№ 308/5650/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

07.09.2016 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі:

судді Придачук О.А.

при секретарі Бомбушкар В.П.

з участю позивачки ОСОБА_1

третьої особи ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ужгороді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_2, про визнання особи такою, що втратила право користування житлом, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_2, про визнання особи такою, що втратила право користування житлом.

Як на підставу своїх вимог посилається на те, що 06.05.1988 року вона уклала шлюб з ОСОБА_3, а у червні 2002 року вона із сином, у встановленому законом порядку, вселилася у квартиру АДРЕСА_1 до свого чоловіка у помешкання його батьків. Після смерті основного квартиронаймача ОСОБА_4 батька чоловіка, на підставі рішення виконавчого комітету Ужгородської міської ради від 11.10.2005 року № 307 з нею було укладено договір найму на склад сім»ї чотири чоловіка позивачки, відповідача, їхнього сина та матері відповідача. Відповідач не заперечував проти оформлення позивачки як основного квартиронаймача, оскільки він з 1999 року з сім»єю фактично не проживає. Разом з тим, наявність його в складі членів сім»ї унеможливлює їй зробити оформлення субсидії, перешкоджає їй та сину в реалізації інших соціальних, трудових прав, зокрема призводить до додаткових витрат при сплаті комунальних послуг. З цих мотивів вона звернулася до Ужгородського міськрайонного суду з позовом про розірвання шлюбу та 21.05.1999 року шлюб між нею та відповідачем було розірвано.

Позивач зазначає, що ОСОБА_3 вже 13 років не проживає у даній квартирі, не сплачує комунальні платежі, не отримує кореспонденцію за даною адресою, особистих речей його в квартирі немає, і взагалі квартирою він не цікавиться. Перешкод у користуванні жилим приміщенням ні вона, ні інші квартиронаймачі відповідачу не чинили. Він добровільно визначив собі інше місце проживання і спірним жилим приміщенням не користувався понад 6 місяців без поважної причини, що можуть підтвердити також свідки. А тому просить суд визнати ОСОБА_3 таким, що втратив право користування квартирою № 12 по вул. Заньковецькій, 17 у місті Ужгороді.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, надавши пояснення, аналогічні тим, що містяться у позовній заяві, просила позов задовольнити та визнати ОСОБА_3 таким, що втратив право користування квартирою № 12 по вул. Заньковецькій, 17 у місті Ужгороді.

Третя особа ОСОБА_2 в судовому засіданні позов підтримав, підтвердив обставини, зазначені в позові, просив суд позов задовольнити. Повідомив, що являється сином позивача і відповідача.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні показав, що являється сусідом позивачки та знає її сім»ю. У 1999 році ОСОБА_1 та ОСОБА_3 розлучилися, після чого ОСОБА_3 виїхав за кордон, і з того часу жодного разу в квартирі АДРЕСА_2 він не з»являвся.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні показала, що являється сусідкою позивачки та може підтвердити, що в 1999 році відповідач ОСОБА_3 виїхав за кордон, і з того часу не з»являвся в квартирі де проживає позивачка.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання повторно не зявився, хоча про час та місце слухання справи був повідомлений вчасно та належним чином, про що свідчить оголошення про виклик до суду в газеті «Урядовий кур»єр» № 144 від 03.08.2016 року, про причини неявки суд не повідомив, а тому суд вважає, що справу слід вирішити на підставі наявних у ній доказів та постановити заочне рішення.

Заслухавши пояснення позивачки, третьої особи, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав.

Як встановлено по справі, згідно рішення виконавчого комітету Ужгородської міської ради від 11.10.2005 року № 307 з ОСОБА_1 укладено договір найму на квартиру АДРЕСА_3, що складається з трьох кімнат житловою площею 41,60 кв.м., на склад сім»ї 4 чоловіка вона, чоловік, мати чоловіка ОСОБА_7, син ОСОБА_8.

Договір найму укладено у зв»язку із смертю основного квартиронаймача ОСОБА_9, батька чоловіка ОСОБА_1

Як вбачається з свідоцтва про смерть серії 1-ФМ № 007572, виданого міським відділом реєстрації актів цивільного стану Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області, 12.05.2005 року помер ОСОБА_9 - батько відповідача.

Згідно свідоцтва про смерть серії 1-ФМ № 093972, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Ужгороду Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області, 06.01.2010 року померла також ОСОБА_10 мати відповідача.

Також, в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_1 змінив ім»я на ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про зміну імені серії 1-ФМ № 003255, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ужгороду Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області 05.04.2012 року.

Як вбачається з довідки КП «ЖРЕР 5», ОСОБА_1 зареєстрована та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2. До складу її сім»ї входять: син ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3 та чоловік ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, який зареєстрований за вказаною адресою, але не проживає згідно акту від 03.08.2016 року.

В судовому засіданні встановлено, що відповідач ОСОБА_3 не проживає у ІНФОРМАЦІЯ_5 з вересня 1999 року, факт чого підтверджується актом про фактичне проживання особи від 03.08.2016 року, складеного та підписаного трьома свідками сусідами позивачки ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_12, підписи яких завірено головою ОСББ «Заньковецька, 17, а також показами свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, даними ними в судовому засіданні.

Крім того, відповідач ОСОБА_3 не оплачує плату за користування квартирою і комунальні послуги. Зазначені витрати несе позивач за свої власні кошти. Реєстрація у квартирі відповідача ОСОБА_3 не дозволяє позивачці ОСОБА_1 розпоряджатися своєю квартирою на власний розсуд, обмежує законні права позивачки, остання вимушена оплачувати комунальні послуги за особу, яка в квартирі не проживає.

У відповідності до ч. 2. ст. 405 ЦК України член сімї власника втрачає право на користування цим приміщенням у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлене домовленістю між ним і власником житла або законом.

Згідно ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Пунктом 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою).

Зважаючи на те, що відповідач ОСОБА_3 зареєстрований, але з 1999 року не проживає у ІНФОРМАЦІЯ_5, суд приходить до переконання, що останнього слід визнати таким, що втратив право користування житловим приміщенням за зазначеною вище адресою.

Керуючись ст. 72 Житлового кодексу України, ст. 405 ЦК України, ст. ст. 14, 15, 60, 208, 209, 224, 226-228, 232, 233, 294 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_3 таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: м. Ужгород, вул. Заньковецької, 17/12.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Копію заочного рішення направити відповідачу рекомендованим листом із повідомленням не пізніше трьох днів з дня його проголошення.

Суддя: О.А. Придачук