Справа № 349/677/16-ц
Провадження № 22-ц/779/1650/2016
Головуючий у 1 інстанції Лошак О. О.
Суддя-доповідач Василишин Л.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2016 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючої Василишин Л.В.

суддів: Мелінишин Г.П., Соколовського В.М.

секретаря Бойчука Л.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до ТзОВ «Фінансова компанія «Поліс», ПАТ «ВТБ Банк» про визнання недійсним договору про відступлення права вимоги за договорами іпотеки та застави, за апеляційною скаргою ТзОВ «Фінансова компанія «Поліс» на ухвалу Рогатинського районного суду від 17 червня 2016 року,-

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Рогатинського районного суду від 17 червня 2016 року відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ТзОВ «Фінансова компанія «Поліс», ПАТ «ВТБ Банк» про визнання недійсним договору про відступлення права вимоги за договорами іпотеки та застави.

ТзОВ «Фінансова компанія «Поліс» на дану ухвалу подано апеляційну скаргу, в якій сторона посилається на порушення судом норм процесуального права.

Апелянт вказав, що при відкритті провадження суд першої інстанції порушив правила підсудності. Так, відповідачами у даному спорі є юридичні особи: ТзОВ «Фінансова компанія «Поліс», місце реєстрації якого є м.Київ, вул Шовковична, 42-44, офіс 13, а також ПАТ «ВТБ Банк», зареєстроване у м.Київ, бульвар Т.Шевченка, 8/26, а тому даний спір повинен розглядатися відповідно до правил ч.2 ст.109 ЦПК України, тобто за місцезнаходженням юридичної особи - відповідача.

Апелянт також посилається на те, що підсудність справ за вибором позивача визначена ст.110 ЦПК України, а правила виключної підсудності визначено ст.114 ЦПК України. Вказані положення ЦПК України містять винятковий перелік категорій справ, які розглядаються за місцем знаходження позивача чи майна.

До жодної з перелічених категорій справа про визнання недійсним договору не належить. Тому, на думку апелянта, у суду були відсутні підстави для відкриття провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ТзОВ «Фінансова компанія «Поліс», ПАТ «ВТБ Банк» за місцем знаходження позивача, тобто Рогатинським районним судом.

З наведених підстав апелянт просив скасувати оскаржувану ухвалу, а позовну заяву ОСОБА_2 на підставі ст.121 ЦПК України повернути позивачеві.

У судовому засіданні апеляційного суду представник апелянта вимоги скарги підтримав повністю, просив її задоволити.

Представник позивача скаргу не визнав, просив її відхилити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Матеріалами справи встановлено, що 15.06.2016 року ОСОБА_2, який проживає у с.Стратин, Рогатинського району Івано-Франківської області, звернувся до суду із позовом до ТзОВ «Фінансова компанія «Поліс» та ПАТ «ВТБ Банк» про визнання недійсним договору про відступлення права вимоги за договорами іпотеки та застави. Місцем реєстрації відповідачів - юридичних осіб зазначено - м.Київ.

Свої вимоги позивач мотивував тим, що 04.10.2007 року між ним та ПАТ «ВТБ Банк» укладено кредитний договір, за умовами якого ОСОБА_2 отримав кредит у розмірі 27 000 доларів США, з відсотковою ставкою 15% річних та терміном повернення до 03.10.2014 року. Згідно п.2.5 кредитного договору, банк надає позичальнику кредит на споживчі цілі.

В порядку забезпечення виконання зобов'язань між банком і ОСОБА_2 укладено договір іпотеки від 05.10.2007 року, предметом якого є належні позичальнику нежитлові приміщення, що розташовані по вул. Вербова,25 в с.Стратин, Рогатинського району.

02.12.2015 року між ПАТ «ВТБ Банк» та ТзОВ «Фінансова компанія «Поліс» було укладено договір про відступлення права вимоги, зокрема, і щодо до ОСОБА_2 за договором іпотеки, який позивач просить визнати недійсним, а також скасувати в Державному реєстрі речових прав реєстрацію права власності на нежитлову будівлю, що розташована по вул. Вербова,25 в с.Стратин Рогатинського району за ТзОВ «Фінансова компанія «Поліс».

Ухвалою від 17 червня 2016 року судом відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ТзОВ «Фінансова компанія «Поліс» та ПАТ «ВТБ Банк» про визнання недійсним договору про відступлення права вимоги за договорами іпотеки та застави.

Відкриваючи провадження у справі, суд виходив з того, що справа підлягає розгляду в Рогатинському районному суді в порядку цивільного судочинства, а позовна заява відповідає вимогам ст.119 ЦПК України.

Колегія суддів вважає, що ухвала суду постановлена з порушеннями вимог процесуального законодавства в частині визначення підсудності.

Як зазначено вище, відповідачами по справі є юридичні особи ТзОВ «Фінансова компанія «Поліс» та ПАТ «ВТБ Банк», які знаходяться у м.Київ.

Відповідно до ч.2 ст.109 ЦПК України, позови до юридичних осіб пред'являються в суд за їхнім місцезнаходженням.

Частиною 5 ст.110 ЦПК України також встановлено альтернативну підсудність та визначено, що позови про захист прав споживачів можуть пред'являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача або за місцем заподіяння шкоди чи виконання договору.

Із змісту позовної заяви вбачається, що предметом позову є визнання недійсним договору про відступлення права вимоги за договорами іпотеки та договорами застави від 02.12.2015 року в частині відступлення Публічним акціонерним товариством «ВТБ Банк» Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія» «Поліс» права вимоги до боржника ОСОБА_2

Сторонами оспорюваного договору є юридичні особи - ТзОВ «Фінансова компанія «Поліс» та ПАТ «ВТБ Банк», а зміст договору стосується їх взаємних прав та обов'язків.

За наведених обставин не можна вважати, що спір про визнання недійсним договору стосується прав ОСОБА_2, як споживача із застосуванням норм ЗУ « Про захист прав споживачів». Не підлягає врахуванню і твердження сторони позивача про визначення підсудності виходячи з місця знаходження майна, оскільки зміст позовних вимог стосується оскарження відступлення права вимоги за договорами іпотеки та застави, а вимог щодо права на майно не заявлено.

Тому положення ч 5 ст.110 ЦПК України на спірні правовідносини не поширюється, а позов підлягає розгляду за правилами ч.2 ст.109 ЦПК України.

Суд першої інстанції зазначених вимог закону при вирішенні питання про відкриття провадження не врахував, чим допустив порушення норм процесуального права, що є підставою для скасування ухвали з передачею питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 307, 312, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ТзОВ «Фінансова компанія «Поліс» задоволити частково.

Ухвалу Рогатинського районного суду від 17 червня 2016 року скасувати, а питання передати на новий розгляд суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуюча: Василишин Л.В.

Судді: Мелінишин Г.П.

Соколовський В.М.