Справа № 202/7300/15-ц
06 вересня 2016 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська в складі:
головуючого судді - Шклярука Д.С.
при секретарі - Вітько Є.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», третя особа Шоста Дніпропетровська державна нотаріальна контора, про визнання права власності на грошові кошти в порядку спадкування за законом, -
В обґрунтування позову ОСОБА_1 посилається на те, що вона та ОСОБА_2 проживали разом, знаходилися у дуже теплих відносинах, але не перебували у шлюбі. Вона доглядала ОСОБА_2, матеріально допомагала, опікувалася його станом здоров'я, оскільки той тяжко хворів, купляла йому ліки, забезпечувала можливість лікування у закладах охорони здоров'я, купляла продукти харчування та речі.
24.12.2014 року ОСОБА_2 помер та після його смерті відкрилася спадщина на грошові кошти, що знаходяться на рахунках у ПАТ КБ «ПриватБанк». За життя заповіту ОСОБА_2 не складав.
Після смерті ОСОБА_2 вона забезпечувала його кремацію.
ОСОБА_2 ніколи у шлюбі не перебував та не має близьких родичів і дітей.
Вона звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, але у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом їй було відмовлено, через що вона вимушена звернутися до суду із позовною заявою.
В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала та предявлений позов просила задовольнити у повному обсязі. В обґрунтування позову посилалася на викладені у ньому обставини.
Представник відповідача проти позову заперечував про що надіслав на адресу суду письмові заперечення у яких просив у позові відмовити у повному обсязі. При цьому, у судове засідання не з'являвся, про причини неявки суд не повідомляв.
Оскільки позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, а відповідач належним чином повідомлялася про день, місце та час розгляду справи, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ст.ст. 224-226 ЦПК України.
Суд, вислухавши пояснення позивачки, допитавши свідків, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
За життя ОСОБА_2 заповітів не складав, а близьких родичів взагалі не мав.
З 2005 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проживали разом, знаходилися у дуже теплих стосунках, але не перебували у шлюбі, про що свідчить довідка квартального комітету та покази допитаних свідків.
Позивач хворів на диссимінований туберкульоз легенів та позивачка його доглядала, забезпечувала ліками та харчами, одягом, забезпечувала його лікування у лікарні, про що надано відповідну довідку Комунальним закладом «Дніпропетровська міська клінічна лікарня № 21 імені проф. ОСОБА_3» ДОР.
Після смерті ОСОБА_2 позивачка організувала його кремацію та понесла усі витрати із цим повязані, про що свідчать накладні та довідки долучені до матеріалів справи.
Усі вищезазначені обставини також підтвердили допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6
Після смерті ОСОБА_2 позивачка звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, але у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом їй було відмовлено, про що нотаріусом було винесено постанову.
Відповідач також відмовив позивачці у видачі коштів після смерті спадкодавця ОСОБА_2
Як вбачається із наданої до суду спадкової справи ОСОБА_2 заповітів за життя не складав, і протягом встановленого Законом строку із заявою про прийняття спадщини після його смерті звернулася тільки позивачка.
У відповідності до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Відповідно до ч. 1 ст. 1217 Цивільного кодексу України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (ст.1220 ЦК України).
Згідно із ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.
Частиною 3 ст. 1223 ЦК України встановлено, що право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.
Статтею 1264 ЦК України встановлено, що у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.
Отже, за встановлених у судовому засіданні обставин, суд доходить до обґрунтованого висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають повному задоволенню, оскільки вона в силу ст. 1264 ЦК України позивачка вважається спадкоємцем четвертої черги, що було підтверджено у судовому засіданні дослідженими доказами, у встановлений законом строк звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, та виконала усі дії для прийняття спадщини.
Інших спадкоємців 1-3 черги в порядку спадкування за законом під час розгляду справи не встановлено.
Враховуючи наведене, на підставі ст. 525,526, 530, 543, 554, 610, 611, 629, 1049, 1050, 1054 ЦК України, керуючись ст.ст.3, 10, 30, 57, 60, 88, 169, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити в повному обсязі.
Заочне рішення набирає законної сили відповідно до загального порядку, встановленого Цивільним процесуальним кодексом України.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, на рішення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Суддя: Д.С. Шклярук