Справа № 308/4691/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

27 вересня 2016 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області в складі:

головуючої Готра Т.Ю.,

суддів Кожух О.А., Джуги С.Д.

при секретарі Волощук В. І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ТзОВ «Факторингова компанія «Рантьє» на заочне рішення Ужгородського міськрайонного суду від 17 червня 2016 року у справі за позовом ТзОВ «Факторингова компанія «Рантьє» до ОСОБА_1 про стягнення боргу,-

в с т а н о в и л а :

У травні 2016 року ТзОВ «Факторингова компанія «Рантьє» звернулося до суду з даним позовом. Свої вимоги мотивувало тим, що відповідно до укладеного кредитного договору № Л71.188.31411 від 15.09.2014 року ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 18002,00 грн., зі сплатою 0% річних, з погашенням кредиту та процентів у терміни, передбачені встановленим кредитним договором графіком щомісячних платежів. Однак, відповідач не повернула банку отриманий кредит у встановлений договором термін та не сплатила відсотки та комісію і станом на 31.12.2015 року заборгованість ОСОБА_1 становить 17095,28 грн.

31 грудня 2015 року між ТОВ «Факторингова компанія «Рантье» та ПАТ «Ідея Банк» укладено договір факторингу №31/12-2, згідно умов якого банк відступив (передав у власність) факторові (новому кредитору) з 31.12.2015 р., а позивач, відповідно до договору факторингу та вимог чинного законодавства, набув право грошової вимоги за вищевказаним кредитним договором. Вказує, шо на виконання вимог ст.1082 ЦК України повідомив відповідача про відступлення прав вимоги за кредитним договором, шляхом направлення відповідного повідомлення на адресу реєстрації відповідача. Загальна сума боргу ОСОБА_1 за вказаним кредитним договором станом на 30.03.2016 року складає 17095,30 грн., з яких: 17095,06 грн. заборгованість за тілом кредиту; 0,24 грн. заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками та комісіями, що і стало підставою звернення позивача до суду з даним позовом.

Заочним рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 17 червня 2016 року у позові ТзОВ «Факторингова компанія «Рантьє» до ОСОБА_2 про стягнення боргу відмовлено.

В апеляційній скарзі ТзОВ «Факторингова компанія «Рантьє» просить скасувати зазначене рішення, як постановлене з порушенням норм матеріального і процесуального права, і ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов в повному обсязі.

Особи, що беруть участь у справі в судове засідання не зявилися, хоча про час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, а тому їх неявка згідно ч.2 ст.305 ЦПК України не перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, колегія суддів вважає, що скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 15.09.2014 року між публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № Л71.188.31411, відповідно до умов якого ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 18002,00 грн., зі сплатою 0,0010 % річних, з погашенням кредиту та процентів, строком на 60 місяців (а.с. 18-20).

Відповідно до п. 2.1 кредитного договору, позичальник повертає кредит разом з процентами та платою за кредитне обслуговування в 60 щомісячних внесках включно до 15 дня/числа кожного місяця згідно графіку щомісячних внесків за кредитним договором.

31 грудня 2015 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Рантье» та публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» укладено договір факторингу №31/12-2, згідно умов якого клієнт (первісний кредитор) відступив (передав у власність) факторові (новому кредитору) з 31.12.2015 року права вимоги, та здійснив їх оплату (фінансування) Клієнту за плату (а.с. 12-17).

З витягу з додатку №2 до договору факторингу №31/12-2 від 31.12.2015 року слідує, що згідно акту прийому-передачі прав вимог від 31.12.2015 року ПАТ «Ідея Банк» передав, а ТОВ «Факторингова компанія Рантье» прийняв права вимоги до боржника за кредитним договором Л71.188.31411 від 15.09.2014 року (а.с. 25).

Відповідно до ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов'язання клієнта перед фактором. Зобов'язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов'язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.

Відповідно до довідки-розрахунку станом на 30.03.2016 заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором № Л71.188.31411 від 15.09.2014 року становить 17095,30 грн., з яких: 17095,06 грн. заборгованість за тілом кредиту; 0,24 грн. заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками та комісіями.

Статтею 1082 ЦК України передбачено, що боржник зобов'язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.

Суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відмову у позові у звязку з неотриманням відповідачем вищевказаного повідомлення з огляду на наступне.

В матеріалах справи міститься копія повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові (а.с. 11).

Відповідно до статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобовязанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обовязку первісному кредиторові є належним виконанням.

У частині другій статті 517 ЦК України передбачено, що боржник має право не виконувати свого обовязку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобовязанні.

Отже, за змістом наведених положень закону, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обовязку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд України у своїй Постанові № 6-979цс15 від 23 вересня 2015 року, який має враховуватись іншими судами загальної юрисдикції (ч.2 ст. 214, ч.1 ст. 360-7 ЦПК України).

Згідно виписки особового рахунку ОСОБА_1, останній платіж відповідачем було здійснено 15 січня 2015 року (а.с. 26), а договір факторингу, згідно якого відбулось відступлення права вимоги, укладений 31 грудня 2015 року, тобто через 11 місяців після останнього платежу.

Оскільки з матеріалів справи вбачається, що боржник не сплачував заборгованість за кредитним договором ні новому, ні старому кредитору, унаслідок чого в останнього утворилася заборгованість, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відмову у позові, оскільки неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обовязку погашення кредиту взагалі.

Таким чином, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції у відповідності до ст.309 ЦПК України підлягає скасуванню, як постановлене з порушенням норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, з ухваленням по справі нового рішення, яким позов банку слід задовольнити.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 313, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ТзОВ «Факторингова компанія «Рантьє» задовольнити.

Заочне рішення Ужгородського міськрайонного суду від 17 червня 2016 року скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким позов ТзОВ «Факторингова компанія «Рантьє» до ОСОБА_1 про стягнення боргу задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Рантье» () заборгованість за кредитним договором № Л71.188.31411 від 15.09.2014 року в розмірі 17095,30 грн., з яких: 17095,06 грн. заборгованість за тілом кредиту; 0,24 грн. заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками та комісіями.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Рантье» () судовий збір в розмірі 2893 грн.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, однак може бути оскаржено в касаційному порядку на протязі двадцяти днів з дня набрання ним законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуюча :

Судді :