У х в а л а

8 вересня 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Дьоміної О.О., Маляренка А.В., Ситнік О.М.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення боргу, за касаційною скаргою представника ОСОБА_5 - ОСОБА_7, та ОСОБА_6 на заочне рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 28 грудня 2012 року та ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 22 липня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2011 року публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» (далі - ПАТ «Райффайзен Банк Аваль») звернулося до суду із зазначеною позовною заявою, посилаючись на те, що 30 травня 2006 року між Акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль» (далі - АППБ «Аваль»), правонаступником якого є ПАТ «РайффайзенБанк Аваль», та ОСОБА_5 укладено кредитний договір, відповідно до умов якого банк надав останній кредит у розмірі 40 тис. дол. США з кінцевим терміном повернення коштів 29 травня 2026 року та сплатою 12 % річних.

На забезпечення виконання грошових зобов'язань 30 травня 2006 року між АППБ «Аваль» та ОСОБА_5 укладено іпотечний договір, відповідно до якого ОСОБА_5 передала в іпотеку банку належний їй на праві приватної власності будинок по АДРЕСА_1. Крім того, 30 травня 2006 року між АППБ «Аваль» та ОСОБА_6 укладено договір поруки, відповідно до умов якого останній поручився перед банком за виконання ОСОБА_5 грошових зобов'язань за кредитним договором. Однак грошові зобов'язання ОСОБА_5 належним чином не виконала, у зв'язку із чим станом на 25 липня 2012 року утворилась заборгованість за кредитним договором у сумі 520 тис. 515 грн 29 коп., що складається із: заборгованості за кредитом - 296 тис. 223 грн 22 коп.; заборгованості за відсотками - 60 тис. 473 грн 20 коп.; пені за прострочення сплати кредиту та відсотків - 163 тис. 818 грн 87 коп.

Вважаючи, що позичальниця належним чином не виконала своїх грошових зобов'язань за кредитним договором, у зв'язку із чим утворилась заборгованість, банк, уточнивши позовні вимоги, остаточно просив солідарно стягнути вищезазначену суму заборгованості з позичальниці та поручителя.

У листопаді 2012 року ОСОБА_6 звернувся до суду із зустрічним позовом до ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» про розірвання договору поруки, посилаючись на істотні зміни обставин, спричинених зростанням курсу долара США відносно національної валюти України через світову економічну кризу, порушення внаслідок цього майнових інтересів поручителя, а також на фактичне здійснення правочину в національній валюті - гривні, що приховується правочином, вираженим в іноземній валюті.

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області ухвалою

від 5 листопада 2012 року постановив відмовити у прийнятті зустрічної позовної заяви ОСОБА_6 до ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» про розірвання договору поруки.

Цей же суд заочним рішенням від 28 грудня 2012 року позов

ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» задовольнив, ухвалив стягнути солідарно з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 заборгованість за кредитним договором у сумі 520 тис. 515 грн 29 коп.

Апеляційний суд Закарпатської області ухвалою від 22 липня 2015 року постановив: скасувати ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 5 листопада 2012 року; залишити без змін заочне рішення цього ж суду від 28 грудня 2012 року; вирішив питання про повернення оригіналів письмових документів.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_5 - ОСОБА_7, та ОСОБА_6 просять заочне рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 28 грудня 2012 року та ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 22 липня 2015 року в частині залишення без змін заочного рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 28 грудня 2012 року скасувати, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права й неправильним застосуванням норм матеріального права, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Згідно з частиною 2 статті 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Оскільки наведені в касаційній скарзі доводи дають підстави для висновку, щодо порушення судами норм процесуального та матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, колегія суддів вважає за необхідне призначити справу до судового розгляду.

Керуючись ч. 5 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення боргу призначити до судового розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: О.О. Дьоміна

А.В.Маляренко

О.М.Ситнік