Справа № 180/2011/16-ц
Марганецький міський суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого - судді Нанічкіної Н.М.
з секретарем Ганоченко Л.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та про стягнення аліментів на утримання дитини,
Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просила розірвати шлюб між нею та ОСОБА_2, а також стягнути з нього аліменти на її користь на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позовні вимоги вмотивовано тим, що спільне життя з відповідачем не склалося у звязку з постійними сварками і різними поглядами на життя та сімейні цінності, внаслідок чого їх подальше спільне життя та збереження шлюбу стало суперечити її інтересам та інтересам дитини. Шлюбні відносини фактично припинено восени 2014 року. Вони перестали вести спільне господарство, відповідач проживає у батьків. Матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, хоча працює за наймом отримує заробітну плату та має можливість надавати дитині матеріальну допомогу. Вважаючи збереження родини неможливим, просить шлюб розірвати, заходи щодо примирення подружжя не застосовувати, а також стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3.
Позивачка надала суду клопотання про розгляд справи без її участі, позовні вимоги просила задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідач у судове засідання двічі не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності, відкладення судового засідання не надавав.
З урахуванням положень статті 224 ЦПК України та думки позивача, який в наданій заяві не заперечував проти ухвалення заочного рішення у разі неявки відповідача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи.
Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи та наведені у позовній заяві доводи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.
Згідно свідоцтва про шлюб серії 1-КИ № 147592 сторони з 23 лютого 2002 року перебувають у зареєстрованому шлюбі. Шлюб зареєстровано відділом реєстрації актів громадянського стану Марганецького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 31.
Під час шлюбу в подружжя народився син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про народження дитини. Дитина знаходиться на утриманні матері.
Дітей віком до одного року не мають.
Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч.3 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на свободу та особисту недоторканість.
Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Статтею 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Статтею 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року передбачено, що чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.
Враховуючи обставини справи, суд дійшов висновку, що сімю ОСОБА_4 зберегти неможливо, оскільки сторони припинили шлюбні відносини та разом не проживають з осені 2014 року, спільного господарства не ведуть, дітей до одного року не мають. Позивач примирятися не бажає. За таких умов суд вважає, що позовні вимоги щодо розірвання шлюбу підлягають задоволенню.
Крім того, обовязок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обовязків (ч.2 ст.51 Конституції України) і закріплюється в сімейному законодавстві. Зокрема, статтею 180 Сімейного кодексу України на батьків покладено обовязок по утриманню дитини до досягнення нею повноліття.
Стаття 27 «Конвенції про права дитини», ратифікованої Верховною Радою України 27.09.1991, та положення «Декларації прав дитини» регламентують, що інтереси дитини необхідно забезпечувати найкращим чином, дитина повинна бути серед тих, хто першим одержує захист і допомогу.
На час розгляду справи домовленості між батьками з приводу участі відповідача в утриманні дитини не досягнуто, а, отже, аліменти підлягають стягненню в порядку ст.181 Сімейного Кодексу України.
Відповідно до закону батьки зобовязані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обовязок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними й чи є в них кошти, достатні для надання утримання, а лише враховується судом при визначенні розміру стягуваних аліментів.
Розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та зобовязання щодо утримання.
Виходячи з того, що дитина проживає разом із позивачкою, враховуючи вік дитини, спільний обовязок батьків щодо матеріального утримання дитини, виходячи з засад справедливості, добросовісності, розумності, суд приходить до висновку про задоволення позову та стягнення з відповідача аліментів в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Згідно ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову.
Тому стягнення аліментів необхідно розпочати з 14 листопада 2016 року дня звернення позивачки до суду з позовом про стягнення аліментів.
Крім того, на підставі ст.88 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір», з відповідача необхідно стягнути судовий збір в дохід держави та на користь позивача.
Враховуючи викладене, на підставі статей 104, 105, 112-114, 180, 182, 191 Сімейного кодексу України, керуючись статтями 10, 11, 60, 88, 213-215, 224-226 Цивільного процесуального кодексу України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та про стягнення аліментів на утримання дитини задовольнити.
Розірвати шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, зареєстрований 23 лютого 2002 року відділом реєстрації актів громадянського стану Марганецького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 31.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 14 листопада 2016 року і до повноліття дитини.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 551,20 грн.
Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави в сумі 551,20 грн.
Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Рішення суду після набрання ним законної сили направити до Марганецького міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області для виконання.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Марганецький міський суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Н. М. Нанічкіна