Справа № 346/5106/15-ц
Провадження № 22-ц/779/967/2016
Головуючий у 1 інстанції Обідняк В. Д.
Суддя-доповідач Соколовський В.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2016 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого Соколовського В.М.

суддів: Беркій О.Ю., Пнівчук О.В.,

секретаря: Бойчука Л.М.

з участю: апелянта ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Дебеславцівської сільської ради, Коломийської районної державної адміністрації про стягнення компенсації за ненадану гарантовану пільгу та визнання незаконним та скасування рішення Дебеславцівської сільської ради,

за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення Коломийського міськрайонного суду від 18 березня 2016 року, -

в с т а н о в и л а :

У листопаді 2015 року ОСОБА_2 звернувся в суд із зазначеним позовом, посилаючись на те, що постійно проживає у будинку АДРЕСА_2. В зв'язку з тим, що його житло було у значній мірі пошкоджено під час повені у 2008 році та стало непридатним для проживання, його відповідно до рішення Дебеславцівської сільської ради від 15.02.2011 року поставлено на чергу на квартирний облік для отримання, купівлі житла на вторинному ринку.

Зазначав, що він є ветераном війни-інвалідом 1 групи, в зв'язку з чим має право на пільги, встановлені законодавством, зокрема пунктом 18 ст.13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», відповідно до якого він має пільгу на позачергове забезпечення житлом осіб, які потребують поліпшення житлових умов, протягом двох років з дня взяття на квартирний облік.

Двохрічний строк, який зобов'язує забезпечити його житлом, минув 15.02.2013 року. На свої запити до Коломийської райдержадміністрації та Дебеславціської сільської ради він одержував відповідь, що соціального житла немає. Оскільки його права порушено, бажає отримати грошову компенсацію, розмір якої визначається як середня ринкова вартість жилого будинку з загальною площею до 50 кв.м. або однокімнатної квартири в с. Дебеславці Коломийського району, що становить 180 000 грн., які просить суд стягнути на його користь з Дебеславцівської сільської ради та Коломийської районної державної адміністрації. Крім того, просить суд скасувати та визнати незаконним рішення Дебеславцівської сільської ради № 30-3/2015 від 20.01.2016 року про зняття його з квартирного обліку.

Рішенням Коломийського міськрайонного суду від 18 березня 2016 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішення, представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій зазначає, що суть позову полягала в тому, що на позивача відповідно до п.18 ст.13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» розповсюджується пільга на позачергове забезпечення житлом осіб, які потребують поліпшення житлових умов, у тому числі за рахунок жилої площі, що передається міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади, підприємствами, організаціями у розпорядження місцевих рад та державних адміністрацій; особи, зазначені у цій статті, забезпечуються жилою площею протягом двох років з дня взяття на квартирний облік. Відповідно до рішення Дебеславцівської сільської ради від 15.02.2011 р. позивача взято на квартирний облік, поставлено на чергу для отримання, купівлі житла на вторинному ринку. Двохрічний строк, протягом якого позивач повинен був бути забезпечений житлом, минув, в зв'язку з чим позивач бажає отримати грошову компенсацію в розмірі 180 000 грн. 20.01.2016 року Дебеславцівська сільська рада рішенням №30-3/2015 в порушення ст.40 Житлового кодексу та ст.26 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов і надання їм жилих приміщень в Українській РСР, зняла позивача з квартирного обліку.

Представник апелянта стверджує, що недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, полягає в тому, що суд припустив, що позивач скористався своїм передбаченим законодавством правом на позачергове забезпечення житлом осіб, які потребують поліпшення житлових умов, ще у 1998 році, а в 2011 році позивача безпідставно поставлено на чергу для отримання, купівлі житла на вторинному ринку, однак дану помилку Дебеславцівська сільська рада виправила 20.01.2016 р. на позачерговій сесії. Наведені висновки суду, на думку представника апелянта, ґрунтуються на припущеннях і суперечать дослідженим матеріалам справи.

З наведених підстав просила рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Представники відповідачів у судове засідання не з'явилися, хоча про час та місце розгляду справи відповідачі були повідомлені належним чином, що відповідно до ч.2 ст.305 ЦПК України не перешкоджає розглядові справи.

Представник апелянта ОСОБА_3 подала заяву про перенесення розгляду справи на інший день у зв'язку з її участю у розгляді кримінальної справи, яка слухається Коломийським міськрайонним судом, проте апеляційний суд вирішив розглядати справу без участі зазначеного представника, оскільки про це у судовому засіданні просив апелянт ОСОБА_2

В засіданні суду апеляційної інстанції апелянт доводи апеляційної скарги підтримав з мотивів, викладених у ній.

Вислухавши доповідача, пояснення апелянта, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які буди досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду зазначеним вимогам відповідає.

Відповідно до п. 18 ст. 13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", інвалідам війни та прирівняним до них особам надаються пільги на позачергове забезпечення житлом осіб, які потребують поліпшення житлових умов, у тому числі за рахунок жилої площі, що передається міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади, підприємствами та організаціями у розпорядження місцевих рад та державних адміністрацій. Особи, зазначені в цій статті, забезпечуються жилою площею протягом двох років з дня взяття на квартирний облік, а інваліди I групи з числа учасників бойових дій на території інших країн - протягом року.

Судом встановлено, що згідно відповіді Департаменту корпоративних прав та правового забезпечення Дніпропетровської міської ради від 08.02.2016 року за № 6/6-27, ОСОБА_2 на підставі рішення виконавчого комітету Кіровської районної ради від 16.11.1998 року, як ветеран війни та інвалід 1 групи, отримав ордер НОМЕР_1 на право на заселення в однокімнатну квартиру АДРЕСА_1, в якій зареєструвався та проживав (а.с.65).

В травні 2008 року отриману квартиру позивач продав та переїхав проживати до Коломийського району Івано-Фраківської області.

Згідно договору купівлі-продажу від 11.08.2008 року ОСОБА_2 на власні кошти придбав житловий будинок АДРЕСА_2 (а.с.78).

Після повені 2008 року будівля була віднесена до II категорії постраждалих, а тому згідно постанови Кабінету Міністрів України від 02 серпня 2008 року, за рахунок субвенцій з державного бюджету позивачу виділено 30000 грн. на капітальний ремонт пошкодженого житла згідно дефектних актів та кошторису. Крім того, на виконання п. 8 ст. 13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" у 2011 році в будинку позивача управлінням праці та соціального захисту населення Коломийської райдержадміністрації проведено безоплатний капітальний ремонт на суму 14 985 грн. (а.с.76-77).

Відповідно до Рішення Дебеславцівської сільської ради від 15.02.2011 року позивача поставлено на чергу на квартирний облік для отримання, купівлі житла на вторинному ринку, оскільки площа житлового будинку не відповідала нормам забезпеченості житловою площею громадян (а.с.2).

Оспорюваним рішенням Дебеславцівської сільської ради від 20.01.2016 року ОСОБА_2 знято з квартиного обліку та виключено з журналу реєстрації заяв на квартирний облік осіб, які користуються правом позачергового одержання житла, оскільки встановлено, що позивач свідомо погіршив свої житлові умови, змінивши місце проживання, та продав виділену йому на пільгових умовах однокімнатну квартиру (а.с.49-50).

Позивач просив скасувати дане рішення, оскільки вважає його таким, що суперечить вимогам законодавства - пунктам 26, 28 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР, затверджених постановою Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 11 грудня 1984 р. №470, оскільки при розгляді цих питань на засідання відповідних органів його - заінтересовану особу - не запросили та про зняття з обліку (виключення із списку) не повідомили у письмовій формі з зазначенням підстав зняття з обліку (виключення із списку), про існування даного рішення він дізнався тільки в суді. Також позивач зазначав, що вказане рішення Дебеславцівської сільської ради суперечить ст.40 Житлового кодексу України і порушує його цивільні права та інтереси.

Однак такі доводи позивача є безпідставними.

Так, пунктом 26 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР передбачено, що громадяни перебувають на квартирному обліку до одержання жилого приміщення, за винятком випадків, передбачених у цьому пункті. Громадяни знімаються з квартирного обліку у випадках: 1) поліпшення житлових умов, внаслідок якого відпали підстави для надання іншого жилого приміщення; 2) виїзду на постійне місце проживання до іншого населеного пункту; 3) припинення трудових відносин з підприємством, установою, організацією особи, яка перебуває на обліку за місцем роботи, крім випадків, передбачених законодавством Союзу РСР, Житловим кодексом УРСР, пунктом 29 цих Правил та іншими актами законодавства Української РСР; 4) засудження до позбавлення волі на строк понад шість місяців, заслання або вислання; 5) подання відомостей, що не відповідають дійсності, які стали підставою для взяття на облік, або неправомірних дій службових осіб при вирішенні питання про взяття на облік.

Посилання на п.26 Правил є незрозумілим, оскільки позивач не вказав, в чому полягає порушення саме цього пункту.

Пунктом 28 зазначених Правил, на порушення якого також посилався позивач, передбачено, що зняття з квартирного обліку та виключення із списків осіб, які користуються правом першочергового одержання жилих приміщень, провадиться органами, які винесли або затвердили рішення про взяття громадянина на облік (включення до вказаного списку). При розгляді цих питань на засідання відповідних органів запрошуються заінтересовані особи. Про зняття з обліку (виключення із списку) громадяни у 15-денний строк повідомляються у письмовій формі з указанням підстав зняття з обліку (виключення із списку).

Позивачем не надано доказів того, що п.28 Правил було порушено Дебеславцівською сільською радою, оскільки, по-перше, не доведено, що його не запросили на засідання, крім того законодавством не передбачено, у якій формі здійснюється таке запрошення; по-друге, як видно із заяви про збільшення позовних вимог (а.с.55), ОСОБА_2 уже 02.02.2016 року, тобто у 15-денний строк, був повідомлений про прийняте рішення.

Відповідно до ст.40 Житлового кодексу України громадяни перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов до одержання жилого приміщення, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті. Громадяни знімаються з обліку потребуючих поліпшення житлових умов у випадках: 1) поліпшення житлових умов, внаслідок якого відпали підстави для надання іншого жилого приміщення; 1-1) одноразового одержання за їх бажанням від органів державної влади або органів місцевого самоврядування грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення у встановленому порядку; 2) виїзду на постійне місце проживання до іншого населеного пункту; 3) припинення трудових відносин з підприємством, установою, організацією особи, яка перебуває на обліку за місцем роботи, крім випадків, передбачених законодавством Союзу РСР, цим Кодексом та іншими актами законодавства Української РСР; 4) засудження до позбавлення волі на строк понад шість місяців, заслання або вислання; 5) подання відомостей, що не відповідають дійсності, які стали підставою для взяття на облік, або неправомірних дій службових осіб при вирішенні питання про взяття на облік. У разі смерті громадянина, який перебував на обліку потребуючих поліпшення житлових умов, за членами його сім'ї зберігається право подальшого перебування на обліку. Таке ж право зберігається за членами сім'ї громадянина, який перебував на обліку у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів і був знятий з обліку з підстав, зазначених у пунктах 2 і 4 цієї статті. Зняття з обліку потребуючих поліпшення житлових умов провадиться органами, які винесли або затвердили рішення про взяття громадянина на облік. Про зняття з обліку потребуючих поліпшення житлових умов громадяни повідомляються у письмовій формі з зазначенням підстав зняття з обліку. Не знімаються з обліку потребуючих поліпшення житлових умов народні депутати України, які перейшли на постійну роботу у Верховну Раду України, і члени їх сімей за місцем попередньої роботи чи постійного проживання.

Не доведено позивачем також порушення цієї правової норми.

Натомість судом вірно встановлено, що оспорюване рішення про зняття позивача з квартирного обліку є правомірним.

Пунктом п.1 п. 13 Про затвердження Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР, передбачено, що потребуючими поліпшення житлових умов визнаються громадяни забезпечені жилою площею нижче за рівень, що визначається виконавчими комітетами обласних, Київської і Севастопольської міських Рад народних депутатів разом з радами профспілок. Цей рівень періодично переглядається вказаними органами.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, житловий будинок по АДРЕСА_2, що належить ОСОБА_2, має житлову площу, що становить 13,5 кв.м., тоді як мінімальним рівнем забезпечення житловою площею в Івано-Франківській області визначено 8 кв.м.

Таким чином, суд правильно встановив, що ОСОБА_2 скористався своїм передбаченим законодавством правом на позачергове забезпечення житлом осіб, які потребують поліпшення житлових умов, ще в 1998 році, а в 2011 році його безпідставно поставлено на чергу для отримання, купівлі житла на вторинному ринку, однак дану помилку Дебеславцівська сільська рада виправила 20 січня 2016 року на позачерговій сесії, прийнявши відповідне рішення. Дане рішення прийнято відповідно до вимог законодавства, тому підстави для задоволення позову відсутні.

Враховуючи наведене суд правильно відмовив в задоволенні позову.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі, є надуманими та голослівними, тому не спростовують правильного висновку суду.

Розглянувши справу в межах заявленого позову та в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що фактичні обставини справи судом першої інстанції з'ясовано всебічно та повно, дано їм вірну правову оцінку, а рішення судом ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, тому підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Коломийського міськрайонного суду від 18 березня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий В.М. Соколовський

Судді: О.Ю. Беркій

О.В. Пнівчук