Справа № 451/178/16 Головуючий у 1 інстанції: Крета А.І.
Провадження № 22-ц/783/5178/16 Доповідач в 2-й інстанції: Крайник Н. П.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2016 рокуколегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого - судді Крайник Н.П.,

суддів: Мельничук О.Я., Cавуляка Р.В.,

при секретарі Куцику І.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Радехівського районного суду Львівської області від 30 червня 2016 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИЛА:

В лютому 2016 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» звернулось з позовом до ОСОБА_2, в якому просило стягнути з відповідача 15811,25 грн. заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог посилалось на те, що ОСОБА_2 на підставі кредитного договору № б/н від 19 березня 2008 року надано кредит у розмірі 1500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24,00 % на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. У відповідності до цього договору відповідач зобов'язувався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, комісією та іншими витратами відповідно до Умов та правил надання банківських послуг. Однак, відповідач своїх зобов'язань перед позивачем щодо повернення кредиту та нарахованих відсотків не дотримала, у зв'язку з чим в неї утворилася заборгованість за кредитним договором в сумі 15811, 25 грн.

Рішенням Радехівського районного суду Львівської області від 30 червня 2016 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду оскаржило ПАТ КБ «ПриватБанк». Зазначає, що суд помилково відмовив в задоволенні позовних вимог банку у зв'язку з пропуском строку позовної давності та прийшов до такого висновку з порушенням норм матеріального та процесуального права. Оскільки кошти за кредитним договором в належному розмірі повернуто не було вважає, що проценти за кредитом підлягають стягненню з відповідача у межах строку позовної давності.

Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове про задоволення позову.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково з наступних мотивів.

Відповідно до ч. 1 ст.309 ЦПК України, підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивач звернувся до суду з позовом із пропуском позовної давності, оскільки дія кредитної картки закінчилась 19 березня 2009 року, а позивач звернувся до суду лише в лютому 2016 року.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, оскільки вони не відповідають зібраним у справі доказам.

Встановлено, що між ПАТ «Приватбанк» та відповідачкою був укладений кредитний договір від 19 березня 2008 року, відповідно до якого відповідачка отримала кредит в розмірі 1500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 24 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Відповідач підтвердила свою згоду, підписавши заяву разом з Умовами і Правилами надання банківських послуг, які були надані їй для ознайомлення в письмовому вигляді. Своїм підписом вона також підтвердила факт отримання інформації про умови кредитування у Приватбанку. Наведене підтверджено підписом відповідачки у заяві. Доказів, які б це спростовували суду не надано.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки.

ПАТ КБ «Приватбанк» свої зобов'язання за Договором та угодою виконало в повному обсязі, а саме - надало відповідачці кредит у розмірі, встановленому договором.

У частині 1 ст. 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

В статті 627 ЦК України зазначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч.1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Згідно зі ст. ст. 526, 527, 629 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства. Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто. Договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до п.6.6. Умов та правил надання банківських послуг, клієнт зобов'язаний у разі невиконання зобов'язань за договором на вимогу банку виконати зобов'язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплатити винагороду банку.

Відповідно до п.8.6. Умов та правил надання банківських послуг, при порушенні позичальником строків платежів щодо якогось з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 120 днів, клієнт зобов'язаний заплатити штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми позову.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачка умов кредитного договору не виконала допустивши порушення термінів повернення кредитних коштів та нарахованих відсотків, а відповідно до розрахунку, поданого банком, станом на 26 січня 2016 року утворилася заборгованість за кредитним договором на загальну суму 15811,25 грн., з них 1338,50 грн. - заборгованість за кредитом, 8413,64 грн. - заборгованість по відсотках за користування кредитом, 4830 грн. - заборгованість за пенею та комісією за користування кредитом, 500 грн. - штраф (фіксована частина), 729,11 грн. - штраф (процентна складова).

Відповідач просила в суді першої інстанції застосувати норми ст.267 ЦК України - наслідки спливу позовної давності.

Відповідно до ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Статтею 257 ЦК України встановлено загальну позовну давність тривалістю у три роки.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права, або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України).

Так, за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч. 5 ст.261 ЦК України ).

У зобов'язаннях, в яких строк виконання не встановлено або визначено моментом вимоги кредитора, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку.

Як встановлено з умов кредитного договору, строк виконання зобов'язань не встановлено.

Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у ст. ст. 252-255 ЦК України.

При цьому, початок перебігу позовної давності пов'язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (ст. 261 ЦК України ).

Статтею 1050 ЦК України передбачено право позикодавця вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати належних процентів у випадку прострочення повернення чергової частини позики, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повертати позику частинами.

Колегія суддів приходить до висновку, що до вимог ПАТ КБ «Приватбанк» про стягнення заборгованості належить застосувати наслідки спливу позовної давності, стягнувши на користь банківської установи з відповідачки заборгованість в межах трирічного строку.

Колегія суддів вважає, що право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового платежу, а відтак, і початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення. (Вказана правова позиція висловлена в Постанові Верховного Суду України від 06 листопада 2013 року у справі № 6-116 цс 13).

З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що у даному випадку мають місце порушення відповідачкою прав позивача, які слід захистити шляхом стягнення з відповідачки на користь позивача заборгованості за кредитним договором від 19.03.2008 року з урахування строку позовної давності. Оскільки позов до суду позивачем подано лише 12 лютого 2016 року, то заборгованість за цим кредитним договором належить стягнути за період з 12 лютого 2012 року по 26 січня 2016 року (дата проведення розрахунку).

А відтак, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про часткове задоволення позовних вимог ПАТ КБ «Приватбанк» в межах загального строку позовної давності.

Таким чином, на користь позивача з відповідача в межах позовної давності належить стягнути заборгованість за процентами у розмірі 3447,86 грн. (8413,64 - 4965,78); штраф, фіксована складова - 500 грн.; штраф, процентна складова - 172, 34 грн. (5% від суми заборгованості 3447,86 грн. х 5:100) (а.с.4-6).

Задовольняючи частково апеляційну скаргу та частково позовні вимоги, у відповідності до вимог ст.88 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати пропорційно до задоволених позовних вимог, що становить 752 грн. 39 коп.

Керуючись ст. 303, п. 2 ч.1 ст. 307, ст. 309, ч. 2 ст. 314, ст. 316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити частково.

Рішення Радехівського районного суду Львівської області від 30 червня 2016 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» 3447 (три тисячі чотириста сорок сім) грн. 86 коп. - заборгованості за процентами, 500 (п'ятсот) грн. штрафу (фіксована складова), 172 (сто сімдесят дві) грн. 34 коп. штрафу (відсоток від суми заборгованості).

Стягнути з ОСОБА_2на користь Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» 752 ( сімсот п'ятдесят дві) грн. 39 коп. судового збору.

В задоволенні решти позовних вимог Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили рішенням апеляційного суду.

Головуючий: Крайник Н.П.

Судді: Мельничук О.Я.

Савуляк Р.В.