АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 554/4040/16-ц Номер провадження 22ц/786/2970/16Головуючий у 1-й інстанції Чуванова А. М. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2016 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого судді: Одринської Т.В.,

Суддів: Карпушина Г.Л., Корнієнка В.І.

При секретарі: Коротун І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 04 жовтня 2016 року

по справі за позовом ОСОБА_2 до Прокуратури Полтавської області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог: Головного управління Державної казначейської служби України в Полтавській області про відшкодування моральної та матеріальної шкоди, завданої незаконними рішеннями, незаконними діями та бездіяльністю органів прокуратури при проведенні досудового / попереднього/ слідства ,-

В С Т А Н О В И Л А :

В травні 2016 року позивач звернувся до суду з позовом про відшкодування моральної та матеріальної шкоди, завданої незаконними рішеннями, незаконними діями та бездіяльністю органів прокуратури при проведенні досудового / попереднього/ слідства. В обґрунтування позову вказав, що8.06.2008 року на виробництві Кобеляцького комунального підприємства «Водоканал» стався нещасний випадок, в результаті якого його дружина, майстер житлового фонду ОСОБА_3, загинула на місці події. 19.06.2008 року прокурором Кобеляцького району Полтавської області була порушена кримінальна справа щодо службових осіб ККП «Водоканал» за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.271 КК України. В послідуючому на стадії досудового слідства працівниками районних, обласної прокуратури було винесено безліч незаконних процесуальних рішень. Фактично досудове розслідування по вказаній справі розпочалося 19.06.2008 року, а закінчилося 02.02.2015 року направленням до суду обвинувального акту, 12.02.2016 року Новосанжарскьмй районний суд виніс вирок щодо директора підприємства. Померла дружина перебувала в стані притягнутої до кримінальної відповідальності з 16.12.2008 року до 21.04.2011 року. Посилаючись на перевищення розумних строків кримінального провадження, беручи до уваги наявність у справі незаконних рішень, вчинення незаконних дій та бездіяльності органами прокуратури відносно нього, як чоловіка померлої, що завдало моральної шкоди (фізичних, душевних, та психічних страждань, приниження честі і гідності, суттєвої втрати здоровя) і матеріальної шкоди у вигляді процесуальних витрат та власного часу на відновлення прав.

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 04 жовтня 2016 року у задоволенні позову ОСОБА_2 до Прокуратури Полтавської області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог: Головного управління Державної казначейської служби України в Полтавській області про відшкодування моральної та матеріальної шкоди, завданої незаконними рішеннями, незаконними діями та бездіяльністю органів прокуратури при проведенні досудового / попереднього/ слідства відмовлено.

З даним рішенням суду не погодився позивач та подав на нього апеляційну скаргу, в якій прохає рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення по суті його позовних вимог. Вважає, що рішення місцевого суду є незаконним та прийнятим з порушенням норм матеріального та процесуального права. В обґрунтування апеляційної скарги вказав, що судом першої інстанції не враховано, що йому завдано шкоди органами прокуратури внаслідок незаконного притягнення в якості обвинуваченої його померлої дружини. Також вказував, що тривалим розслідуванням кримінальної справи йому завдано моральної шкоди, компенсацію якої гарантовано статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, що зявилися, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів, приходить до висновку, що скарга не підлягає до задоволення за наступних підстав.

Відповідно п.1 ч.1 ст. 307 ЦПК України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Згідно ч.1 ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Так, як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, 18.06.2008 року при виконанні робіт по прочистці каналізаційного колодязя, який знаходиться за адресою: Кобеляки Полтавської області, вул. Садова, 2 А, двоє працівників ККП «Водоканал», серед яких була дружина позивача, загинули внаслідок отруєння каналізаційними газами.

19.06.2008 року прокурором Кобеляцького району Полтавської області за вищезазначеним фактом порушено кримінальну № 08580025 за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.271 КК України. / а.с. 39 Том1/

16.12.2008 року помічником прокурора Кобеляцького району Прокопенком Г.С. винесено постанову про притягнення у якості обвинуваченого ОСОБА_3за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.271 КК України / а.с.40-41 Том1/

Постановою Кобеляцького районного суду від 12.01.2009 року кримінальну справу №08580025 закрито на підставі п.8 ч.1 ст.6 КПК України (у звязку зі смертю обвинуваченої - ОСОБА_3 / а.с.44 -45 ОСОБА_1 1/.

17.07.2009 року Апеляційним судом Полтавської області вищевказану постанову суду першої інстанції скасовано та направлено справу до прокуратури Кобеляцького району на додаткове розслідування. / а.с.48-50 Том1/

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи на протязі 2009 -2013 року матеріали вищевказаного у кримінального провадження неодноразово було повернуто для проведення додаткового розслідування.

22.07.2013 року Прокуратурою Козельщинського району внесено відомості до ЄРДР за № 0000016 за ч.2 ст.272 КК України, за фактом смерті на виробництві 18.06.2008 року працівників ККП «Водоканал» ОСОБА_4, ОСОБА_3 та отруєння ОСОБА_5.

12 лютого 2016 року вироком Новосанжарського районного суду ОСОБА_6 засуджено за ч.2 ст.272 КК України до покарання у виді 3 років обмеження волі з позбавленням права обіймати посади, повязані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій на підприємствах, в установах і організаціях незалежно від форм власності строком на 1 (один) рік. Відповідно до ст. 75 КК України звільнено від відбування основного призначеного покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік / а.с. 143-158 ОСОБА_1 1/

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що сам факт тривалого досудового розслідування, неодноразового розгляду справ в судових інстанціях не свідчить про завдання позивачу моральної і матеріальної шкоди та про наявність підстав для її відшкодування, так як для наявності зобовязання по відшкодуванню шкоди відповідно до ст. ст.1166,1167,1176 ЦК України потрібна наявність незаконного рішення, дії чи бездіяльності органу прокуратури, наявність шкоди, протиправність дій її завдавача та причинний звязок між його діями та шкодою, які,в свою чергу, не доведені позивачем.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно дослідив та оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, виходячи з наступного.

Шкода, завдана незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується державою лише у випадках вчинення незаконних дій, вичерпний перелік яких охоплюється частиною першою статті 1176 ЦК України, а саме: у випадку незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт.

За відсутності підстав для застосування частини першої статті 1176 ЦК України, в інших випадках заподіяння шкоди цими органами діють правила частини шостої цієї статті така шкода відшкодовується на загальних підставах, тобто виходячи із загальних правил про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, їх посадовими та службовими особами (статті 1173, 1174 цього Кодексу).

Позивач як на підставу своїх вимог для стягнення матеріальної та моральної шкоди посилається на ст.ст.23, 1176 ч.2,6 ЦК України.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, юридичні підстави для відшкодування шкоди ОСОБА_2 в порядку передбаченому Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» на даний час відсутні, оскільки незаконність вчинених відносно нього процесуальних дій в ході кримінального провадження, не встановлена.

Враховуючи, що ОСОБА_2 не притягувався до кримінальної відповідальності, до нього не застосовувався запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або підписки про невиїзд,він не затримувався, на нього не накладалось адміністративне стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку щодо застосування до спірних правовідносин положень ч.2ст.1176 ЦК України.

Згідно до ч.6 ст. 1176 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі внаслідок іншої незаконної дії або бездіяльності чи незаконного рішення органу дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури або суду, відшкодовується на загальних підставах.

Відшкодування юридичною особою шкоди, завданої їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків, здійснюється за правилами ст. 1172 ЦК України.

Відшкодування моральної шкоди, завданої фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю здійснюється за правилами ст. 1167 ЦК України з урахуванням вимог ст. 23 ЦК України та роз'яснень, що містяться в постанові Пленуму Верховного Суду від 31.03.1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди".

Згідно ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна та інше. Моральна шкода відшкодовується одноразово.

Згідно зіст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

В матеріалах відсутні докази на підтвердження того, що внаслідок дій посадових осіб органів прокуратури, позивачу завдано моральної шкоди, яка полягає у душевних стражданнях. Посилання на те, що такі дії спричинили зміну його життєвих обставин, належними та допустимими доказами не підтверджено.

Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 303, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2- відхилити .

Рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 04 жовтня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий суддя: _______________ Т.В. Одринська

Судді: ______________ Г.Л. Карпушин ______________В.І.Корнієнко