СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
ун. № 759/2841/16-ц
пр. № 2/759/2469/16
29 серпня 2016 року м. Київ
Святошинський районний суд м. Києва в складі:
головуючого - судді Семанівої Ю.В.,
за участю секретаря - Ярмощук К,А.,
представника позивача - ОСОБА_2,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті особи: П'ята Київська державна нотаріальна контора - державний нотаріус Войстрик О.В., Головне територіальне управління юстиції у м. Києві Відділ державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, Комунальне підприємство «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна» про захист порушених прав, визнання права власності на квартиру,
Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду із зазначеним позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті особи: П'ята Київська державна нотаріальна контора - державний нотаріус Войстрик О.В., Головне територіальне управління юстиції у м. Києві Відділ державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, Комунальне підприємство «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна» про визнання за ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 права власності на ? частку нерухомого майна - квартири АДРЕСА_2, яку вона успадкувала від свого батька ОСОБА_6, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3
Позивач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги у справі підтримали, зазначивши, що позивач є донькою ОСОБА_7 та ОСОБА_6. ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 З того часу, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів, позивач не може належним чином оформити документи на спадщину, що змусило її звернутися до суду за захистом своїх прав.
Відповідачі в судове засідання не прибули, сповіщені належним чином (а.с.59, 62, 65, 79, 80, 102, 104, 116, 117, 122, 123, 128, 129, 130, 131, 142, 143, 149, 155). Проти задоволення позову заперечували, про що подали письмові пояснення (а.с.84-93). У своїх поясненнях, відповідач ОСОБА_3 пояснила, що в даному випадку належним правовстановлюючим документом для позивача є рішення Святошинського районного суду м. Києва від 18.03.2014 року, що виключає підстави звернення до суду. Також відповідач зазначила про відсутності належним чином оформленої постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальних дій, вважає недоведеним той факт, що позивач в позасудовому порядку вжила всіх заходів для отримання нею свідоцтва про право на спадщину, позовна заява не містить обставин спору з відповідачем, у зв'язку з чим відповідачі просили закрити провадження у вказаній справі.
Представники третіх осіб до судового засіданні не з'явилися. Представник третьої особи надали заяви про розгляд справи у їх відсутність (а.с.106,108, 109, 135, 145).
Вирішуючи питання про проведення розгляду справи в заочному порядку, суд вважає за необхідне зазначити, що інститут заочного провадження призначений впливати на відповідачів, які не вчиняють дій щодо участі у розгляді справи. Верховний Суд також вказав, що інститут заочного провадження відповідає положенням та спрямований на реалізацію Рекомендації № R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на вдосконалення судової системи. Для досягнення цієї мети необхідно забезпечити доступ сторін до спрощених і більш оперативних форм судочинства та захистити їх від зловживань та затримок, зокрема, надавши суду повноваження здійснювати судочинства більш ефективно.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України за наявними у справі доказами.
Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Однією з таких підстав є спадкування майна, в тому числі за законом відповідно до ст.1217 ЦПК України.
У відповідності до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини, відповідно до статті 1218 ЦК України, входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Згідно з частиною 1 статті 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Дане зобов'язання встановлено законодавством у зв'язку з тим, що право власності на спадкове нерухоме майно виникає у спадкоємця тільки з моменту державної реєстрації цього майна.
За ч. 2 ст. 182 ЦК України, право власності на нерухоме майно підлягає державній реєстрації.
Позивачка ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, є донькою померлого ОСОБА_6, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2, виданим на підставі запису акту про народження № 1548 від 13.04.1979 року, складеним в Міському палаці новонароджених м. Києві (а.с.17). Зміна прізвища позивачки з «ОСОБА_1» на «ОСОБА_1» було змінено після одруження, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_3, виданим на підставі актового запису в Книзі реєстрації шлюбів № 106 від 03.02.2010 року, складеним відділом реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві (а.с.162).
В матеріалах спадкової справи зберігається Інформаційна довідка, видана Київським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна від 19.04.2013 року КВ-2013 № 8853, про те, що квартира номер АДРЕСА_2 зареєстрована на праві приватної власності за ОСОБА_6 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Першою київською державною нотаріальною конторою №1 від 27.03.1997 року за р.№16-1541 (а.с.168).
17.01.2013 року, тобто у строк встановлений законом, позивач звернулася до П'ятої Київської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, що стверджується матеріалами спадкової справи № 32/2013 щодо майна померлого ОСОБА_6 (а.с. 157 на звор.).
Крім позивача, із заявою на прийняття спадщини звернулись син померлого - відповідач ОСОБА_4 (а.с. 165) який подав до нотаріальної контори заяву на прийняття спадщина у встановлений законом строк.
13.11.2013 року відповідач ОСОБА_3 звернулась до Святошинського районного суду м. Києва з позовною заявою про визнання за нею права власності на ? частину квартири АДРЕСА_2
Отже, позивач має право на спадкування на 1/4 частки квартири частину квартири АДРЕСА_2 в порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_6 (1/2 частка спадкового майна : 2 спадкоємців).
На заяву позивача про видачу свідоцтва про право на спадщину листом заступника завідувача П'ятої київської державної нотаріальної контори, державним нотаріусом О.В. Войстрик вих. №3666/02-14 від 25.10.2013 року позивачу було відмовлено, оскільки позивачем не було надано правовстановлюючого документу на спадкове майно(а.с. 169).
Відповідно до ст.. 49 Закону України «Про нотаріат» в редакції, яка була чинною на 25.10.2013 року, нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо: 1) вчинення такої дії суперечить законодавству України; 2) не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії; 3) дія підлягає вчиненню іншим нотаріусом або посадовою особою, яка вчиняє нотаріальні дії; 4) є сумніви у тому, що фізична особа, яка звернулася за вчиненням нотаріальної дії, усвідомлює значення, зміст, правові наслідки цієї дії або ця особа діє під впливом насильства; 5) з проханням про вчинення нотаріальної дії звернулась особа, яка в установленому порядку визнана недієздатною, або уповноважений представник не має необхідних повноважень; 6) правочин, що укладається від імені юридичної особи, суперечить цілям, зазначеним у їх статуті чи положенні, або виходить за межі їх діяльності; 7) особа, яка звернулася з проханням про вчинення нотаріальної дії, не внесла плату за її вчинення; 8) особа, яка звернулася з проханням про вчинення нотаріальної дії, не внесла встановлені законодавством платежі, пов'язані з її вчиненням; 9) в інших випадках, передбачених цим Законом. Нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, не приймає для вчинення нотаріальних дій документи, якщо вони не відповідають вимогам, встановленим у статті 47 цього Закону, або містять відомості, передбачені частиною третьою статті 47 цього Закону. На вимогу особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, зобов'язані викласти причини відмови в письмовій формі і роз'яснити порядок її оскарження. Про відмову у вчиненні нотаріальної дії нотаріус протягом трьох робочих днів виносить відповідну постанову.
Згідно ст. 50 ЗУ «Про нотаріат» нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти
Оскільки в даному разі державним нотаріусом П'ятої київської державної нотаріальної контори ОСОБА_10 було відмовлено позивачу у вчиненні нотаріальної дії, то в розумінні ст.49 вказаного закону така відмова може бути оскаржена до суду на підставі ст.50 ЗУ «Про нотаріат». Позивач у даному випадку не міг вплинути на дотримання вимог щодо форми вказаного документу.
Статтею 16 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути - визнання права.
Питання щодо права власності регулюються Книгою третьою ЦК України.
Зміст права власності, яке полягає у праві володіння, користування та розпорядження своїм майном визначено у ст.317 ЦК України.
Стаття 321 ЦК України закріплює конституційний принцип непорушності права власності, передбачений статтею 41 Конституції України.
Він означає, що право власності є недоторканим, власник може бути позбавлений або обмежений у його здійсненні лише відповідно і в порядку, встановлених законом.
Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.
Поняття спільної часткової власності викладено в ч.1 ст.356 ЦК України як власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності.
Отже, право спільної часткової власності - це право двох або більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле.
Статтею 392 ЦК України визначено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Питання щодо спадкування регулюються Книгою шостою «Спадкове право» ЦК України.
Відповідно до норм закону, позивач при відсутності у нього будь-яких документів, які засвідчують його право власності, має право на звернення до суду з позовом про визнання за ним права власності на частку в спірній квартирі, яку позивач набув в результаті спадкування за законом першої черги після померлого батька - тобто визнання за позивачем загалом 1/4 частки в праві власності на квартиру.
Оскільки визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, котрий має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, враховуючи те, що нотаріусом відмовлено у вчинені нотаріальної дії щодо видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину на частку квартири після смерті ОСОБА_6, так як позивачем не надано правовстановлюючі документи на вказане майно, суд дійшов висновку про задоволення позову та визнання за позивачем права власності в порядку спадкування за законом на вказане нерухоме майно.
З урахуванням задоволення позову, у відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України, суд вважає за доцільне стягнути з відповідачів на користь позивача витрати по оплаті судового збору в сумі 3000 грн.
Керуючись статтями 41 Конституції України, статтями 16, 317, 321, 356, 392 ЦК України, ст. ст. 3, 4, 10, 11, 57-60, 88, 169, 209, 212-215, 224-226, 228 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті особи: П'ята Київська державна нотаріальна контора - державний нотаріус Войстрик О.В., Головне територіальне управління юстиції у м. Києві Відділ державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, Комунальне підприємство «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна» про захист порушених прав, визнання права власності на квартиру - задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 право приватної власності на 1/4 частину квартири АДРЕСА_2 в порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_6.
Стягнути з ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 3000 грн.
Заочне рішення суду може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Згідно загального порядку оскарження, дане рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Заочне рішення суду набирає законної сили відповідно до загального порядку, встановленого ЦПК України, згідно якого рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Суддя Ю.В. Семаніва
У відповідності до ч.2 ст.218 Цивільного процесуального кодексу України в судовому засіданні 29 серпня 2016 року проголошено вступну та резолютивну частини постанови. Постанова в повному обсязі складена 1 вересня 2016 року.