02.08.2016 Справа № 756/3005/16-ц
Унікальний № 756/3005/16-ц
Провадження № 2/756/2741/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 липня 2016 року м. Київ

Оболонський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді - Белоконної І.В.

за участі секретаря - Мушкетик І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Служба у справах дітей Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації, про позбавлення батьківських прав, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2, третя особа -Служба у справах дітей Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав.

Свої позовні вимоги позивачка обґрунтовує тим, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 19.10.2011 року по 30.01.2014 року, від шлюбу в сторін є син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Під час спільного проживання однією сім'єю відповідач не мав постійного місця роботи, не піклувався про родину, не надавав допомоги у ведені домашнього господарства та у догляді за дитиною, часто перебував у стані алкогольного сп'яніння. Фактично шлюбні відносини між сторонами припинені з вересня 2012 року. Як зазначає позивач, з дня народження сина і до останнього часу відповідач не цікавиться життям сина, з покладених законом на батьків обов'язків не виконує, не приймає участі у вихованні сина, не забезпечує матеріально. За останні два роки відповідач не бачив сина жодного разу. Вихованням, розвитком, оздоровленням сина займається позивач. Окрім цього позивач зазначає про те, що у неї склались відносини з іншим чоловіком, який допомагає їй у вихованні сина ОСОБА_3, піклується про його фізичний та морально - духовний стан, забезпечує матеріально. Між сином та цивільним чоловіком позивача склались доброзичливі стосунки, дитина вважає його своїм батьком та іноді називає татом. В подальшому чоловік позивача має намір усиновити дитину ОСОБА_3, але дана ситуація заважає це зробити, завдає труднощів та клопоту.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити.

Представник відповідача та відповідач в судовому засіданні заперечували проти задоволення позовної заяви, посилаючись на те, що відповідач від виконання своїх батьківських обов'язків не ухиляється, його вини у недостатньому спілкуванні з сином немає, оскільки позивач перешкоджає спілкуванню з ним. При зустрічах відповідача з позивачем та її рідними трапляються сварки з боку останніх, що негативно впливало на дитину. Отже, щоб не створювати конфлікт та не травмувати дитину, відповідач тимчасово перестав навідувати сина, але має бажання виховувати та спілкуватися з ним. Зазначив, що відповідач звернувся до Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації, як органу опіки та піклування з заявою проусунення перешкод у спілкуванні та участі у вихованні дитини, але на даний час це питання не вирішено.

Представник третьої особи в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, надала суду висновок комісії з питань захисту прав дитини Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно його сина ОСОБА_3

Свідки, заявлені позивачем: ОСОБА_5 (мати позивача), ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 (друзі позивача) показали суду, про те, що відповідач останні два з половиною років не спілкується з дитиною, не приймає участь у вихованні сина, не утримує дитину матеріально. Відповідач зловживає алкогольними напоями.

Свідки, заявлені відповідачем: ОСОБА_10 (сестра відповідача), ОСОБА_1 (мати відповідача), ОСОБА_12 (вітчим відповідача), показали суду, про те що позивач чинить перешкоди відповідачу у спілкуванні з його дитиною, а саме не відповідає на його телефоні дзвінки, знаходить причини відмови у зустрічі з сином, за попередньою домовленістю не приходить з дитиною на зустрічі з відповідачем. Відповідач любить свого сина, дуже переживає ситуацію, яка склалась.

Вислухавши думку сторін, свідків, дослідивши та оцінивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що згідно із свідоцтвом про народження, яке було видано 18.01.2012 року, батьками ОСОБА_3 зазначені батько - ОСОБА_2, мати - ОСОБА_1.

Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 19.10.2011 року.

Рішенням Оболонського районного суду м.Києва від 30.01.2014 року шлюб між стронами по справі, який зареєстрований 19.10.2011 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Оболонського РУЮ у м. Києва за актовим записом №1705 розірвано.

Дитина проживає разом з матір'ю, про цей факт не заперечували сторони.

Як вбачається з копій банківських квитанцій, відповідач періодично перераховує грошові кошти на ім'я позивачки на утримання дитини.

З харектиристики з дитячого садочку №208, який відвідує ОСОБА_3 вбачається, що вихованням дитини займається мати, бабуся та цивільний чоловік позивача.

Письмовий доказ, а саме висновок комісії з питань захисту прав дитини Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації щодо доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно його сина ОСОБА_3 оцінюються судом критично, з урахуванням того, що надавши короткий термін відповідачу для проявлення батьківського потенціалу, цей висновок зроблений на підставі поданих документів лише з боку позивача.

Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи.

Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Статтею 164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, є хронічними алкоголіками або наркоманами.

У п. 15 Постанова Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківський прав» від 30 березня 2007 року роз'яснює, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Пункт 16 зазначеної Постанови роз'яснює, що ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов'язків. Ухвалюючи таке рішення, суд має право вирішити питання про відібрання дитини у відповідача і передачу органам опіки та піклування (якщо цього потребують її інтереси), але не повинен визначати при цьому конкретний заклад (п.18 зазначеної Постанови).

Отже, так як в судовому засіданні встановлено, що відповідач бажає приймати участь у житті та вихованні сина, проте не вживає відповідних активних дій для виконання своїх батьківських обов'язків по відношенню до сина, враховуючи, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд приходить до висновку про відмову на даний час в задоволенні заявлених вимог про позбавлення батьківських прав, та вважає за необхідне попередити відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням відповідачем батьківських обов'язків відносно малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.164 СК України, ст.ст.10, 11, 60, 159, 212, 214,215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Служба у справах дітей Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації, про позбавлення батьківських прав - залишити без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення стр оку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом. Апеляційна скарга на рішення суду подається Апеляційному суду м. Києва через Оболонський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя І.В. Белоконна