з тим, що в квартирі відповідачів не проживають з 1999 року, місце їх перебування невідомо.

Позивач в судовому засіданні позов підтримала, зазначила, що її дочка ОСОБА_2 зареєструвала шлюб з громадянином Республіки Пакистан та із сім`єю у 1999 році виїхала з квартири АДРЕСА_2 , у невідомому напрямку. За цей час жодного разу не спілкувалась з позивачем, навіть по телефону, їх місце знаходження не відоме, особисті речі та речі повсякденного використання в квартирі відсутні, за житлово-комунальні послуги відповідачі не сплачують, в зв`язку з чим тягар по сплаті за комунальні послуги лежить на позивачеві.

Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про час, день та місце розгляду справи повідомлявся належно. Відповідно до ч. 4 ст. 169 та ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Суд, вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідачів, на підставі наявних у справі даних та доказів та ухвалити заочне рішення.

Суд, вислухавши пояснення позивача, показання свідків, дослідивши письмові докази, приходить до наступних висновків.

Як вбачається з ордеру на житлове приміщення №55832 від 10.04.1962 р., виданого на підставі рішення виконкому Подільської районної ради №252 від 12.03.1962 р., даний документ виданий ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , які набули право на зайняття двохкімнатної квартири АДРЕСА_2 (а.с. 8).

Згідно з рішенням Київського заводу поліграфічних машин №5 від 02.01.1990 р., особовий рахунок на вищевказане житлове приміщення, який був оформлений на ім`я ОСОБА_5 закритий, у зв`язку зі смертю останнього, та переведений на ім`я позивача (а.с. 10).

Згідно довідки форми №3 від 27.01.2016 року №171, виданої КП «КК «Центр комунального сервісу №31» за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровані ОСОБА_1 (з 20.04.1969 р.), ОСОБА_2 (з 21.01.1992 р.), ОСОБА_3 (з 26.01.1999 р.) та ОСОБА_4 (з 22.09.1998 р.) (а.с. 7).

В судовому засіданні встановлено, що відповідачі не проживають у квартирі з 1999 року. Факт не проживання відповідачів підтверджується актами обстеження квартири АДРЕСА_2 , від 23.03.2016 р., на предмет не проживання, затвердженого начальником КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Подільського району м. Києва» (а.с. 15).

Факт не проживання також підтверджується показами свідків.

Свідок ОСОБА_9 , яка є знайомою позивача, пояснила, що у 1999 р. відповідачі з невідомих причин змінили місце проживання, яке на даний час не відоме, їх особисті речі в квартирі відсутні. В 2014 року з військового комісаріату на ім`я ОСОБА_4 (онук позивача) надходили виклики про необхідність його особистої явки, проте відшувати останнього не виявилося можливим.

Свідок ОСОБА_10 , яка є дочкою позивача, в судовому засіданні пояснила, що її рідна сестра ОСОБА_2 разом із своєю сім`єю не проживає за адресою: АДРЕСА_1 , з 1999 року. Причини зміни місця проживання їй не відомі, оскільки сварок між матір`ю та сестрою не було. Відповідачі у квартирі не проживають, особисті речі та речі повсякденного використання в квартирі відсутні, за житлово-комунальні послуги не сплачують, в зв`язку з чим тягар по сплаті за комунальні послуги лежить на позивачеві. За весь цей час вона з матір`ю не вживали заходи щодо пошуку відповідачів.

За статтею 61 ЖК УРСР, користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім`я якого видано ордер.

Відповідно ч. 1 ст. 63 ЖК УРСР предметом договору найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду є окрема квартира або інше ізольоване жиле приміщення, що складається з однієї чи кількох кімнат, а також одноквартирний жилий будинок.

Відповідно до ст. 71 ЖК УРСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Статтєю 72 ЖК УРСР визначено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Аналізуючи зазначене, враховуючи, що в судовому засіданні встановлено, що відповідачі не проживають у квартирі без поважних причин близько сімнадцяти років, а саме з 1999 р., проте по теперішній час зареєстровані у вказаному житловому приміщенні, позивач сплачує кошти за житлово-комунальні послуги за відповідачів, чим порушуються її права, суд вважає, що позовні вимоги доведені та підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 7 Закону України від 11 грудня 2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється в день звернення особи на підставі заяви особи або її представника, що подається до органу реєстрації, судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою, свідоцтва про смерть, паспорта або паспортного документа, що надійшов з органу державної реєстрації актів цивільного стану, або документа про смерть, виданого компетентним органом іноземної держави, легалізованого в установленому порядку, інших документів, які свідчать про припинення.

Враховуючи, що ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачений спеціальний порядок зняття особи з реєстрації місця проживання, позивачу органом реєстрації не відмовлено у проведенні зняття відповідачів з реєстраційного обліку за адресою: АДРЕСА_1 , чим не порушено її прав та інтересів, проходжу до висновку про відмову у задоволенні вказаних позовних вимог.

Згідно ст. 88 ЦПК України підлягають відшкодуванню понесені та документально підтверджені вимоги позивача про стягнення судового збору у сумі 551,20 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 61, 63, 71, 72 ЖК УРСР, Законом України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні, ст.ст. 8, 10, 11, 15, 60, 212-215, 224 ЦПК України суд,-

В И Р І Ш И В :
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такою, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_2 .

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_2 .

Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_2 .

В решті вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , понесені судові витрати у розмірі 551,20 грн.

Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду м. Києва через Подільський районний суд м. Києва.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Г. Б. Супрун