Справа № 452/2919/15 Головуючий у 1 інстанції: Казан І.С.
Провадження № 22-ц/783/6240/16 Доповідач в 2-й інстанції: Шумська Н. Л.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області у складі:

Головуючий суддя: Шумська Н.Л.

Судді: Цяцяк Р.П., Шеремета Н.О.

секретар - Бадівська О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 9 вересня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 9 вересня 2016 року позов задоволено. Розірвано шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2, зареєстрований 8 квітня 2014 року міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, актовий запис №363. Прізвище після розірвання шлюбу ОСОБА_3 залишити «ОСОБА_3». Вирішено питання судових витрат.

Рішення оскаржив відповідач. У доводах апеляційної скарги зазначає про незаконність та необґрунтованість рішення, порушення норм матеріального та процесуального права. Уважає, що суд підійшов формально до чинного законодавства, надавши строк для примирення подружжя в один місяць. Враховуючи значну відстань один від одного, надання такого короткого строку є недостатнім для вжиття заходів з метою збереження сім»ї. Просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким у позові відмовити.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів не знаходить підстав для зміни чи скасування рішення.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин. Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції таким вимогам відповідає.

Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

У силу ст. 56 СК України кожен з подружжя має право на припинення шлюбних відносин.

Згідно п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (ч. 2 ст. 112 СК України).

Задовольняючи позовні вимоги про розірвання шлюбу, суд першої інстанції виходив з того, що сторони зареєстрували шлюб 8 квітня 2014 року у міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського місткого управління юстиції. Із 2010 року перебували у фактичних шлюбних відносинах. Від подружнього життя у них народилась дочка ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Надавши оцінку зібраним у справі доказам, суд дійшов висновку, що сторонисімейно-шлюбні відносини не підтримують з липня 2015 року, спільного господарства не ведуть, проживають окремо. Шлюб існує лише формально та подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача.

Відповідач не довів обставини, які б спростовували рішення суду про розірвання шлюбу, тому відсутні підстави для його скасування.

Доводи скарги про те, що суд підійшов формально до чинного законодавства, надавши строк для примирення подружжя в один місяць, що є недостатнім для вжиття заходів з метою збереження сім»ї, колегія суддів вважає необґрунтованими. Судом двічі вживались заходи для збереження сім»ї та примирення подружжя, однак примирення не відбулося. Окрім того, колегія суддів враховує той факт, що з позовом про розірвання шлюбу позивач звернулась у жовтні 2015 року і на час ухвалення рішення, та його перегляду судом апеляційної інстанції минуло близько одного року.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303, п.1 ч.1 ст.307, ст. 308, п.1 ч.1 314, ст.315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 9 вересня 2016 року залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржено протягом 20-ти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий суддя:

Судді: