Провадження № 2/522/7102/16
У Х В А Л А

Іменем України

«20» вересня 2016 року

Приморський районний суд м. Одеси в складі:

Головуючого судді Погрібного С.О.

за секретаря судового засідання Грищук В.О.,

розглянувши заяву представника позивача про забезпечення позову в цивільній справі за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Обєкт Сервіс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в :

Позивач ТОВ «Обєкт Сервіс» звернулося до суду з вказаним цивільним позовом, просить стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Обєкт Сервіс» суму заборгованості у розмірі 53 881,20 гривень.

Представник позивача в порядку забезпечення позову повторно звернулась до суду з відповідною заявою, просить вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно, що належить на праві власності відповідачу ОСОБА_1 нежиле приміщення №552, що розташоване за адресою: м. Одеса, площа Грецька, буд. 3/4. В обґрунтування цієї заяви представник позивача вказує на те, що ТОВ «Обєкт Сервіс» стало відомо, що майно, на яке просить накласти арешт сторона позивача, за іпотечним договором від 04.09.2007 року передано в іпотеку АТ «УкрСиббанк» та виставлено на аукціон на веб-сайті setam.net.ua, та в разі, якщо це майно буде реалізовано, позивач не матиме змоги отримати грошові кошти щодо заборгованості ОСОБА_1 за обслуговування названого приміщення.

Заява про забезпечення позову підлягає розгляду за правилами, встановленими частиною 1 статті 153 ЦПК України, за якою заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про необхідність відмовити у задоволенні клопотання позивача.

За правилом ст.153 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно з п. 1 ч.1 ст.152 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При цьому, судом вже попередньо вирішувалось питання про забезпечення позову шляхом накладення арешту на вказане нежиле приміщення з цих підстав та ухвалою суду від 12 серпня 2016 року у задоволенні клопотання позивача про забезпечення позову у цивільній справі за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Обєкт Сервіс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовлено.

Суд звертає увагу, що в зазначеній ухвалі суду останній дійшов висновків про невідповідність заявлених позовних вимог наведеним заходам забезпечення позову, про застосування яких просив та просить позивач, та про порушення принципу співмірності в разі задоволення наведеної заяви про забезпечення позовних вимог.

У цьому висновку суд виходив з того, що предметом позовних вимог позивача не є вирішення питання про право власності на зазначене нежиле приміщення, а виключно питання стягнення заборгованості за договором про обслуговування нежилого приміщення.

Крім того, в порушення наведених процесуального закону вимог позивачем не надано суду нових істотних доказів та не обґрунтовано належним чином, що невжиття заявлених заходів забезпечення позову може утруднити, зробити неможливим виконання рішення суду.

При цьому, суд звертає увагу, що забезпечення позову шляхом накладення арешту на ці нежитлові приміщення, вірогідно, може стосуватися прав та інтересів третіх осіб, зокрема, Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», який є іпотекодержателем цього майна.

Таким чином, суд вважає зазначену заяву необґрунтованою належним чином, такою, що може призвести до порушення прав та обовязків третіх осіб, з огляду на що вважає за необхідне відмовити у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 151-153 ЦПК України, СУД

У Х В А Л И В :

У задоволенні клопотання позивача про забезпечення позову у цивільній справі за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Обєкт Сервіс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

СУДДЯ: С.О. Погрібний 20.09.2016