АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду міста Києва в складі :

Головуючого - суддіЛапчевської О.Ф.
СуддівКорчевного Г.В., Слободянюк С.В.
при секретаріЛознян О.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 01 грудня 2015 року

У справі за позовом ОСОБА_5 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Європрофіль ЮА» про захист прав споживачів, -

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 01 грудня 2015 року позовну заяву повернуто позивачу у зв'язку з не усуненням недоліків. /а.с. 14-15/

Не погоджуючись з вказаною ухвалою, ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, посилаючись на її незаконність та необґрунтованість. Вважає, що судом першої інстанції не враховано, положення ч. З ст. 22 ЗУ «Про захист прав споживачів», споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов'язані з порушенням їх прав. Не враховано також п. 7 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 17.10.2014 № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», зазначена із змінами і доповненнями, внесеними постановою пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 вересня 2015 року N 10, тобто вже після набрання чинності змін до Закону України «Про судовий збір», про те, що оскільки стаття 5 ЗУ «Про судовий збір» не містить вичерпного переліку пільг щодо сплати судового збору, то при визначенні таких пільг слід керуватися іншим законодавством України, зокрема статтею 22 ЗУ "Про захист прав споживачів". З урахуванням викладеного в апеляційній скарзі просив ухвалу суду скасувати, питання про відкриття провадження повернути на новий розгляд до суду першої інстанції.

№ справи 755/18115/15-ц
№ апеляційного провадження:22-ц/796/1671 /2016
Головуючий у суді першої інстанції: Катющенко В.П.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Лапчевська О.Ф.
Сторони в судове засідання не з'явились, про час та дату судового розгляду повідомлені належним чином, апелянт звернувся з заявою про розгляд справи без його участі, тому колегія суддів вважає за можливе розглядати справу за їх відсутності у відповідності до положень ч. 2 ст. 305 ЦПК України.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а ухвала залишенню без змін на підставі наступного.

Судом встановлено, що ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 25 вересня 2015 року позовна заява залишена без руху, у зв'язку з тим, що позивачем до матеріалів позовної заяви не було додано відомостей, що підтверджують сплату судового збору, відповідно до ставок судового збору, встановлених Законом України «Про судовий збір», враховуючи що статтею 5 Закону України «Про судовий збір» не встановлено пільг щодо сплати судового збору при зверненні до суду з позовом про захист прав споживачів.

18 листопада 2015 року на виконання вимог вказаної ухвали, позивачем до суду було подано клопотання про усунення недоліків, з посиланням на вимоги ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів», про те, що споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що стосується порушення їх прав.

Повертаючи позовну заяву, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що спеціальним нормативно-правовим актом, який визначає правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору є Закон України «Про судовий збір», який з 01 вересня 2015 діє у новій редакції. Із статті 5 цього Закону, яка визначає пільги щодо сплати судового збору, виключено пункт, який встановлював, що від сплати судового збору звільняються споживачі за позовами, що пов'язані з порушенням їхніх прав.

Разом з тим, ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» визначено, що «споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов'язані з порушенням їх прав», що свідчить про наявність двох нормативно-правових актів, які мають однакову юридичну силу, але по-різному регулюють питання оплати судового збору.

Судом першої інстанції, вірно вказано, що застосуванню підлягають положення закону з урахуванням дії закону в часі за принципом пріоритету тієї норми, яка прийнята пізніше, у зв'язку з чим суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про відсутність підстав для звільнення позивача від сплати судового збору за подання позову про захист прав споживачів, у зв'язку з чим повернув позов.

Доводи апеляційної скарги, щодо неврахування судом першої інстанції п. 7 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 17.10.2014 № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», із змінами і доповненнями від 25 вересня 2015 року N 10, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки за змістом змін до ст. 5 Закону України "Про судовий збір", які прийняті пізніше, ніж ЗУ «Про захист прав споживачів», убачається, що з 1 вересня 2015 року споживачі - за позовами, що пов'язані з порушенням їхніх прав, не відносяться до суб'єктів, які звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх інстанціях, тому посилання заявника на положення Закону України "Про захист прав споживачів" не можуть бути взяті до уваги.

Таким чином, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та містяться на формальних міркуваннях.

Крім того, слід також у відповідності до ст. 88 ЦПК України, з апелянта стягнути судовий збір на користь держави у розмірі 243, 60 грн. за розгляд справи в апеляційній інстанції, який ним не було сплачено при подачі апеляційної скарги.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 312 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312-315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 01 грудня 2015 року - відхилити.

Ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 01 грудня 2015 року - залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_5 /місце проживання АДРЕСА_1/ на користь держави судовий збір за розгляд справи в суді апеляційної інстанції у розмірі 243, 60 грн.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: Судді: