Справа № 640/6801/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2016 року Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - Ніколаєнко І.В.,

при секретарі Газіній О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: Управління у справах неповнолітніх при райраді у Київському районі м. Харкова про визначення порядку користування квартирою, усунення перешкод в користуванні квартирою та вселення, зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_2, треті особи: Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, міграційна служба Київського району м. Харкова про визнання втратившими право користування квартирою та зняття з реєстрації, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулись до суду з позовом, яким просять визначити в квартирі № 5 житлового будинку №6 по вул. Шишківській у м. Харкові порядок користування житловими приміщеннями наступним чином: право на користування кімнатами площею 16,2 кв.м. та 14.9 кв.м. визначити за позивачами ОСОБА_1, ОСОБА_2 та її неповнолітніми дітьми ОСОБА_4, ОСОБА_5; право користування кімнатою 13,0 кв.м., визначити за відповідачем ОСОБА_3; у спільному користуванні ОСОБА_1, ОСОБА_2 та її неповнолітніх дітей ОСОБА_4, ОСОБА_5, а також ОСОБА_3 залишити коридор площею 8,8 кв.м., кухню площею 6,7 кв.м., ванну кімнату площею 2,0 кв.м., туалет площею 1,1 кв.м. Усунути перешкоди з боку відповідача ОСОБА_3 в користуванні позивачами квартирою № 5 будинку № 6 по вул. Шишківській в м. Харкові та вселити ОСОБА_1, ОСОБА_2 та її неповнолітніх дітей ОСОБА_4, ОСОБА_5 у вказану квартиру. В обґрунтування позовних вимог посилаються на те, що на підставі ордеру №001146, який був виданий Виконавчим комітетом Київської ради народних депутатів м. Харкова від 11.08.1982 року сімя ОСОБА_2, яка на той час складалась з чотирьох осіб, отримала право на заняття трикімнатної квартири № 5 житловою площею 43,06 кв.м. по вул. Шишківська, 6. На цей час у квартирі зареєстровані колишнє подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_1, їх донька ОСОБА_2 та її неповнолітні діти ОСОБА_4, ОСОБА_5 У січні 1995 року відповідач ОСОБА_3 та позивач ОСОБА_1 розірвали шлюб у судовому порядку. Вже після винесення судом рішення про розірвання шлюбу у 2000 році колишнє подружжя знов почало проживати разом за адресою: м. Харків, вул. Шишківська, б. 6, кв. 5, та вести спільне господарство. Але з 2009 року знов перестали проживати як родина, між сторонами фактично були поділені кімнати для проживання. ОСОБА_1 з донькою ОСОБА_2 та її неповнолітніми дітьми ОСОБА_4 та ОСОБА_5 мешкали у кімнаті площею 16,2 кв.м. та 14,9 кв.м., а в кімнаті площею 13,0 кв.м. мешкав відповідач ОСОБА_3 Оскільки у 2009 р. ОСОБА_3 почав приводити у квартиру іншу жінку, з якою, як він зазначав, мав бажання створити родину, та влаштовував сварки, вони були вимушені ночувати в іншому місці, оскільки постійні сварки та негативні стосунки дуже погано впливали на дітей. З січня 2011 року відповідач поміняв замки в квартирі. Після звернення до правоохоронних органів відповідач надав позивачам доступ до квартири. При цьому, на протязі останніх років він то пускав позивачів до оселі, то неодноразово змінював замки в квартирі для того, щоб позивачі не могли користуватися та проживати в даній квартирі. Відповідач не надає ключів та погрожує викинути речі позивачів, порушує законні права позивачів на користування жилим приміщенням та перешкоджає їх проживанню в квартирі за адресою: м. Харків, вул. Шишківська, б. 6, кв. 5.

Відповідач за первісним позовом ОСОБА_3 звернувся до суду з зустрічною позовною заявою до позивачів, відповідно до якої просить визнати ОСОБА_1, ОСОБА_2 та її дітей ОСОБА_4, ОСОБА_5 такими, що втратили право користування квартирою та зняти з реєстрації місця проживання в ІНФОРМАЦІЯ_1. В обґрунтування позовної заяви посилається на те, що в 1982 році отримав ордер на квартиру за адресою: м. Харків, вул. Шишківська, б. 6, кв. 5. Його донька ОСОБА_2 вийшла заміж, та в 2003 році разом з чоловіком ОСОБА_6 придбала двокімнатну квартиру за адресою: м. Харків, вул. Шишківська, б. 6А, кв. 29 та переїхала проживати туди. В 2004 році його донька ОСОБА_7 разом з чоловіком придбала чотирьохкімнатну квартиру в будинку за адресою: м. Харків, вул. Шишківська, б. 10, кв. 77. Зазначає, що між ним та його дружиною ОСОБА_1 в 1995 році було розірвано шлюб, після чого ОСОБА_1 переїхала проживати до доньки ОСОБА_2 де проживає постійно з 2009 року. В квартирі, окрім нього, з 2009 року ніхто з членів його сімї не проживає. Донька з чоловіком та дітьми та його колишньою дружиною постійно проживають в сусідньому будинку, в квартирі позивача не бувають, їх речей в ній не має. Він неодноразово просив доньку та колишню дружину виписатись з квартири, у звязку з тим, що йому важко самостійно сплачувати комунальні платежі. Посилається на те, що є пенсіонером, вимушений працювати, адже його пенсії не вистачає на задоволення його особистих потреб.

Представник позивача в судовому засідання уточнила позовні вимоги, просила визначити в квартирі № 5 житлового будинку № 6 по вул. Шишківській у м. Харкові порядок користування житловими приміщеннями відповідно до І варіанту порядку користування квартирою, згідно висновку будівельно-технічної експертизи № 4881 від 29.07.2016 р. Позовні вимоги підтримала, позов просила задовольнити в повному обсязі. Зустрічну позовну заяву не визнала, в її задоволенні просила відмовити. В обґрунтування заперечень посилалась на те, що обставини, викладені позивачем в підтвердження позовних вимог за зустрічним позовом, не відповідають дійсності, спростовуються наданими доказами, в тому числі показаннями свідків. ОСОБА_3 перешкоджає відповідачам за зустрічним позовом проживати в квартирі, в 2011 році поміняв замки в квартирі.

Представник відповідача позовні вимоги первісного позову не визнав, в його задоволенні просив відмовити. Просив застосувати до вимог позивачів позовну давність, посилаючись на те, що з моменту не проживання ОСОБА_1 в квартирі минуло більше 6 років, ОСОБА_2 з неповнолітніми дітьми більше 12 років. Зустрічний позов підтримав в повному обсязі, просив його задовольнити.

Представник третьої особи Київського РВ у м. Харкові ГУ ДМС України в Харківській області в судове засідання не зявився, до суду надійшла заява за підписом начальника Київського РВ у м. Харкові ГУДМС України в Харківській області про розгляд справи за їх відсутності, при розгляді справи покладаються на розсуд суду.

Представники третіх осіб Управління у справах неповнолітніх при райраді у Київському районі м. Харкова, Управління служб у справах дітей департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради в судове засідання не зявились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись. Заяв про розгляд справи за їх відсутності до суду не надходило.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, докази надані в обґрунтування вимог та заперечень дійшов висновку про те, що вимоги позивачів за первісним позовом підлягають задоволенню, а в задоволенні позовних вимог відповідача за зустрічним позовом необхідно відмовити виходячи з наступного.

Рішенням Київського районного суду міста Харкова від 26.01.1995 року, справа № 2-830/2, розірвано шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_1.

Шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 розірвано 16.03.2010 р. про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 106 (свідоцтво про розірвання шлюбу серія 1-ВЛ № 103520 від 16.03.2010 р. видане Київським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції).

Як вбачається з ордеру № 001146 від 11 серпня 1982 року виданого виконавчим комітетом Київської ради народних депутатів ОСОБА_3, сімя якого складається з чотирьох чоловік, надано право на зайняття трьох кімнат житловою площею 43,06 кв.м. в квартирі АДРЕСА_1. Ордер видано на підставі рішення Виконкому Київської ради народних депутатів м. Харкова від 03.08.1982 р. за № 29.

Приписами ч.ч. 1, 2 ст. 61 Житлового Кодексу України закріплено, що користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім'я якого видано ордер.

З наданої суду довідки з місця проживання про склад сімї та прописку КП «Жилкомсервіс дільниця №17» за № 069 від 14.01.2015 р. вбачається, що в квартирі АДРЕСА_2 зареєстровано пять членів сімї: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_6

Відповідно до свідоцтва про народження ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_7, вбачається, що матірю записано ОСОБА_2, батьком ОСОБА_6 (свідоцтво про народження серія І-ВЛ №046777 від 30 червня 2006 року).

Відповідно до свідоцтва про народження ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_8, вбачається, що матірю записано ОСОБА_2, батьком ОСОБА_6 (свідоцтво про народження серія І-ВЛ №147969 від 18 жовтня 2000 року).

Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 64 Житлового кодексу України передбачено, що члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім'ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов'язки, як наймач та члени його сім'ї.

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про охорону дитинства» діти - члени сімї наймача або власника жилого приміщення мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем.

На виконання ухвали Київського районного суду від 16.07.2015 року про витребування доказів до суду надійшов лист Харківської дирекції Поштамт-Центр поштового звязку № 1 УДППЗ «Укрпошта» № 09-07-1707 від 03.08.2015 р. відповідно до якого згідно відомостей на виплату пенсій та соціальних допомоги відділення поштового звязку Харків, 70, на імя ОСОБА_1 виплата пенсії проводиться за адресою: м. Харків, вул. Шишківська, б. 6, кв. 5.

Допитані в судовому засідання свідки ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12 підтвердили обставини, викладені позивачами за первісним позовом в обґрунтування позовних вимог, з приводу того, що позивачі періодично проживали в спірній квартирі, проте ОСОБА_3 перешкоджає позивачам в користуванні квартирою.

Чинним законодавством передбачено (ст. 72 Житлового кодексу України) що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 71 Житлового кодексу України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом.

Ухвалою Київського районного суду від 27.04.2016 року за клопотанням представника позивачів по справі повторно призначено судову будівельно-технічну експертизу.

Відповідно висновку судової будівельно-технічної експертизи № 4881 від 29.07.2016 року в дослідженні запропоновано три варіанти порядку користування житловими та іншими приміщеннями в квартирі № 5 житлового будинку №6 по вул. Шишківській у м. Харкові між користувачами ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5

Відповідно І-го варіанту запропонованого в експертизі пропонується користувачам ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 виділити в індивідуальне користування наступні приміщення: житлову кімнату «8» площею 14,9 кв.м., житлову кімнату «9» площею 16,2 кв.м., балкон площею 1,1 кв.м., балкон площею 0,7 кв.м. Користувачу ОСОБА_3 виділити в індивідуальне користування наступні житлові приміщення: житлова кімната «7» площею 13,0 кв.м. У спільне користування користувачів ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 та ОСОБА_3 виділити: коридор «1» площею 8,8 кв.м., вбиральню «2» площею 1,1 кв.м., ванну кімнату «3» площею 2,0 кв.м., кухню «4» площею 6,7 кв.м., вбудовану шафу «5» площею 0,2 кв.м., вбудовану шафу «6» площею 0,4 кв.м.

Таким чином, судом встановлено, що відповідачі мають намір проживати за місцем реєстрації та користуватися житловою площею, у спірній квартирі фактично не проживають у звязку з тим, що відповідач за первісним позовом ОСОБА_3 перешкоджає їм в користуванні квартирою.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Кожна сторона, відповідно до ст. 60 ЦПК України, зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Приписами ст.ст. 58, 59 ЦПК України встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування, суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Як встановлено ч.ч. 1-3ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Надана позивачем за зустрічним позовом заява мешканців будинку №6 ОСОБА_13 та ОСОБА_14, ОСОБА_15 про те, що ОСОБА_2 донька ОСОБА_3, не проживає в квартирі № 5 з 2003 року, після того, як з чоловіком ОСОБА_6 придбали квартиру в будинку № 10 по вул. Шишківській, колишня дружина ОСОБА_1 не проживає в квартирі з 2009 року, постійно мешкає у доньки ОСОБА_2, - не є належним та допустимим доказом по справі з огляду на те, що безпосередньо в судовому засіданні вказані особи свої покази не давали, достовірність викладених в заяві обставин нічим не підтверджується.

Крім того, ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 16.07.2015 року задоволено клопотання ОСОБА_3 про забезпечення доказів та виклик свідків, проте вказані свідки в судове засідання не зявились, показань суду не надали.

Надані суду копії квитанції про оплату житлово-комунальних послуг в яких платником вказано ОСОБА_3 підтверджують факт проживання в спірній квартирі ОСОБА_3, проте не можуть свідчити про неповажність причин не проживання відповідачів за зустрічним позовом у квартирі.

В ході судового розгляду встановлено, що позивачі за первісним позовом ОСОБА_2 та її діти, а також ОСОБА_1 мають право на проживання в спірній квартирі на правах членів сімї наймача, а також на правах особи, яка перестала бути членом сімї наймача, але продовжує проживати в займаному жилому приміщенні.

На підставі показань позивачів за первісним позовом, наданих в судовому засіданні показань свідків, встановлено, що відповідач за первісним позовом ОСОБА_3 перешкоджає позивачам за первісним позовом в користуванні спірним житловим приміщенням. ОСОБА_3 в судовому засіданні не заперечував факт того, що періодично здійснював заміну замків.

Відповідачем за первісним позовом та позивачем за зустрічним ОСОБА_3 не надано суду жодних належних та допустимих доказів на підтвердження того, що відповідачі за зустрічним позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 та її діти ОСОБА_4 і ОСОБА_5 не проживали у спірній квартирі понад встановлені законом строки без поважних причин, та не мають наміру проживати в ній. Також позивачем за зустрічним позовом не надано суду доказів на підтвердження не перешкоджання відповідачам ОСОБА_1, ОСОБА_2 та її дітям ОСОБА_4 і ОСОБА_5 в праві користуванні квартирою.

Посилання відповідача ОСОБА_3 на необхідність застосування позовної давності до вимог позивачів з тих підстав, що з моменту не проживання ОСОБА_1 в квартирі минуло більше 6 років, ОСОБА_2 з неповнолітніми дітьми більше 12 років., спростовується показаннями свідків наданими в судовому засіданні, підстав для застосування позовної давності не вбачається.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги за первісним позовом підлягають задоволенню в повному обсязі. В задоволенні вимог за зустрічним позовом необхідно відмовити.

Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 61, 88, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК України, ст.ст. 61, 64, 71, 72, 156 ЖК України, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа Управління у справах неповнолітніх при райраді у Київському районі м. Харкова задовольнити.

Усунути перешкоди з боку ОСОБА_3 в користуванні ОСОБА_1, ОСОБА_2 квартирою № 5, будинку № 6 по вул. Шишківській в м. Харкові та вселити у квартиру АДРЕСА_3 ОСОБА_16, ОСОБА_2, неповнолітніх дітей ОСОБА_4, ОСОБА_5.

Визначити порядок користування житловими приміщеннями в квартирі № 5 житлового будинку № 6 по вул. Шишківській у м. Харкові відповідно до І варіанту порядку користування квартирою згідно висновку будівельно-технічної експертизи № 4881 від 29.07.2016 року, а саме:

Користувачам ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 виділити в індивідуальне користування наступні приміщення: житлову кімнату «8» площею 14,9 кв.м., житлову кімнату «9» площею 16,2 кв.м., балкон площею 1,1 кв.м., балкон площею 0,7 кв.м.

Користувачу ОСОБА_3 виділити в індивідуальне користування наступні житлові приміщення: житлова кімната «7» площею 13,0 кв.м.

У спільне користування користувачів ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 та ОСОБА_3 виділити: коридор «1» площею 8,8 кв.м., вбиральню «2» площею 1,1 кв.м., ванну кімнату «3» площею 2,0 кв.м., кухню «4» площею 6,7 кв.м., вбудовану шафу «5» площею 0,2 кв.м., вбудовану шафу «6»площею 0,4 кв.м.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1, ОСОБА_2 витрати по сплаті судового збору в розмірі 551,20 грн. по 243,60 грн. кожній.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1, ОСОБА_2 витрати за проведення експертизи в розмірі 2688,00 грн. по 1344,00 грн. кожній.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 за зустрічним позовом відмовити.

Рішення може бути оскаржене до судової палати з цивільних справ апеляційного суду Харківської області через Київський районний суд м. Харкова шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя І.В. Ніколаєнко