АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 січня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі: головуючого: Соколової В.В.,

суддів: Невідомої Т.О., Пікуль А.А.

при секретарі: Ільченко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 07.10.2015 у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Надра», третя особа - Національний банк України про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 07.10.2015 позовну заяву ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Надра», третя особа - Національний банк України про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії - визнано неподаною та повернуто позивачу

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, представником позивача подано апеляційну скаргу, посилаючись на незаконність та необґрунтованість постановленої ухвали. Апелянт зазначає, що залишаючи позовну заяву без руху з підстав несплати судового збору, а в подальшому повертаючи її, суд першої інстанції не взяв до у ваги, що в даному випадку позивач є споживач послуг, а тому звільнений від сплати судового збору на підставі ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів Крім того, апелянт зазначає, що оскаржувана ухвала порушує конституційні права апелянта щодо судового захисту, а також процесуальні права щодо своєчасності розгляду і вирішення питання цивільної справи.

Вважаючи оскаржувану ухвалу такою, що постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить її скасувати.

Сторони в судове засідання не з'явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про що свідчать поштові повідомлення про вручення, причини неявки суду не повідомили. Виходячи з положень ст. ст. 303-1, 305 ч. 2 ЦПК України, їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

Справа № 761/25956/15-ц
№ апеляційного провадження:№ 22-ц/796/503/2016
Головуючий у суді першої інстанції: Осаулов А.А.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Соколова В.В.
Заслухавши доповідь судді, перевіривши законність та обґрунтованість постановленої ухвали, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ухвалою судді від 09.09.2015 позивачу було надано строк для усунення недоліків позовної заяви, а саме для надання оригіналу квитанції про сплату судового збору за подачу позову до суду, а також для визначення в порядку якого провадження (позовного чи окремого) позивач звернулась для суду, та для уточнення якими діями відповідача були порушені її права.

05.10.2015 до суду першої інстанції надійшла заява представника позивача в якій зазначалося про відсутність підстав для залишення позову без руху.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 07.10.2015 позовну заяву ОСОБА_1 визнано неподаною та повернуто з тих підстав, що позивач не виконала вимоги ухвали суду від 09.09.2015 та не усунула недоліки, а саме не сплатила судовий збір за подачу позовної заяви.

Проте, погодитись з такими висновками суду першої інстанції колегія суддів не вважає за можливе, виходячи з такого.

Згідно з ч. 1 ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Частиною 2 вказаної статті визначено, що якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 119 і 120 цього Кодексу, сплатить суму судового збору позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Повертаючи позовну заяву позивачеві, суд першої інстанції виходив з того,що позивач не виконала вимоги ухвали суду від 09.09.2015 та не сплатила судовий збір за подачу позовної заяви.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів позовної заяви, позивач звернулася в суд за захистом свого порушеного права відповідно до Закону України «Про захист прав споживачів», оскільки просила визнати бездіяльність відповідачів протиправною та вчинити певні дії, а саме надати інформацію щодо кредитного договору укладеного між нею та Банком.

Так, згідно пункту 22 статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів», споживач - це фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов'язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов'язків найманого працівника.

Пленум Верховного Суду України у п.п.1, 6 постанови від 12.04.1996 № 5 «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів» роз'яснив, що споживачем, права якого захищаються на підставі Закону, є лише громадянин (фізична особа), котрий придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити товари (роботи, послуги) для власних побутових потреб. Заява про захист прав споживача має повністю відповідати вимогам ст. 137 ЦПК України щодо форми й змісту позовної заяви, зокрема, містити відомості: про те, яке право споживача порушено; коли і в чому це виявилося; про способи захисту, які належить вжити суду; про розмір сум, щодо яких заявлено вимоги, з вiдповiдними розрахунками і обґрунтуванням; про докази, що підтверджують позов.

Отже, Пленум Верховного Суду України звернув увагу на те, що позовна заява про захист прав споживача подається саме споживачем, у разі порушення його прав, передбачених ст. 4-15 Закону України «Про захист прав споживачів».

Позивачем позов на адресу суду першої інстанції надіслано поштою 31.08.2015 (а.с.), тобто на момент подачі вказаного позову діяв Закон України «Про судовий збір» в редакції від 08.07.2011., відповідно до якого від сплати судового збору звільнялися споживачі за позовами, що пов'язані з порушенням їхніх прав, а відтак, суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про визнання неподаною та повернення позовної заяви ОСОБА_1

Таким чином, доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження матеріалами справи, а ухвалу суду не можна визнати такою, що відповідає вимогам процесуального законодавства.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням норм процесуального права, тому підлягає скасуванню з передачею питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 311, 313-315, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 07.10.2015 - скасувати і передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: