Справа №336/9068/15-ц
пр.№2/336/646/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2016 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді: Артемової Л.Г.,

при секретарі: Шайтановій Л.А.,

за участі: представника позивача: ОСОБА_1, відповідачки ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Запорізької міської ради до ОСОБА_2, третя особа: Державна фінансова інспекція в Запорізькій області, про стягнення збитків,-

В С Т А Н О В И В:

22.12.2015 року Запорізька міська рада (далі - ЗМР) звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування збитків у вигляді упущеної вигоди (неодержаного прибутку) у розмірі 6000,00 грн.

В обгрунтування позову зазначає, що 03.07.2014 року Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Запорізькій області зареєстровано декларацію про початок виконання будівельних робіт №ЗП 01 на об'єкт будівництва «Реконструкція нежитлових приміщень під перукарню (салон краси) та магазин продовольчих і непродовольчих товарів за адресою м.Запоріжжя, вул. Патріотична, 70, приміщення, №1,2,3», замовником якого є відповідач.

Згідно з п.15 Декларації про готовність об'єкта до експлуатації, зареєстрованої Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Запорізькій області кошторисна вартість будівництва визначена відповідачем у розмірі 250000 грн.

Рішенням Запорізької міської ради № 77 від 24.12.2012 року затверджено Порядок пайової участі замовників забудови земельної ділянки у розвитку інфраструктури м.Запоріжжя, який містить механізм залучення до пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту, порядок укладення договорів та розрахунку розміру величини пайового внеску.

Відповідач не виконав передбаченого п.3.2 Порядку обов'язку укласти договір про пайову участь у розвитку інфраструктури міста та не виконав визначеного ст.40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» обов'язку внести кошти пайової участі у розвитку інфраструктури міста до прийняття об'єкта будівництва в експлуатацію, чим порушуються права та інтереси територіальної громади міста на отримання коштів пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту.

Відповідно до п.2.2 Порядку, розмір пайової участі забудовника у розвитку інфраструктури м.Запоріжжя становить для нежитлових будівель та споруд -10% загальної кошторисної вартості будівництва об'єкта.

Внаслідок не укладення замовником будівництва договору пайової участі, невиконання зобов'язань, що прямо встановлені законом, Запорізькій міській раді заподіяно збитків у вигляді неодержаних доходів у сумі 6000,00 грн. у зв'язку з чим позивач і звернувся до суду з даним позовом. Просить суд стягнути з відповідача на користь ЗМР суму збитків у розмірі та судові витрати по оплаті судового збору.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримала з наведених у ньому підстав, просила позов задовольнити у повному обсязі.

Відповідачка проти позову заперечувала та пояснила, що відповідачем на законних підставах була проведена реконструкція приміщення виключно в межах зовнішніх геометричних розмірів фундаменту, без забудови нової земельної ділянки, що не потребувало зміни або створення інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури в межах міста, просила у позові відмовити як у заявленому безпідставно.

Згідно з письмовими поясненнями, які надійшли до матеріалів справи, третя особа Державна фінансова інспекція в Запорізькій області просить задовольнити позов в повному обсязі.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши надані письмові докази у сукупності, суд дійшов до висновку, що позов не ґрунтується на законі, задоволенню не підлягає на підставі наступних встановлених судом фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин.

Відповідно до ч. 2 ст. 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» передбачено, що замовник, який має намір щодо забудови земельної ділянки у населеному пункті, зобов'язаний взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту. Пайова участь у розвитку інфраструктури населеного пункту полягає у перерахуванні замовником до прийняття об'єкта будівництва в експлуатацію до відповідного місцевого бюджету коштів для створення і розвитку зазначеної інфраструктури.

Договір про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту укладається не пізніше ніж через 15 робочих днів з дня реєстрації звернення замовника про його укладення, але до прийняття об'єкта будівництва в експлуатацію.

У відповідності до ч. 1 ст. 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» порядок залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту встановлюють органи місцевого самоврядування відповідно до цього Закону.

Судом встановлено, що 10 вересня 2014 року Запорізькою міською радою прийнято рішення № 40 «Про внесення змін до порядку залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі у розвитку інфраструктури м. Запоріжжя, затвердженого рішенням Запорізької міської ради від 24 грудня 2012 року № 77» (далі - Порядок).

Відповідно до п.3.2 Порядку договір про пайову участь укладається не пізніше п'ятнадцяти робочих днів з дня реєстрації уповноваженим органом звернення замовника про його укладання, але до прийняття об'єкта до експлуатації.

Кошти пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту сплачуються в повному обсязі до прийняття об'єкта будівництва в експлуатацію єдиним платежем або частинами за графіком, що визначається договором.

Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Запорізькій області зареєстровано декларацію про початок будівельних робіт на об'єкт будівництва «Реконструкція нежитлових приміщень під перукарню (салон краси) та магазин продовольчих і непродовольчих товарів за адресою м.Запоріжжя, вул. Патріотична, 70, приміщення, №1,2,3» 16.06.2014 р. та зареєстровано декларацію про готовність об'єкта до експлуатації.

За змістом декларації про готовність об'єкта до експлуатації, відповідачем була здійснена реконструкція вже існуючого об'єкту, без зміни його зовнішніх геометричних розмірів фундаменту, відомостей щодо забудови відповідачем нової земельної ділянки не містить.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» замовник - це фізична або юридична особа, яка має намір щодо забудови території (однієї чи декількох земельних ділянок) і подала в установленому законодавством порядку відповідну заяву.

Містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки (далі - містобудівні умови та обмеження) - документ, що містить комплекс планувальних та архітектурних вимог до проектування і будівництва щодо поверховості та щільності забудови земельної ділянки, відступів будинків і споруд від червоних ліній, меж земельної ділянки, її благоустрою та озеленення, інші вимоги до об'єктів будівництва, встановлені законодавством та містобудівною документацією.

Відповідно до зареєстрованої декларації про початок виконання будівельних робіт містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки не потребуються і з відповідною заявою про надання містобудівних умов відповідач не звертався та їх не отримував.

Проекти будівництва І-ІІІ категорії складності, до яких відноситься й реконструкція відповідачем обєкту, відповідно до п. 3ст. 31 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» не підлягають обов'язковій експертизі, а також відповідно до п.2.5 Переліку об'єктів будівництва, для проектування яких містобудівні умови та обмеження не надаються,затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлового-комунального господарства від 7 липня 2011 року № 109,до них не надаються містобудівні умови та обмеження.

Вказані обставини та пояснення представника відповідача про реконструкцію відповідачем вже існуючої будівлі виключно в межах її фундаменту, позивач не надав, відповідачка не є забудовником земельної ділянки за змістом закону.

З наведеного суд дійшов висновку, що фактично роботи із забудови території (однієї чи декількох земельних ділянок) відповідачем не проводилися, реконструкція вже існуючої будівлі не потребувала зміни меж земельної ділянки, що знаходиться під забудовою житловим багатоквартирним будинком, її благоустрою або озеленення,облаштування або перенесення об'єктів соціальної інфраструктури, створення і розвитку інженерно-транспортної інфраструктури і т.ін., тому замовник будівництва не є суб'єктом містобудування в розумінні вищевказаного закону,на якого покладені обов'язки укласти договір про пайову участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту та сплатити вказані кошти до бюджету міста,тому позиція позивача про завдання з вини відповідача збитків законі не ґрунтується і дослідженими в суді доказами не підтверджується, тому підстав для задоволення позову судом не встановлено.

При відмові у задоволенні позову, суд на підставі ст.88 ЦПК України на користь позивача судовий збір не стягує.

На підставі ст. 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», ст.3, 10, 11, 57, 60, 88, 212-215, 218, 294 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Запорізької області шляхом подання через Шевченківський районний суд м.Запоріжжя протягом десяти днів після проголошення рішення суду апеляційної скарги.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Л.Г. Артемова