АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1206/16Головуючий по 1 інстанції
Категорія : на ухвалу ОСОБА_1
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2016 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоОСОБА_2
суддівОСОБА_3, ОСОБА_4
при секретаріОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 29 березня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про виселення з житлового будинку, -

в с т а н о в и л а :

У березні 2016 року ОСОБА_6 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_7 про виселення з житлового будинку.

Ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 18 березня 2016 року позовну заяву ОСОБА_6 було залишено без руху та надано термін для усунення недоліків.

Ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 18 березня 2016 року позовну заяву ОСОБА_6 визнано неподаною та повернуто позивачу у зв'язку з не усуненням недоліків позовної заяви.

Не погоджуючись з ухвалою суду ОСОБА_6 оскаржив її в апеляційному порядку.

Вважає, що оскаржувана ухвала є неправдивою з моменту ніби-то недотримання строків і до непредставлення важливих доказів.

Тому просив скасувати ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 18 березня 2016 року і направити справу для продовження розгляду.

Заслухавши суддю-доповідача, апелянта, вивчивши матеріали справи та доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

За положеннями ст. ст. 55, 124 Конституції України та ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Постановляючи ухвалу про повернення заяви позивачу, суд першої інстанції керувався тим, що позивачем не виконано ухвалу суду від 18 березня 2016 року про залишення без руху позовної заяви у встановлений судом строк, а подані 28 березня 2016 року через канцелярію суду за вх. № 8645 заперечення до ухвали від 18 березня 2016 року про усунення недоліків та додані до нього документи, недоліків не усувають та подані без додержання строків встановлених ЦПК України (а.с. 7-8).

Проте колегія вважає, що такий висновок суду є передчасним.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

З матеріалів справи вбачається, що підставою залишення позовної заяви без руху було порушення вимог ст. 119ЦПК України, що стосується змісту позовної заяви та зазначено, що в позовній заяві, щодо вимог, про виселення з житлового будинку (з врахування предмету та підстав позову), не чітко викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги. Також в позовній заяві, що стосується позовних вимог (з врахування особливостей предмету та підстав позову) не зазначені докази, які б підтверджували відповідні обставини (докази з приводу характеру правовідносин між сторонами, з врахуванням відповідних норм ЦК України та посилання на докази та правові підстави у звязку з наявністю яких позивач подав позов до суду)(а.с. 3-4).

Для виконання вищевказаних недоліків позовної заяви ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 18 березня 2016 року позивачу був наданий строк до 28 березня 2016 року(а.с.4).

28 березня 2016 року, тобто в строк наданий судом, ОСОБА_6 було подано заперечення до ухвали від 18 березня 2016 року про усунення недоліків. В даній заяві він вказував, що більшість недоліків можна було усунути в попередньому судовому засіданні. Зазначав, що він позбавлений можливості надати суду докази та просив розглядати його заперечення як клопотання про забезпечення додаткових доказів з власної ініціативи суду і витребувати від поліції довідку про дії, що вчинив ОСОБА_7, викликати на допит як свідка дільничного інспектора поліції ОСОБА_8 і зобовязати відповідача надати документи на належну йому квартиру(а.с.6).

Статтею 212 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Крім того, згідно з п. 1 ст. 131 ЦПК України, подання доказів можливе до попереднього судового засідання у справі, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться, - до початку розгляду справи по суті.

Разом з тим, п. 7 постанови Пленуму ВСУ від 12 червня 2009 року № 2 № «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» роз'яснено, подання доказів можливе на наступних стадіях цивільного процесу, тому суд не вправі через неподання доказів при пред'явленні позову залишати заяву без руху та повертати заявнику.

У разі пред'явлення позовної заяви особами, які діють на захист прав, свобод та інтересів іншої особи (частина перша статті 45 ЦПК), у заяві повинні бути зазначені підстави для такого звернення, а їх незазначення тягне наслідки, передбачені частинами першою і другою статті 121 ЦПК.

Суд першої інстанції на вказані обставини уваги не звернув, відповідної оцінки не дав та передчасно повернув позовну заяву позивачу.

Згідно з вимогами п. 3 ч. 1 ст. 312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що підстав для визнання позовної заяви ОСОБА_6 неподаною та повернення її позивачу немає, тому ухвала суду першої інстанції є незаконною та підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції на новий розгляд зазначеного питання.

Керуючись ст.ст. 307, 312, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів судової палати, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 - задовольнити частково.

Ухвалу ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 29 березня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про виселення з житлового будинку скасувати, а питання передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий :

Судді :