Справа № 720/900/16-ц
Провадження № 2/720/496/16
У Х В А Л А

про визнання мирової угоди

05 вересня 2016 року Новоселицький районний суд Чернівецької області

в складі: головуючого судді Ляху Г.О.

з участю секретаря Факащук А.П.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4

перекладача ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Новоселиця цивільну справу за позовом ОСОБА_6 та ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання права власності на земельну ділянку та її поділ, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачі ОСОБА_6 та ОСОБА_1 звернулися до суду з позовом до відповідача ОСОБА_3 про визнання права власності на земельну ділянку та її поділ, посилаючись на те, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 є співвласниками земельних ділянок, які розташовані по вул. Весняна, 31 в с. Малинівка Новоселицького району, відповідно площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та 0,2785 га для ведення особистого селянського господарства. Оскільки, позивачі є співвласниками житлового будинку літера «Б», який розташований на вказаній земельній ділянці для будівництва та обслуговування житлового будинку, то просили виділити та визнати за ними права власності на 1/2 частку даної земельної ділянки. Крім того, позивач ОСОБА_1 просив виділити та визнати за ним право власності на 1/2 частку земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства.

В процесі розгляду справи по суті сторони уклали мирову угоду, яку просили затвердити та провадження по справі закрити.

Суд, вислухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши матеріали справи та розяснивши сторонам наслідки визнання судом укладеної мирової угоди, вважає, що мирову угоду слід затвердити з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 є співвласниками земельних ділянок, які розташовані по вул. Весняна, 31 в с. Малинівка Новоселицького району, відповідно площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та 0,2785 га для ведення особистого селянського господарства, що підтверджується наявними у справі свідоцтвами про право власності на дані земельні ділянки та витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності.

Ухвалою Новоселицького районного суду від 20 червня 2013 року було затверджено мирову угоду між сторонами та за ОСОБА_3 та ОСОБА_1 визнано право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_7 за кожним по 1/2 частці домоволодіння, яке розташовано по вул. Весняна, 31 в с. Малинівка Новоселицького району та складається з житлового будинку літера «А», сараю літера «В», сараю літера «Д», гаражу літера «Е», вбиральні літера «Є», колодязя № 1, огорожі № 2-3.

З свідоцтва про право власності на нерухоме майно індексний номер 13546509 від 27 листопада 2013 року вбачається, що позивачі ОСОБА_6 та ОСОБА_1 є співвласниками житлового будинку літера «Б», який розташований по вул. Весняна, 31 в с. Малинівка Новоселицького району та якому рішенням виконкому Малинівської сільської ради № 25 від 08 липня 2015 року присвоєно номер № 31-а по вул. Весняна в с. Малинівка Новоселицького району.

У відповідності до ч.1 ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Згідно статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

У відповідності до ст. 41 Конституції України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Статтею 392 ЦК України встановлено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

За змістом частини першої статті 81 Земельного кодексу України (далі ЗК України) громадяни України можуть набувати право власності на земельну ділянку шляхом приватизації за умови наявності підстав набуття права на землю, передбачених статтею 116 ЗК України.

Таким чином громадянин одержує у власність частку із земельного фонду, а тому земельна ділянка, одержана громадянином у період шлюбу в приватну власність шляхом приватизації, є його особистою приватною власністю.

Однак, оскільки земельна ділянка по вул. Весняна, 31 в с. Малинівка Новоселицького району була виділена ОСОБА_3 та ОСОБА_1 для будівництва та обслуговування житлового будинку, то у позивачів ОСОБА_6 та ОСОБА_1, які є співвласниками житлового будинку даного домоволодіння літера «Б», у такій самій частці виникає й право власності на земельну ділянку, необхідну для обслуговування даного будинку, яку сторони визначили в 1/2 частку земельної ділянки.

Така правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 11 червня 2012 року у справі № 6-66цс11, яка в силу ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для суду.

Крім того, у пункті 18-2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 16 квітня 2004 року (зі змінами) «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» роз'яснено, що відповідно до положень статей 81, 116 ЗК України окрема земельна ділянка, одержана громадянином у період шлюбу в приватну власність шляхом приватизації, є його особистою приватною власністю, а не спільною сумісною власністю подружжя, оскільки йдеться не про майно, нажите подружжям у шлюбі, а про одержану громадянином частку із земельного фонду. Якщо на такій земельній ділянці знаходиться будинок, будівля, споруда, що є спільною сумісною власністю подружжя, то у разі поділу будинку, будівлі, споруди між подружжям та виділу конкретної частини будинку, будівлі, споруди до особи, яка не мала права власності чи користування земельною ділянкою переходить це право у розмірі частки права власності у спільному майні будинку, будівлі, споруди у відповідності до статей 120 ЗК, 377 ЦК України.

Інша ж 1/2 частка земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку залишається у спільній сумісній власності ОСОБА_3 та ОСОБА_1, які є співвласниками житлового будинку літера «А», який розташований на даній земельній ділянці.

Враховуючи, що сторони шляхом взаємних поступок розподілили вказані земельні ділянки між ними відповідно до пропозицій, складаних землевпорядної організацією, шляхом укладання мирової угоди, яка не суперечить закону і не порушує права та свободи інших осіб, суд вважає за необхідне затвердити дану мирову угоду, а провадження по справі закрити.

На підставі ст.ст. 328, 357, 361, 377, 392 ЦК України, ст.ст. 81, 116, 120 ЗК України, суд керуючись ст.ст. 10, 11, 31, 60, 175, 205 ч. 1 п. 4, 206 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Визнати та затвердити мирову угоду, укладену між сторонами по цивільній справі за позовом ОСОБА_6 та ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання права власності на земельну ділянку та її поділ, на наступних умовах:

1. Сторони взаємно визнають, що земельна ділянка для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер :01:005:0032, площею 0,25 га, є спільною сумісною власністю ОСОБА_1, ОСОБА_6 та ОСОБА_3

2. Земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :01:005:0033, площею 0,2785 га, є спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_3

3. Сторони по справі відповідно до пропозицій щодо поділу земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер :01:005:0032, площею 0,25 га, по вул. Весняна, 31 в с. Малинівка Новоселицького району Чернівецької області дійшли згоди щодо поділу даної земельної ділянки відповідно до якого у спільну сумісну власність ОСОБА_3 та ОСОБА_1 переходить земельна ділянка під № 1 розміром 0,1211 га, а до ОСОБА_1 та ОСОБА_6 у спільну сумісну власність переходить земельна ділянка під № 2 розміром 0,1289 га, згідно пропозиції щодо поділу земельної ділянки яка додається до даної мирової угоди.

4. Сторони по справі відповідно до пропозиції щодо поділу земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :01:005:0033, площею 0,2785 га, дійшли згоди щодо поділу даної земельної ділянки відповідно до якого в цілому у власність ОСОБА_3 переходить земельна ділянка під № 1 розміром 0,1391 га, а до ОСОБА_1 в цілому у власність переходить земельна ділянка під № 2 розміром 0,1394 га, згідно пропозиції щодо поділу земельної ділянки яка додається до даної мирової угоди.

5. Враховуючи досягнення мирової угоди сторони претензій один до одного від понесених судових витрат як і відповідних витрат на юридичну допомогу, а також витрат по виготовленні технічної документації в органах землевпорядних організаціях, інших установах один до другого не мають.

6. Сторонам по даній цивільній справі судом розяснено зміст п.3 ст.206 ЦПК України, що у випадку визнання судом даної мирової угоди та закриття провадження по даній цивільній справі їх повторне звернення до суду з даними позовними вимогами не допускається.

Провадження по справі закрити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Чернівецької області через Новоселицький районний суд протягом пяти днів з дня її проголошення.

Суддя: