Справа № 303/1882/16 ц
Номер рядка статистичного звіту 26
РІШЕННЯ (Заочне)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2016 року м. Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого-судді Заболотного А.М.

при секретарі Штець І.І.

за участі представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань в м. Мукачево цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Мукачівського міськрайонного управління юстиції, треті особи ОСОБА_3, приватний нотаріус ОСОБА_4 про визначення часток у праві спільної власності,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Мукачівського міськрайонного управління юстиції, треті особи ОСОБА_3, приватний нотаріус ОСОБА_4 про визначення часток у праві спільної власності. Свої вимоги мотивує тим, що будинок в м. Мукачево на вул. Тімірязєва, 14а належав його батькам ОСОБА_5 та ОСОБА_3 на праві спільної сумісної власності. 19.04.2014 року померла його мати ОСОБА_5 На даний час позивач вирішив оформити спадкові права на будинок, однак для оформлення спадщини необхідно встановити розмір частки між співвласниками будинку. У звязку з тим, що не визначено часток в праві спільної сумісної власності, позивач не може оформити спадщину за померлою матірю, а тому просить визначити, що частки в праві спільної сумісної власності на будинок в м. Мукачево на вул. Тімірязєва, 14а ОСОБА_5, яка померла 19.04.2014 року, та ОСОБА_3 є рівними та становлять по 1/2 частині.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю просив позов задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не зявився за невідомих причин. Про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Клопотань про відкладення розгляду справи від відповідача не надходило. Причини своєї неявки відповідач суду не повідомив. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача та за згодою позивача відповідно до ст.ст. 224, 225, 226 ЦПК України ухвалити заочне рішення.

Заслухавши доводи представника позивача, дослідивши матеріали справи, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 3-4 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд сприяє всебічному і повному зясуванню обставин справи: розяснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обовязки, попереджає про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених ЦПК України.

В судовому засіданні встановлено, що відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії І-ФМ № 361877 від 24.07.1979 року, шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 укладено 24.07.1979 року. Також згідно з свідоцтвом про народження ОСОБА_2 серії ІІІ-ФМ від 271935, його батьками є ОСОБА_3 та ОСОБА_5 Крім того матір позивача ОСОБА_5 померла 19.04.2014 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії МЕ Номер: 1295882, виданого бюро міського управління Самоврядування ХІ району м. Будапешт.

Відповідно до договору купівлі-продажу від 12.12.1981 року ОСОБА_6 продала, а батько позивача ОСОБА_3 купив будинок за адресою м. Мукачево, вул. Тімірязєва,14а.

Як передбачено ч.ч. 1, 2 ст. 355 ЦК України, що майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності.

Згідно з ч. 1 ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. В частині 3 ст. 368 ЦК України також зазначено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналогічну норму містить як СК України, так і Кодекс про шлюб та сімю України.

Відповідно до ч. 2 ст. 370 ЦК України у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Разом з тим суд звертає увагу на те, що відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорення. Таким чином, у розумінні закону, субєктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

За змістом наведених норм позовне провадження характеризується наявністю матеріально-правового спору між сторонами, відповідачем у справах позовного провадження є особа - учасник цивільних правовідносин, яка порушує, не визнає або оспорює відповідні права позивача.

Згідно з розяснень, що містяться в листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). Позивачем у зазначених спорах у порядку правонаступництва може виступати спадкоємець, який прийняв спадщину відповідно до вимог статей 1268 - 1270 ЦК. За змістом ст. 392 ЦК належним відповідачем є особа - учасник цивільних правовідносин, яка не визнає або оспорює право власності спадкоємця на спадкове майно, зокрема, житловий будинок, земельну ділянку. Також зазначено, що відповідачами у справах про визнання права власності в порядку спадкування на будинки та садиби є спадкоємці, які прийняли спадщину, а також органи, які уповноважені видавати правовстановлюючі документи на нерухоме майно, або ж органи, до яких перейшли такі повноваження, та органи, що здійснюють державну реєстрацію прав на нерухоме майно. За відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Крім цього, у разі предявлення позову до неналежного відповідача суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов предявлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача (ст. 33 ЦПК). Якщо позивач не заявляє клопотання про заміну неналежного відповідача, суд повинен відмовляти у задоволенні позову. Враховуючи наведене, відповідачем у даній справі повинен бути учасник виниклих правовідносин, який має матеріально-правовий інтерес, в результаті розгляду справи у нього виникають (виникнуть) права чи обовязки.

В свою чергу відповідач ОСОБА_7 міськрайонне управління юстиції не порушує та не оспорює прав позивача в частині заявленої вимоги про визначення часток в праві спільної сумісної власності на житловий будинок.

В ході судового розгляду встановлено відсутність підстав для предявлення позову до Мукачівського міськрайонного управління юстиції, оскільки відповідачами у таких категоріях справ мають бути інший співвласник або спадкоємці, які прийняли спадщину, а у випадку відсутності таких, відповідна територіальна громада в особі органу місцевого самоврядування.

Таким чином враховуючи те, що суд в силу вимог ст. 33 ЦПК України позбавлений самостійно визначатися з колом відповідачів, суд приходить до висновку що позов предявлений до неналежного відповідача у справі, у звязку з чим зазначена обставина виключає можливість вирішення питання про задоволення позову, проте не позбавляє позивача можливості звернутися до суду з аналогічним позовом до належних відповідачів.

При цьому суд звертає увагу на те, що ч. 4 ст. 10 ЦПК України встановлено обовязок суду сприяти всебічному і повному зясуванню обставин справи, зокрема шляхом розяснення особам їхніх прав та обовязків, попередження про наслідки вчинення чи не вчинення певних процесуальних дій і сприянню здійснення їхніх прав у певних випадках. Разом з тим виходячи з принципів диспозитивності та змагальності цивільного процесу, суд не вправі з власної ініціативи встановлювати якісь обставини, що мають значення для справи. В той же час ході судового розгляду судом створені усі необхідні умови для реалізації позивачем своїх прав на подання заяв та клопотань.

З врахуванням вищенаведеного, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок у їх сукупності та враховуючи безпідставність звернення з такою вимогою до відповідача суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 14, 57-60, 209, 212-215, 218, 223, 224, 225, 294 ЦПК України, ст. 16, 355, 368, 370 ЦК України, суд,-

в и р і ш и в:

В задоволенні позову ОСОБА_2 до Мукачівського міськрайонного управління юстиції, треті особи ОСОБА_3, приватний нотаріус ОСОБА_4 про визначення часток у праві спільної власності відмовити.

На рішення суду відповідачем може бути подана заява про перегляд заочного рішення протягом десяти днів з дня отримання його копії.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Закарпатської області через Мукачівський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя А.М.Заболотний