05.09.2016 637/601/16-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

1 вересня 2016 року с.м.т.Шевченкове

Шевченківський районний суд Харківської області

у складі: головуючого - Тордія Е.Н.

за участю секретаря - Кучер А.Ю.

представника заявника - ОСОБА_1

розглянувши в судовому засіданні в приміщені Шевченківського районного суду Харківської області цивільну справу за заявою ОСОБА_2, заінтересовані особи: Нижньобурлуцька сільська рада Шевченківського раойну Харківської області, Великохутірська сільська рада Шевченківського району Харківської області про встановлення фактів, що мають юридичне значення,-

ВСТАНОВИВ:

10 червня 2016 року ОСОБА_2 звернувся до Шевченківського районного суду Харківської області в вищевказаною заявою .

У судовому засіданні представник заявника яка діє на підставі довіреності, вимоги заявника підтримала та просила їх задовольнити. В обгрунтування заяви зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_4 року померла мати заявника ОСОБА_3. Після її смерті залишилося спадкове майно у вигляді яка розташована на території Великохутірської сільської ради Шевченківського району Харківської області та належала їй згідно державного акту на право приватної власності на землю. На день смерті мати проживала разом з заявником, в його домоволодінні за адресою с.Шишківка Шевченківського району Хакрівської області , так як мала похилий вік та хворіла. Звернувшись до Шевченківської державної нотаріальної контори з метою отримання свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно після смерті матері йому було роз'яснено, що видати свідоцтво про право на спадщину не вбачається можливим, оскільки відсутні документи, що необхідні для підтвердження в нотаріальному порядку факту вступу в управління або володіння спадковим майном, а також у зв'язку з розбіжністю прізвища матері в його свідоцтві про народження, та в свідоцтві про смерть.Так в графі «матір» записана як - ОСОБА_3, а в свідоцтві про смерть прізвище зазначено ОСОБА_3. Окрм того державний акт на право приватної власності на земельну ділянку , виданий на прізвище ОСОБА_3. Йому було рекомендовано звернутися до суду за встановленням факту вступу в управління спадковим майном, родинних відносин та факту належності правовстановлюючого документу. Прізвище його матері згідно свідоцтва про народження, даних по господарської книги, державного акту на право приватної власності на землю зазначено як ОСОБА_3, натомість в її свідоцтві про смерть значиться як ОСОБА_3. Вирішити питання в адміністративному порядку неможливо.

В зв'язку з помилкою в написанні прізвища матері в свідоцтві про народження та в свідоцтві про смерть, а також в державному акті на право приватної власності на землю,він не може оформити спадщину.

Тому звернувся до суду та просить встановити факт постійного проживання зі спадкодавицею на час відкриття спадщини, родинні відносини та встановлення належності правовстановлюючого документу.

Представник заінтересованої особи: Нижньобурлуцької сільської ради, Великохутірської сільської ради Шевченківського району Харківської області, в судове засідання не з'явились надали письмові заяви з клопотанням про розгляд справи за своєї відсутності, проти задоволення заяви ОСОБА_2 не заперечують.

Суд, вислухавши представника заявника, свідків, перевіривши матеріали справи, вважає що заява підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом установлені такі факти, і відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ч. 1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Стаття 60 ЦПК України передбачає, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до свідоцтва про народження (серія НОМЕР_1, виданого Великохутірською сільською радою Шевченківського району Харківської області від 28 червня 1964 року) заявник по справі ОСОБА_2, народився, ІНФОРМАЦІЯ_3 року, в графі батько: запис про батька відсутня, в графі мати зазначена - ОСОБА_3.

З свідоцтва про смерть (серія НОМЕР_2, виданого Великохутірською сільською радою Шевченківського району Харківської області від 19 лютого 2009 року) вбачається ,що ІНФОРМАЦІЯ_4 року померла ОСОБА_3, яка постійно мешкала в АДРЕСА_2

В довідці № 316 , виданої Великохутірською сільською радою Шевченківського району Харківської області від 27 листопада 2015 року зазначено, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 року, значилася зареєстрованою в АДРЕСА_1, згідно запису в погосподарській книзі даної сільської ради, особовий рахунок № НОМЕР_3.

З до довідки №97 Нижньобурлуцької сільської ради Шевченківського району Харківської області від 07 квітня 2016 року вбачається, що ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 року у віці 70 років, з 2007 року по день своєї смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 року проживала разом зі своїм сином ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_2, без реєстрації місця проживання.

Допитані в судовому засіданні свідки: ОСОБА_5 ОСОБА_6 , підтвердили, що ОСОБА_2 є сином ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 року. Також доповнили, що ОСОБА_3 та ОСОБА_3 є одна й та сама особа, вказуючи на те, що мати заявника останні роки життя хворіла, потребувала постійного стороннього догляду та допомоги, а тому вона фактично постійно проживала із сином близько трьох років у його домоволодінні за адресою АДРЕСА_2 він до її смерті здійснював за нею догляд, піклувався про неї, здійснив її поховання. Також свідок ОСОБА_7 зазначила ,що померла була членом колгоспку і як член колгоспу отримала сертифікат на право власності на землі, який потім поміняла на державний акт.

З листа № 197/08-14 Шевченківської державної нотаріальної контори Харківської області від 28 квітня 2016 року вбачається, що видати на ім'я ОСОБА_2 свідоцтво про право на спадщину за законом після матері ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 року на земельну ділянку розміром 5.4029 га, не вбачається можливим, у зв'язку з тим, що заявник не був зареєстрованим разом зі спадкодавцем, на день смерті, за однією адресою та не подана вчасно заява про прийняття спадщини до нотаріальної контори, а також у зв'язку з розбіжністю прізвища спадкодавця в правовстановлюючих документах, заявнику для вирішення та встановлення даних фактів запропоновано звернутися до суду.

За життя мати ОСОБА_3 отримала державний акт на право приватної власності на землю (серія НОМЕР_4), зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю 7 серпня 2002 року за №337.

З витягу Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 18 березня 2016 року, вбачається, що зазначена земельна ділянка належить ОСОБА_3.

Враховуючи надані до суду докази ,відповідно до вищевказаних документів, також на підставі пояснень представника заявника , свідків, суд дійшов до висновку, що ОСОБА_3 та ОСОБА_3 є однією і тією ж особою, і документи видані на прізвище однієї відносяться до іншої.

Статтею 234 ЦПК України передбачено, що суд в порядку непозовного цивільного судочинства може розглядати справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно п.1, п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особи, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Також п.1 ч.1 ст.256 цього Кодексу, суд розглядає справи про встановлення фактів родинних відносин між фізичними особами.

Часиною 2 ст.256 ЦПК України, зазначено, що в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Оцінівши надані до суду докази у їх сукупності ,надавши їм належну правову оцінку суд дійшов до висновку ,що ОСОБА_2 є сином ОСОБА_3 та спадкоємцем за законом після смерті матері,також враховує ,що встановлення зазначених фактів, має для заявника юридичне значення, оскільки відповідно до норм діючого законодавства заявник може мати право власності на земельну ділянку, але відсутність підтвердження вказаних обставин може позбавити його вказаних прав.

З таких обставин, з умов виваженості, розумності і справедливості, суд вважає заяву ОСОБА_2 доведеною та такою що підлягають задоволенню.

Керуючись ст.10,11,60, 234, 256 ЦПК України , суд -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_2, заінтересовані особи: Нижньобурлуцька сільська рада Шевченківського раойну Харківської області, Великохутірська сільська рада Шевченківського району Харківської області про встановлення фактів, що мають юридичне значення - задовольнити.

Встановити факт того, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, є сином ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 року.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 на час відкриття спадщини разом зі спадкодавцем ОСОБА_3, його померлою ІНФОРМАЦІЯ_4 року у с.Великі Хутори Шевченківського району Харківської області.

Встановити факт того, що державний акт на право приватної власності на землю (серія НОМЕР_5 площею 5.4029 га, кадастровий номер НОМЕР_6, розташованої на території Великохутірської сільської ради Шевченківського району Харківської області, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю 7 серпня 2002 року за №337 на ім'я ОСОБА_3, належав ОСОБА_3, померлій ІНФОРМАЦІЯ_4 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СУДДЯ