Справа № 527/1522/16-ц
провадження 2/527/561/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.11.2016 року м.Глобине

Глобинський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Левицької Т.В.

при секретареві Папенко Л.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Глобине цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

ПАТ КБ «Приватбанк» 27 липня 2016 року звернувся до суду з позовом, в якому прохає суд стягнути з відповідача ОСОБА_1 на його користь заборгованість за кредитним договором в сумі 11419,58 грн. та понесені судові витрати.

Позивач свої вимоги мотивував тим, що 01.03.2008 року між ЗАТ КБ "Приватбанк" (правонаступником якого є ПАТ КБ "Приватбанк") та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір, відповідно до якого відповідачка отримала у кредит грошові кошти в сумі 6600,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Позичальник підтвердила свою згоду на те, що підписана нею заява, умови надання банківських послуг, правила користування платіжною карткою та тарифи банку складають договір між нею та банком, що підтверджується підписом у її заяві.

Взяті на себе зобовязання ОСОБА_1 не виконує.

Станом на 30 червня 2016 року заборгованість відповідача перед банком складає 11419,58 грн., з яких: 6121,65 грн. заборгованість за кредитом; 3967,83 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, 548,22 грн. заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 250 грн. - штраф (фіксована частина), 531,88 грн. штраф (процентна складова).

В судове засідання представник позивача не з»явився. Належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи. В заяві на адресу суду прохав розглянути справу без його участі, вказав, що позов підтримує, згоден на ухвалення заочного рішення у справі в разі неявки відповідача.

Відповідач ОСОБА_1 також звернулася до суду з аналогічною заявою. Заявлені позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення.

Так відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України, з якої слідує, що особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

На підставі ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст.ст. 60, 61 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

В судовому засіданні достовірно встановлено, що 01.03.2008 року між ЗАТ КБ "Приватбанк" (правонаступником якого є ПАТ КБ "Приватбанк") та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір, відповідно до якого відповідач отримала у кредит грошові кошти в сумі 6600,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36.00 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Позичальник підтвердила свою згоду на те, що підписана нею заява, умови надання банківських послуг, правила користування платіжною карткою та тарифи банку складають договір між нею та банком, що підтверджується її власноручним підписом у заяві від 01.03.2008 року.

Пунктом 3.3 Умов та Правил, ОСОБА_1В погодилася прийняти будь-який встановлений банком кредитний ліміт, а пунктом 5.3 договору, надано право банку змінювати розмір кредитного ліміту, в односторонньому порядку. ОСОБА_1 зобов'язалася використовувати карту у розмірі платіжного ліміту (п.3.4), отримувати виписки про стан карткового рахунку і про операції по картковому рахунку (п. 6.3). Відповідальність за здійснені по картковому рахунку операції покладено ОСОБА_1В (п. 8.1).

Відповідач взяті на себе зобовязання порушив, внаслідок чого, станом на 30 червня 2016 року заборгованість відповідача перед банком складає 11419,58 грн., з яких: 6121,65 грн. заборгованість за кредитом; 3967,8, грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, 548,22 грн. заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 250 грн. - штраф (фіксована частина), 531,88 грн. штраф (процентна складова).

Як вбачається із статуту публічного акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк", ПАТ КБ "Приватбанк" є правонаступником закритого акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк".

Згідно ст.ст. 526, 530 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства та у встановлені договором строки.

Ст. 525 Цивільного кодексу України встановлено, що одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.

За ч.1 ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. За ч.1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Статтями 1049, 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що позичальник зобовязаний повернути кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором.

Згідно ч.1 ст. 546, ст. 549 ЦК виконання зобовязання забезпечується, зокрема, неустойкою, яка визначається як пеня та штраф і є грошовою сумою чи іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобовязання. Сплата неустойки є правовим наслідком у разі порушення зобовязання (п.3 ч.1 ст. 611 ЦК).

Відповідно до п. 6.5. Умов надання банківських послуг (надалі умов), як складової частини укладеного договору, позичальник зобовязаний погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його користування, за перевищення платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором.

Згідно п. 6.6 Умов , у разі невиконання зобовязань за договором, позичальник на вимогу банку зобовязаний виконати обовязки з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту).

В пункті 8.6 Умов і правил надання банківських послуг зазначено, що при порушенні клієнтом строку платежів по будь-якому грошовому зобовязанню, передбаченому договором, більше ніж на 120 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 250 грн. + 5% від суми позову.

Встановивши, що відповідач, як позичальник, не виконала зобовязань за кредитним договором і, як наслідок, допустила заборгованість по кредиту, врахувавши вищеназвані норми закону та умови договору, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.

Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Позивач документально підтвердив, що сплатив судовий збір в сумі 1378 грн. 00 коп., вказана сума підлягає стягненню з відповідача.

Керуючись ст.ст. 526, 530, 549, 610, 611, 625, 1049,1054 ЦК України, ст. 3,10,11,30,60, 88, 212-215,218 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ :

Позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» 11419,58 грн. (одинадцять тисяч чотириста девятнадцять гривень пятдесят вісім копійок).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» витрати по сплаті судового збору в сумі 1378 гривні 00 копійок .

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Полтавської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ Т. В. Левицька