Справа № 369/6664/16-ц
Провадження № 2/369/3084/16
У Х В А Л А

іменем україни

29 липня 2016 року Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Усатова Д.Д.

за участю секретаря Кузьменко П.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву представника ОСОБА_1 про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу , -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Києво-Святошинського районного суду Київської області знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу.

26 липня 2016 року через канцелярію суду представник позивача подав заяву про забезпечення позову в якій просив суд: накласти арешт на нерухоме майно, що належить ОСОБА_3 (який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, податковий номер НОМЕР_1), а саме - квартиру загальною площею 44,8 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 до вирішення спору по суті; накласти арешт на нерухоме майно, що належить ОСОБА_3 (який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, податковий номер НОМЕР_1), а саме -1/5 частка квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 до вирішення спору по суті; накласти арешт на нерухоме майно, що належить ОСОБА_3 (який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, податковий номер НОМЕР_1), а саме -1/3 частка квартири за адресою: АДРЕСА_3 до вирішення спору по суті; накласти арешт на нерухоме майно, що належить ОСОБА_3 (який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, податковий номер НОМЕР_1), а саме - квартиру за адресою: АДРЕСА_4 до вирішення спору по суті; накласти арешт та заборонити будь-які дії щодо відчуження рухомого майна, що належить ОСОБА_3 (який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, податковий номер НОМЕР_1), а саме - частку у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "СОННІГЕР" () у розмірі 11 400 (одинадцять тисяч чотириста) гривень (19% у статутному капіталі товариства) до вирішення спору по суті.

Як передбачено ч. 1 ст. 153 ЦПК України, дана заява розглядається судом у день її надходження.

Сторони в судове засідання не з'явились, проте їх неявка не перешкоджає розгляду заяви. У зв'язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заяву про забезпечення позову слід залишити без задоволення, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи позивач ОСОБА_2 звернулася до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом до ОСОБА_3 про стягнення боргу .

Відповідно до ч.1, ч.3 ст.151 Цивільного процесуального кодексу України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову.

Згідно з ч.3 ст.151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити в подальшому неможливим виконання рішення суду.

Частиною 2 ст.152 ЦПК України передбачено, що у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до абз.1 ч.4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" суд (суддя), розглядаючи заяву про забезпечення позову, має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Тобто, законодавець вказує лише на можливість, а не обов'язок суду забезпечити позов, при чому відповідно до вимог законодавства це можливо за умови, що з матеріалів справи чи самої заяви про забезпечення позову вбачається, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Дослідивши матеріали та обставини справи, доводи викладені у заяві представника позивача про забезпечення позову, суд не вбачає підстав для задоволення вищезазначеної заяви на даній стадії судового процесу, оскільки представником позивача не надано належних та допустимих доказів, що вказували б, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду до ухвалення рішення у справі, неможливість захисту прав, свобод та інтересів без вжиття таких заходів.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 151, 152, 153, 209, 210 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд Київської області шляхом подання апеляційного скарги протягом п»яти днів з дня отримання ухвали особою, яка її оскаржує.

Суддя: Д.Д.Усатов