Єдиний унікальний номер 240/433/16-ц Номер провадження 22-ц/775/1732/2016
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 вересня 2016 року м. Бахмут Донецької області

Апеляційний суд Донецької області у складі:

головуючого - судді: Будулуци М.С.,

суддів: Космачевської Т.В., Курило В.П.

за участю секретаря Чуряєва В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Олександрівського районного суду Донецької області від 03 серпня 2016 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Олександрівської селищної ради Олександрівського району Донецької області про визнання додаткового строку для подання заяви для прийняття спадщини, -

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Олександрівського районного суду Донецької області від 03 серпня 2016 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до Олександрівської селищної ради Олександрівського району Донецької області про визнання додаткового строку для подання заяви для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року в селі Петрівка Перша, Олександрівського району, Донецької області, відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, невідповідність фактичним обставинам справи, просив рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позов.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги позивач зазначив, що він не мав змоги вчасно, в установлений шестимісячний строк, прийняти спадщину, що відкрилась після смерті його дядька - ОСОБА_2, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року, оскільки після смерті дядька виїхав в Російську Федерацію на заробіток, а тому пропустив строк для прийняття спадщини.

Апелянт стверджує, що єдиним доказом його перебування за кордоном є показання свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які всупереч нормам ст.ст. 179-180 ЦПК України не були допитані в суді першої інстанції, що свідчить про необ'єктивність встановлення обставин.

Позивач стверджує, що суд зробив помилкові висновки про недоведеність поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини та відсутність обставин, які б свідчили про наявність родинних зав'язків між померлим та заявником.

Як зазначив ОСОБА_1, відповідно до п.2 Узагальнення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ судової практику розгляду цивільних справ про спадкування від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13, перебування спадкоємця тривалий час за межами України є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини.

Позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_5 в засідання апеляційного суду не з'явилися, але про час та місце розгляду справи повідомлені судовою повісткою та телефонограмою (а.с. 79, 81, 85).

Представник позивача ОСОБА_5 надіслала до апеляційного суду електронною поштою лист, в якому просила розглянути справу у відсутності представника позивача та повідомила, що позивач усі вимоги та доводи апеляційної скарги підтримує повністю та просила вирішити справу відповідно до норм чинного законодавства (а.с. 88, 89).

Представник відповідача в судове засідання апеляційного суду не з'явився, але про час та місце розгляду справи відповідач повідомлений судовою повісткою та телефонограмою (а.с. 79, 80, 83). 09 вересня 2016 року Селищний голова Олександрівської селищної ради надіслав до апеляційного суду електронною поштою заяву, в якій просив розглянути справу у відсутності представника селищної ради (а.с. 86, 87).

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги в межах оскарження, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга позивача задоволенню не підлягає, а рішення слід залишити без змін, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Як зазначено в ч.1 ст. 303 ЦПК України, апеляційний суд під час розгляду справи в апеляційному порядку перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлено строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

За приписами ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ст. 1272 ЦК України).

Згідно зі ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст.1261-1265 цього Кодексу (ст. 1223 ЦК України).

Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

В п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7 роз'яснено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Відповідно до ст.1265 ЦК України, у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно.

Суд встановив, що 10 травня 2011 року в селі Петрівка Перша Олександрівського району Донецької області померла громадянка ОСОБА_6, про що в Книзі реєстрації смерті 11 травня 2011 року зроблено відповідний запис за № 42, що підтверджується копією свідоцтва про її смерть, виданого 14 травня 2011 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Олександрівського районного управління юстиції у Донецькій області (бланк серії 1-НО №548960) (а.с.11).

Після смерті ОСОБА_6 на території Олександрівської селищної ради відкрилася спадщина, яка складається з земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 4,90 га, кадастровий №:01:000:0660, що підтверджується копією відповідного державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА №723432, виданого 14 березня 2006 року на підставі розпорядження Олександрівської райдержадміністрації від 21 листопада 2005 року за № 371 на ім'я померлої (а.с.14).

ІНФОРМАЦІЯ_1 року в селі Петрівка Перша Олександрівського району Донецької області помер ОСОБА_2, про що в Книзі реєстрації смертей 28 вересня 2011 року зроблено відповідний запис за №70, що підтверджується копією відповідного свідоцтва про його смерть, виданого 28 вересня 2011 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Олександрівського районного управління юстиції у Донецькій області (бланк серії НОМЕР_1) (а.с. 10).

30 березня 2016 року позивач звернувся до приватного нотаріуса Олександрівського районного нотаріального округу Донецької області з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, яке залишилось після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_2, який на час відкриття спадщини постійно проживав за адресою: АДРЕСА_1

За результатами розгляду заяви ОСОБА_1 приватним нотаріусом винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, зазначивши, що згідно з Витягом зі Спадкового реєстру № 43425142, отриманого приватним нотаріусом, спадкова справа на майно, яке залишилось після смерті ОСОБА_2, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року, не відкрита, доказів постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини ОСОБА_1 приватному нотаріусу не надав, а тому, у відповідності зі ст. 1272 ЦК України, він вважається таким, що спадщину не прийняв. Окрім цього, нотаріус в постанові зазначив, що неможливо встановити належність спадкодавцю на день його смерті земельної ділянки, яка надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Олександрівської селищної ради Олександрівського району Донецької області ОСОБА_6, померлої 10 травня 2011 року, спадщину після смерті якої прийняв її син - ОСОБА_2, але не встиг оформити своїх спадкових справ, та неможливо встановити той факт, що ОСОБА_1 є рідним племінником ОСОБА_2 (а.с. 6-7).

Відмовляючи в задоволенні позову, суд виходив з того, що підстави для визначення позивачу додаткового строку для прийняття спадщини відсутні, оскільки будь-яких обставин, які б свідчили про наявність об'єктивних, непереборних та істотних труднощів для подання позивачем заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини у встановлений законом строк позивачем не доведено, як і ступінь родинних відносин зі спадкодавцем.

Апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга позивача задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Всупереч тверджень апелянта, суд першої інстанції повно та всебічно дослідив і оцінив обставини справи та надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Відповідно до ч. 1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана надати ті докази, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Приймаючи оскаржене у справі рішення, суд виходив із вимог даної норми закону, зібраних у справі та наданих сторонами доказів, яким дав повну, всебічну та об'єктивну оцінку.

Згідно з ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини .

За змістом ч. 1 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Як передбачено ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

З аналізу наведених норм Цивільного кодексу України вбачається, що підставою для прийняття судом рішення про визначення спадкоємцеві додаткового строку достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, є визнання причин пропуску строку на прийняття спадщини поважними. Про це ж роз'яснено і в абзаці 4 п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7.

Як встановлено судом, спадкодавець ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року (а.с. 10), а лише 30 березня 2016 року позивач звернувся до приватного нотаріуса Олександрівського районного нотаріального округу Донецької області з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті спадкодавця.

З матеріалів справи вбачається, що після смерті останнього позивач не звернувся у встановлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщині, оскільки після смерті ОСОБА_2 позивач виїхав до Російської Федерації для покращення свого матеріального становища та отримання коштів для оформлення спадкових прав у майбутньому.

Апеляційний суд враховує, що діючим законодавством України, зокрема ст. 3 Декрету Кабінету Міністрів України «Про державно мито» від 21 січня 1993 року № 7 - 93 (з наступними змінами і доповненнями), не передбачена будь-яка оплата за подачу заяви про прийняття спадщини.

Тому, довід апеляційної скарги позивача про те, що через матеріальні труднощі він не зміг своєчасно подати заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори, є безпідставним та апеляційний суд його відхиляє.

Будь - яких належних та допустимих доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку прийняттям спадщини, пов'язаних з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення дій із прийняття спадщини, чи інших обставин, які перешкоджали зверненню до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, позивачем не надано.

Твердження в апеляційній скарзі ОСОБА_1 про те, що суд не допитав свідків, які б могли підтвердити факт перебування його за кордоном, не має правового значення, оскільки позивач мав довести наявність об'єктивних, непереборних та істотних труднощів чи інших обставин, які перешкоджали зверненню з заявою про прийняття спадщини в установлений законом строк.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність правових підстав для визначення позивачу додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, оскільки останньому було відомо про смерть дядька та, відповідно до вимог ст.ст.1269 та 1270 ЦК України, ОСОБА_1 своєчасно не подав заяву про прийняття спадщини протягом шестимісячного строку з часу відкриття спадщини, без поважних причин.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що суд першої інстанції безпідставно дійшов висновку про недоведеність родинних зв'язків між померлим ОСОБА_2 та позивачем, не є підставою для скасування рішення суду та не впливає на правильні висновки суду щодо відсутності підстав для визнання причин пропуску строку для прийняття спадщини поважними, оскільки суд правильно відмовив у визначенні додаткового строку для подання ним відповідної заяви.

Окрім цього, Витяги з реєстрів актів цивільного стану громадян, на які посилається апелянт, як на підставу задоволення скарги і скасування судового рішення щодо встановлення родинних відносин з померлим дядьком, що додані позивачем до апеляційної скарги та не були предметом дослідження судом першої інстанції, не впливають на правильні висновки суду щодо відсутності підстав для визнання додаткового строку для подання заяви для прийняття спадщини.

З огляду на викладене, оскаржене у справі рішення постановлене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому це рішення не може бути скасованим з підстав, що наведені в апеляційній скарзі.

Таким чином, висновки суду першої інстанції щодо відмови в задоволенні позову ОСОБА_1 про визнання додаткового строку для подання заяви для прийняття спадщини відповідають встановленим обставинам та дослідженим доказам, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду.

Рішення ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому апеляційний суд на підставі ст. 308 ЦПК України відхиляє апеляційну скаргу позивача і залишає рішення суду без змін.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 315 ЦПК України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Олександрівського районного суду Донецької області від 03 серпня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Судді: