Справа № 355/1896/15-ц Головуючий у І інстанції Литвиненко О. Л.
Провадження № 22-ц/780/3292/16 Доповідач у 2 інстанції Журба С. О.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 вересня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді Журби С.О.,

суддів Лівінського С.В., Сержанюка А.С.,

за участю секретаря Топольського В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Київської області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Баришівського районного суду Київської області від 29 березня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа - Баришівська селищна рада Київської області, про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою,

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2015 року ОСОБА_2 звернулася до суду із вказаним позовом, який мотивувала наступним: вона є власником житлового будинку№ 14 по вул. Толстого в смт. Баришівка Київської областіна підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 08.06.1999 року. Рішенням сесії Баришівської селищної ради Київської області району №54-03-24 від 15.10.2002 року їй передано в приватну власність земельну ділянку площею 0,081 га, на якій розташований будинок. На підставі зазначеного рішення їй видано державний акт серії НОМЕР_1 про право власності на земельну ділянку.

Власником сусідньої земельної ділянки по АДРЕСА_1 є ОСОБА_3 На момент прийняття спадщини на межі земельних ділянок сторін був встановлений старий паркан. Після отримання правовстановлюючих документів на домоволодіння позивач поміняла зазначений паркан на новий, для чого по місцю розташування старих стовпчиків були встановлені нові металеві з бетонним укріпленням. Жодних претензій з боку відповідача до позивача не надходило.

У червні 2015 року позивач розпочала роботи по черговому ремонту паркана, однак відповідач почав висловлювати претензії з приводу даних робіт та розподілу земельної ділянки, а згодом переніс паркан на 20 см в бік ділянки позивача.

09.06.2015 року комісією Баришівської селищної ради Київської області проведено перевірку і обстеження земельних ділянок сторін і протиправних дій відповідача. За наслідками перевірки та обстеження ОСОБА_3 було рекомендовано демонтувати незаконно встановлені бетонні стовпчики та звільнити самовільно зайняту територію, яка належить ОСОБА_2 Даний акт вручено відповідачу, однак до даного часу ніяких дій направлених на виконання рекомендацій комісії ним не проведено.

У зв'язку з вищевикладеними обставинами позивач вважала, що внаслідок протиправних дій відповідача порушені її права як власника земельної ділянки на користування належною ділянкою. Зважаючи на наведене, просила суд зобов'язати ОСОБА_3 усунути перешкоди у користуванні належною їй на праві власності земельною ділянкою шляхом демонтування встановленого паркану, зобов'язати відповідача відновити становище її земельної ділянки у місці незаконно встановлених ним стовпчиків, яке існувало до порушення законних прав, та стягнути з нього судові витрати.

Рішенням Баришівського районного суду Київської області від 29 березня 2016 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішення суду, позивач подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, неповноту та неправильність встановлення обставин, що мають значення для справи, просить рішення суду першої інстанції скасувати і ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги. Обґрунтувала скаргу тим, що судом першої інстанції не надано належної оцінки наявним доказам у справі. Зазначає, що судом не взято до уваги доводи її позовної заяви, висновки комісій Баришівської селищної ради, викладені в актах обстеження земельних ділянок, згідно яких приблизно на відстані 20 см від спільної межі встановлені 4 бетонні стовпчики та натягнуто сітку зі зміщенням у бік належної позивачу земельної ділянки. За таких умов є усі підстави для задоволення її позовних вимог.

Відповідач ОСОБА_3 подав до суду заперечення на апеляційну скаргу, в яких зазначив, що суд дійшов обґрунтованого висновку про безпідставність позовних вимог щодо усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою. Вважає оскаржуване рішення суду законним, тому просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу - відхилити.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з огляду на наступне:

У відповідності до положень ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Перевіривши матеріали справи, колегія суддів прийшла до висновку, що рішення суду в повній мірі відповідає наведеним вимогам.

Обґрунтовуючи свою апеляційну скаргу, апелянт зазначала, що суд першої інстанції не врахував при ухваленні оскаржуваного рішення висновки комісій Баришівської селищної ради, які встановлюють порушення межі землекористування сторін по справі з боку відповідача, відтак висновки суду не відповідають обставинам справи. З наведеною позицією колегія суддів апеляційного суду погодитися не може. В оскаржуваному рішенні суд першої інстанції ретельно дослідив докази, на які посилалася позивач, та дав їм належну оцінку. Висновки комісій Баришівської селищної ради спростовуються наявними в матеріалах справи кадастровими документами стосовно спірних земельних ділянок, виготовленими ТОВ «Геопростір Плюс» та СПД ОСОБА_4, представленими до суду як відповідачем так і самим позивачем, відповідно до яких розмір земельної ділянки позивача на час проведення обмірів збільшився в порівнянні до розмірів, зазначених у правовстановлюючих документах, тоді як розмір ділянки відповідача навпаки зменшився. При цьому в ході судового розгляду були допитані в якості спеціалістів ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7, які детально пояснили наявність розбіжностей у проведених обмірах різницею точності використаних приборів, чому суд також дав відповідну оцінку.

Ст. 10 ЦПК України встановлено принцип змагальності сторін в цивільному процесі, який полягає в тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, прямо встановлених Законом. Аналогічна норма міститься і в ст. 60 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За таких умов суд може приймати та покладати в основу рішення по справі лише ті обставини, які були доведені сторонами.

Оскільки твердження позивача про порушення її прав землевласника з боку відповідача не тільки не були відповідним чином доведені за допомогою належних засобів доказування, але й спростовуються іншими наявними в матеріалах справи доказами, вони не можуть бути прийняті судом, на чому наголосив й суд першої інстанції, з доводами та висновками якого в повній мірі погоджується й колегія суддів апеляційного суду.

Зважаючи на викладене, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку про те, що суд першої інстанції, розглядаючи спір, повно та всебічно дослідив і оцінив обставини справи, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, а його рішення ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права. За таких умов передбачені законом підстави для скасування рішення суду першої інстанції при апеляційному розгляді відсутні.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Баришівського районного суду Київської області від 29 березня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий С.О. Журба

Судді: С.В. Лівінський

А.С. Сержанюк