АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/3689/16 Справа № 195/1639/15-ц Головуючий у 1 й інстанції - Скрипченко Д. М. Доповідач - Рудь В.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

Головуючого судді: Рудь В.В.

суддів: Каратаєвої Л.О., Повєткіна В.В.

при секретарі: Черкас Є.О.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на заочне рішення Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 06 січня 2016 року за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання права власності на житловий будинок та господарські будівлі в порядку спадкування за заповітом, -

В с т а н о в и л а :

У грудні 2015 року ОСОБА_3 звернулася з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на житловий будинок та господарські будівлі в порядку спадкування за заповітом(а.с.1-3).

Позивачка зазначала, що 19.11.2015 року звернулася до приватного нотаріуса Томаківського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Рудого М.Є. для отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 1/2 частку житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1, що належав матері ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року, що підтверджується складеним останньою заповітом від 23.06.1999 року, зареєстрованим в реєстрі за № 614.

Відповідно до вимог чинного законодавства прийняла спадщину, подавши у шестимісячний строк від часу відкриття спадщини в нотаріальну контору заяву про прийняття спадщини.

Листом від 19.11.2015 року за № К-24/02-17 приватний нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на зазначене нерухоме майно, пославшись на відсутність оригіналу правовстановлюючого документу на зазначений житловий будинок і запропонував звернутися до суду для вирішення цього питання.

За життя спадкодавець проживав в зазначеному будинку, володів ним та користувався, що підтверджується наявними ксерокопіями свідоцтва про право власності та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, де зазначено що право власності на вказане нерухоме майно зареєстровано за спадкодавцем ОСОБА_5.

? частки присадибної земельної ділянки, на якій розташований зазначений житловий будинок, і яка належала спадкодавцю, вона оформила на себе згідно діючого законодавства в порядку спадкування, що підтверджуєтьсчя свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 19.11.2015 року, реєстраційний №994, та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень від 19.11.2015 року, індексний номер витягу 47996854.

Посилаючись на викладені обставини, ОСОБА_3 просила визнати за нею в порядку спадкування за заповітом, після смерті ОСОБА_5, право власності на ? частки (у спільній частковій власності) житлового будинку з надвірними спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1, згідно технічного паспорту, виготовленого КП «Томаківське БТІ» ДОР за станом на 21.01.2015 року, відповідно до експлікації приміщень загальна площа будівлі якого становить 27,9 кв.м, житлова 16,4 кв.м, згідно характеристики будинку, господарських будівель та споруд: житловий будинок «А,а», площею 41,2 кв.м, сарай «Б» площею 15,2 кв.м, погріб «В» площею 13,1 кв.м, убиральня «Г» 1 шт., літній душ «Е» 1 шт.

Заочним рішенням Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 06 січня 2016 року позов задоволено(а.с.38-41).

Визнано за ОСОБА_3 в порядку спадкування за заповітом, після смерті ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року, право власності на ? частки (у спільній частковій власності) житлового будинку з надвірними спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1, згідно технічного паспорту, виготовленого КП «Томаківське БТІ» ДОР станом на 21.01.2015 року, відповідно до експлікації приміщень загальна площа будівлі якого становить 27,9 кв.м, житлова 16,4 кв.м, згідно характеристики будинку, господарських будівель та споруд: житловий будинок «А,а», площею 41,2 кв.м, сарай «Б» площею 15,2 кв.м, погріб «В» площею 13,1 кв.м, убиральня «Г» 1 шт., літній душ «Е» 1 шт.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити, посилаючись на неповне з'ясування обставин справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права(а.с.64-67).

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Згідно ст.ст.3,11 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені ст.16 ЦК України.

Відповідно до ст.ст.1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків(спадщини) від фізичної особи, яка померла(спадкодавця), до інших осіб(спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця.

В п.23,24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" роз'яснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають.

У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обгрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину.

По справі встановлено, що ОСОБА_5 - мати ОСОБА_3 та ОСОБА_2, 23 червня 1999 року склала заповіт, яким все своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалось, все те, що буде їй належати на день смерті і на що вона по закону матиме право, в тому числі житловий будинок з надвірними спорудами і земельна ділянка, які знаходяться в АДРЕСА_1, вона заповідає своїм дітям - дочкам ОСОБА_2 та ОСОБА_3(а.с.8).

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1, виданого 23 лютого 2015 року, ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року(а.с.9).

Із матеріалів спадкової справи, долученої до матеріалів даної справи, вбачається, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 звернулись до приватного нотаріуса Томаківського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Рудого М.Є відповідно 21 травня 2015 року та 27 травня 2015 року із заявами про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_5.

Відповідно до змісту свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 19 листопада 2015 року, приватний нотаріус Томаківського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Рудий М.Є. посвідчив, що на підставі заповіту, посвідченого приватним нотаріусом Томаківського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Горпиняк В.О. 23 червня 1999 року, зареєстрованого у реєстрі за №614, спадкоємцями зазначеного в заповіті майна ОСОБА_5, 1924 року народження, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року, є її дочка ОСОБА_3, частка у спадщині становить 1/2, та дочка ОСОБА_2, частка у спадщині становить 1/2.

Спадщина, на яку в указаній частині видано це свідоцтво, складається з: земельної ділянки, площею 0,0880 гектарів в межах згідно з планом, яка розташована в АДРЕСА_1, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд(присадибна ділянка), кадастровий номер земельної ділянки - НОМЕР_2, що належала спадкодавиці на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно на бланку серії НОМЕР_3, виданого Реєстраційною службою Томаківського районного управління юстиції Дніпропетровської області 13 грудня 2014 року. Право власності зареєстровано в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 09 грудня 2014 року за реєстраційним №54 державним реєстратором прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Томаківського районного управління юстиції Дніпропетровської області Полозок О.В. Вартість спадковго майна в цілому становить 16 541,35 грн. Свідоцтво про право на спадщину на ? частку земельної ділянки видано ОСОБА_3. Свідоцтво про право на спадщину на ? частку земельної ділянки ще не видано(а.с.10).

Листом від 19.11.2015 року за № К-24/02-17 приватний нотаріус Томаківського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Рудий М.Є. повідомив про неможливість оформити спадкові права на ? частку житлового будинку, що розташований в АДРЕСА_1 через відсутність документів, які б підтверджували право власності на будинки(а.с.12).

Як вбачається із справи, згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, індексний номер 34169742 від 25.02.2015 року, власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1, значиться ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право власності, серія та номер: 34169444, виданий 25.02.2015 року, видавник: Реєстраційна служба Томаківського районного управління юстиції Дніпропетровської області(а.с.20-21).

За даними технічного паспорту на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1, виготовленого КП «Томаківське бюро технічної інвентаризації» ДОР» станом на 21.01.2015 року, житловий будинок та інші господарські будівлі не є аварійними та придатні для проживання(а.с.15-18).

Статтями 57,58 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обгрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

За правилами ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Отже, зазначені фактичні дані, а саме свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 25.02.2015 року(а.с.20), Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, індексний номер 34169742 від 25.02.2015 року(а.с.21) містять інформацію, яка свідчить про те, що ОСОБА_5 належав на праві власності, житловий будинок, що розташований в АДРЕСА_1, Дніпропетровської області.

Враховуючи, що приватний нотаріус Томаківського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Рудий М.Є. відмовив ОСОБА_3 в оформленні права на спадщину з наведених у відповіді підстав(а.с.12), то суд прийшов до правильного висновку, що з урахуванням встановлених обставин, зазначених норм матеріального права та роз'яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування", позовні вимоги ОСОБА_3 щодо права на спірне спадкове майно є доведеними, законними та обґрунтованими, а тому її право на вказане майно підлягає захисту у зазначений у судовому рішенні спосіб, який передбачено ст.16 ЦК України.

Посилання ОСОБА_2 в апеляційній скарзі на те, що вона не є особою, яка порушує права позивача та що остання вчиняла дії щодо оформлення віповідних документів стосовно спірного будинку після смерті спадкодавця, не можуть бути взяті до уваги, оскільки та обставина, що свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 25.02.2015 року, а саме на житловий будинок, що розташований в АДРЕСА_1, Дніпропетровської області сформовано на ім'я ОСОБА_5 та проведена відповідна реєстрація права власності на об'єкт нерухомості після її смерті, не можуть свідчити про відсутність у неї такого права за життя на вказане нерухоме майно. При цьому, як видно із справи, вказане свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 25.02.2015 року у передбаченому законом порядку не спростовано.

Таким чином, рішення суду першої інстанції відповідає обставинам справи та нормам діючого законодавства, що регулює зазначені правовідносини, доказам у справі суд дав оцінку відповідно до положень ст.212 ЦПК України, підстав для скасування судового рішення не встановлено.

Керуючись ст.ст.303,307,308,315 ЦПК України колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Заочне рішення Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 06 січня 2016 року залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий-

Судді-