2/225/1158/2016
225/3402/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2016 року м.Торецьк

Дзержинський міський суд Донецької області у складі:

судді: Андреєва В.В.,

за участю секретаря Петрової С.О., розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Торецька цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

01 червня 2016 року позивач звернулася до суду з вказаною позовною заявою.

В обґрунтування позову зазначила, що 22.02.1997 року зареєструвала з відповідачем шлюб, актовий запис №106. Від шлюбу позивач з відповідачем неповнолітніх дітей не мають.

Спільне життя з відповідачем не склалося у звязку з відсутністю взаєморозуміння. Фактично шлюбні відносини припиненні з січня 2012 року. Позивач з відповідачем проживають окремо. Зобовязання щодо спільної побудови сімейних відносин між ними не виконуються. Між ним відсутнє почуття любові, поваги та взаємодопомоги. Вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе і суперечитиме її інтересам.

Позивач надала заяву, де просила справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги підтримує та наполягає на їх задоволенні. Після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище «Федоровська».

Відповідач надав заяву, де просив справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги визнав, щодо їх задоволення не заперечує.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 22.02.1997 року міським відділом реєстрації актів громадянського стану м.Донецька Донецької області, актовий запис №106, що підтверджено свідоцтвом про шлюб І-НО № 3784790 (а.с. 4).

Від шлюбу позивач з відповідачем неповнолітніх дітей не мають. Позивач з відповідачем проживають окремо. Між ним відсутнє почуття любові, поваги та взаємодопомоги. Наміру поновлювати шлюбні відносини сторони не мають.

Суд вважає, що вищевикладене дає підстави для висновку про неможливість подальшого спільного проживання сторін по справі, як подружжя, та вказує на те, що збереження їхньої сімї стало неможливим.

Судом встановлено, що позивач бажає залишити прізвище, яке вона отримала після реєстрації шлюбу.

Згідно з ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

За ч.8 ст.235 ЦПК України у рішенні про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається.

Враховуючи викладене, суд вважає, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу слід задовольнити.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 212, ч.8 ст.235 ЦПК України, ст.ст. 110-112 Сімейного Кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб, укладений між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище Степанова) ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрований 22.02.1997 року міським відділом реєстрації актів громадянського стану м.Донецька Донецької області, актовий запис №106 - розірвати.

ОСОБА_1 залишити прізвище «Федоровська».

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: