У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2016 року м. Київ

Колегія суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Журавель В.І., Закропивного О.В., Штелик С.П.

розглянувши у попередньому судовому засіданні справуза позовом приватного акціонерного товариства «Теком» до ОСОБА_4, третя особа - ОСОБА_5, про стягнення коштів, за касаційною скаргою ОСОБА_4 та його представника ОСОБА_6 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 07 квітня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 11 серпня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2012 року приватне акціонерне товариство страхова компанія «Теком» (далі - ПрАТ СК «Теком») звернулося до суду із указаним позовом, мотивуючи вимоги тим, що 27 серпня 2010 року у м. Одесі по вул. Щепкіна, 6 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів ВАЗ 2106, державний номерний знак НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_4, та Mitsubishi Lancer, державний номерний знак НОМЕР_2, яким керувала ОСОБА_5 Унаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортний засіб Mitsubishi Lancer отримав механічні пошкодження, вартість відновлювального ремонту становить 17 747 грн.

Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 08 жовтня 2010 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

За договором добровільного страхування наземного транспортного засобу № 207-10 Д/Т/АТ від 21 травня 2010 року застраховано майнові інтереси ОСОБА_5, пов'язані із володінням, користуванням та/або розпорядженням транспортним засобом марки Mitsubishi Lancer, державний номерний знак НОМЕР_2 та/або додатковим обладнанням, у ПрАТ СК «Теком».

Посилаючись на те, що 18 жовтня 2010 року страховою компанією було виплачено ОСОБА_5 страхове відшкодування у розмірі 16 310, 69 грн, крім цього понесено витрати на оплату послуг експерта у розмірі 436 грн та поштові витрати розміром 75, 56 грн, позивач просив стягнути загальну суму 16 822, 25 грн із відповідальної за заподіяний внаслідок ДТП збиток особи.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 19 листопада 2013 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 24 червня 2014 року, позов задоволено частково. Стягнуто із ОСОБА_4 на користь ПрАТ СК «Теком» 16 310 грн. Вирішено питання про судові витрати.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 29 квітня 2015 року рішення Приморського районного суду м. Одеси від 19 листопада 2013 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 24 червня 2014 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

При новому розгляді справи ПрАТ СК «Теком» зменшило позовні вимоги та просило на підставі ст. 993 ЦК України, ст. 27 Закону України «Про страхування» стягнути з ОСОБА_4, як відповідальної за збитки особи, 14 094 грн 08 коп.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 07 квітня 2016 року, залишеним без зміни ухвалою апеляційного суду Одеської області від 11 серпня 2016 року, позовні вимоги ПрАТ СК «Теком» задоволено. Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ПрАТ СК «Теком» 14 094 грн 08 коп. страхового відшкодування. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 та його представник ОСОБА_6, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просять скасувати оскаржувані судові рішення, ухвалити нове рішення про відмову у позові.

Відповідно до п. 6 розд. XII«Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи скарги цих висновків не спростовують.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, із дотриманням вимог ст. ст. 212-214, 303, 315 ЦПК України повно, всебічно та об'єктивно встановив фактичні обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, та, виходячи із вимог ст. ст. 58, 59, 60 ЦПК України, дійшов обґрунтованого висновку про перехід до страховика ПрАТ СК «Теком» прав страхувальника ОСОБА_5 щодо ОСОБА_8, як відповідальної за завдані винними діями збитки особи, та, відповідно, права ПрАТ СК «Теком» на підставі ст. 27 Закону України «Про страхування», ст. 993 ЦК України на стягнення з ОСОБА_8 фактично виплачених сум.

При новому розгляді справи судами відповідно до вимог ч. 4 ст. 338 ЦПК України враховано висновки, зроблені в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 29 квітня 2015 року.

Доводи скарги про те, що суди попередніх інстанцій відмовили у розгляді вимоги ОСОБА_4 до ПрАТ СК «Теком» про повернення замінених запасних частин або зменшення суброгаційного зобов'язання на їх вартість, не заслуговують на увагу, оскільки така позовна вимога не заявлялась.

Водночас, судами ретельно з'ясовано можливість повернення замінених деталей, проте докази про їх наявність не були надані жодною із сторін.

Інші доводи касаційної скарги також висновків не спростовують і зводяться до оцінки доказів, що не є компетенцією суду касаційної інстанції в розумінні ст. 335 ЦПК України.

Ураховуючи викладене та положення ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити оскаржувані судові рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 та його представника ОСОБА_6 відхилити.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 07 квітня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 11 серпня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді В.І. Журавель

О.В. Закропивний

С.П.Штелик