У Х В А Л А

Іменем України

27.09.2016 р.

Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області

у складі: головуючого - судді Верніка В.М..

при секретарі - Росовській О.Ю.

розглянувши у судовому засіданні в м.Жмеринці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини,

УСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 25.08.2016 року звернулася до Жмеринського міськрайонного суду з цим позовом із вимогою стягнення на її користь з відповідача ОСОБА_2 аліментів на утримання їхньої дочки, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/3 частини усіх видів доходів відповідача щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Сторони, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявились, подавши попередньо до суду письмові заяви щодо розгляду справи за їх відсутності, при цьому позивач ОСОБА_1 підтримала заявлені вимоги, а відповідач ОСОБА_2 позов визнав повністю та не заперечував проти його задоволення.

Вивчивши позовну заяву, дослідивши матеріали справи, суд вважає за неможливе прийняти визнання позову відповідачем з наступних підстав.

Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Відповідно положень ч.2-4 ст.70 Закону України "Про виконавче провадження" обмеження розміру відрахувань із заробітної плати встановлюється законодавством про працю.

Із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами до погашення у повному обсязі заборгованості, зокрема, у разі стягнення аліментів - п'ятдесят відсотків.

Загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати не може перевищувати п'ятдесят відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі в разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати в разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати сімдесяти відсотків.

Згідно ч.2,3 ст.26 Закону України "Про оплату праці" при кожній виплаті заробітної плати загальний розмір усіх відрахувань не може перевищувати двадцяти відсотків, а у випадках, передбачених законодавством, - п'ятдесяти відсотків заробітної плати, що належить до виплати працівникам.

Обмеження, встановлені частиною другою цієї статті, не поширюються на відрахування із заробітної плати при відбуванні покарання у вигляді виправних робіт і при стягненні аліментів на неповнолітніх дітей. У цих випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків.

Так, визнання відповідачем даного позову суперечить наведеним положенням закону та вочевидь порушує права самого відповідача, оскільки у разі задоволенння позовних вимог у повному обсязі, як про їх визнання заявлено відповідачем, загальний розмір усіх стягуваних з нього аліментів за наявності іншого аліментного зобов'язання у розмірі 33 відсотка від заробітку, що вбачається з представленої суду довідки про заробітну плату відповідача ОСОБА_2 за період з березня 2016 року по серпень 2016 року, буде перевищувати встановлене законом у розмірі 1/2 частини доходів обмеження відрахування саме аліментів.

За таких обставин суд визначає за належне відмовити у прийнятті визнання відповідачем позову та відкласти розгляд справи на іншу дату, для продовження судового розгляду у загальному порядку.

Керуючись ст.130, 174, 208-210 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ :

Відмовити у прийнятті визнання ОСОБА_2 позову ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Відкласти судовий розгляд на 09 годин 15 хвилин 12 жовтня 2016 року з викликом сторін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вернік В.М.