У Х В А Л А

Іменем України

10 травня 2016 року суддя Деснянського районного суду міста Києва Таран Н.Г., розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, Голосіївського РУ ГУМВС України в м. Києві, треті особи: ОСОБА_4, ОСОБА_5, Державне підприємство МВС України "Розвиток", про визнання права власності та витребування майна із чужого незаконного володіння,

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Деснянського районного суду міста Києва перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, Голосіївського РУ ГУМВС України в м. Києві, треті особи: ОСОБА_4, ОСОБА_5, Державне підприємство МВС України "Розвиток", про визнання права власності та витребування майна із чужого незаконного володіння.

Представником позивача ОСОБА_2 до суду подано заяву про забезпечення позову, в якій останній просить суд:

- накласти арешт на майно - автомобіль марки «Volkswagen» модель «Transporter» 2006 року випуску, кузов НОМЕР_1, який вилучено та поміщено на зберігання до майданчику тимчасового утримання транспортних засобів за адресою: місто Київ, вул. Пухівська, 3, який є у підпорядкуванні Державного підприємства «Розвиток».

- передати автомобіль марки «Volkswagen» модель «Transporter» 2006 року випуску, кузов НОМЕР_1, на відповідальне зберігання позивачу ОСОБА_1 для зберігання на охоронюваній стоянці біля місця проживання за адресою: 02091, АДРЕСА_1.

Заява вмотивована тим, що автомобіль може бути розкомплектований, та відносно нього можуть бути здійснені незаконні правочини, що в майбутньому унеможливить виконання законних прав позивача, після винесення рішення суду. Також позивачу неодноразово відмовляли у можливості проконтролювати стан автомобіля, який знаходиться на території майданчика тимчасового утримання за адресою: м. Київ, вул. Пухівська, 3, що ставить під сумнів його цілісність та збереженість.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду (ч. 1, ч. 3 ст. 151 ЦПК України).

Заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі (ч.1 ст. 153 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 152 ЦПК України, позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов'язку вчинити певні дії; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Відповідно до роз'яснень п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що в задоволенні заяви позивача про забезпечення позову слід відмовити, у зв'язку з відсутністю на те законних підстав, оскільки посилання позивача на те, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання рішення суду, враховуючи, що спірний транспортний засіб знаходиться на майданчику для зберігання та є речовим доказом в кримінальному провадженні.

З огляду на викладене, керуючись ст.ст. 153, 151, 210 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, Голосіївського РУ ГУМВС України в м. Києві, третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_4, про визнання права власності та витребування майна із чужого незаконного володіння - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Деснянський районний суд м. Києва протягом п'яти днів з дня отримання її копії.

Суддя: Н.Г. Таран