РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2016 року Київський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого-судді - Сенаторова В.М.,

при секретарі - Явнюк К.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за заявою ОСОБА_1, зацікавлена особа: Павлоградський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Дніпропетровській області про встановлення факту смерті,-

ВСТАНОВИВ:

Представник ОСОБА_1 за довіреністю ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою про встановлення факту смерті своєї матері ОСОБА_3., яка померла 18.07.2016 року в м. Шахтарськ смт. Сердите Донецької обл. В обґрунтування своїх вимог заявник зазначає, що він є сином померлої, а оскільки Павлоградський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Дніпропетровській області відмовляє заявнику у видачі свідоцтва про смерть, посилаючись на те, що смерть зареєстрована на непідконтрольній Україні території, тому він звернулася до суду. Встановлення даного факту необхідно йому для оформлення спадщини.

Заявник ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, причини неявки суду не повідомили. Представник заявника подала до суду заяву, в якій вимоги підтримала, просила задовольнити, а справу слухати за її відсутності.

Представник Павлоградський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Дніпропетровській області у судове засідання не з'явився.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч.2 ст. 257-1 ЦПК України, справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду.

Відповідно до п.8 ч.1ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Відповідно до ч.1 ст. 257-1 ЦПК України, заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника.

Так, судом встановлено, що заявник ОСОБА_1 та померла ОСОБА_3., перебували у родинних відносинах, а саме - остання була матір'ю заявника, згідно свідоцтва про народження ОСОБА_1 від 18.08.1964 року VI-УР №248224. /а.с.9/

Факт смерті ОСОБА_3., ІНФОРМАЦІЯ_1, у м. Шахтарськ смт. Сердите Донецької обл. підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть №346 від 18.07.2016 року, видане Муніципальним закладом "Центр первинної медико-санітарної допомоги м. Шахтарськ" так званої Донецької Народної Республіки. /а.с.8/

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом.

Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Статтею 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» встановлено, що державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання.

Згідно п.13.постанови пленуму Верховного суду України № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» - заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті.

Представник заявника ОСОБА_2 звернулася до Павлоградський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Дніпропетровській області із заявою про видачу свідоцтва про смерть ОСОБА_3., однак їй було відмовлено у проведенні державної реєстрації смерті, оскільки заявником предявлено документ, форма якого не відповідає формі, визначеній наказом МОЗ України від 08.08.2006 року №545.

Згідно Постанови пленуму ВСУ №5 заявник зобов'язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин.

Таким чином, на підставі викладеного, суд вважає підтвердженим факт смерті ОСОБА_3., ІНФОРМАЦІЯ_1, у м. Шахтарськ смт. Сердите Донецької обл. 18.07.2016 року.

Керуючись ст.ст. 257-259 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ :

Заяву ОСОБА_1, зацікавлена особа: Павлоградський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Дніпропетровській області про встановлення факту смерті - задовольнити.

Встановити факт смерті ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, у м. Шахтарськ смт. Сердите Донецької обл. 18 липня 2016 року.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Київський районний суд м. Харкова шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Суддя -