Номер провадження: 22-ц/785/4472/16Головуючий у першій інстанції Бобуйок А. Д.
Доповідач Ващенко Л. Г.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.10.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області у складі:

головуючого - Ващенко Л.Г.

суддів - Вадовської Л.М., Плавич Н.Д.

при секретарі - Колмакові В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Біляївського районного суду Одеської області від 18 квітня 2016 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дитину і на утримання дружини,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_3 звернулась із позовом про стягнення аліментів з відповідача на утримання малолітньої дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, а також на її утримання у розмірі 500 гривень щомісячно.

Позов обгрунтовано тим, що вона і відповідач з травня 2014 року проживали у цивільному шлюбі, ІНФОРМАЦІЯ_2 у них народилась донька ОСОБА_6, батьком якої є відповідач. Після народження дитини позивачка мала намір одружится з відповідачем, однак через різні погляди на сім'ю сімейні стосунки були припинені, після чого вона і відповідач стали проживати окремо.

Посилаючись на те, що дитина проживає разом з нею, вона не працює через необхідність здійснення догляду за дитиною, а також на скрутне матеріальне становище, позивачка просила позов задовольнити.

Позивачка підтримала позов у суді першої інстанції.

Відповідач визнав позов у частині стягнення аліментів на утримання дитини і заперечував проти стягнення аліментів на утримання позивачки з тих підстав, що надає матеріальну допомогу дочці від першого шлюбу.

Рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 18.04.2016 року позов задоволено: суд стягнув з відповідача на користь позивачки на утримання доньки ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісячно але не менше 30% прожиткового мінімуму на одну дитину відповідного віку і 500 гривень щомісячно на утримання позивачки до досягнення дитиною 3/х років. З відповідача на користь держави суд стягнув судові витрати у вигляді судового збору.

В апеляційній скарзі відповідач просить рішення суду скасувати і постановити нове рішення про відмову у позові, посилаючись на незаконність рішення суду у частині стягнення аліментів на утримання позивачки і недоведеність вимог у цій частині, а також на те, що при визначенні аліментів на утримання дитини суд не взяв до уваги те, що він має на утриманні інших утриманців.

Відповідач підтримав скаргу у засіданні колегії суддів.

Позивачка не з'явилась у засідання колегії суддів, про розгляд справи сповіщена належним чином, подала заяву про розгляд справи за її відсутності і письмові заперечення на апеляційну скаргу.

Рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін на підставі ст. 308 ЦПК України.

За змістом ст. 308 ч.1 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції постановив рішення із додержанням норм матеріального та процесуального права.

Позивачка просила стягнути аліменти на утримання малолітньої дитини, а також на її утримання з тих підстав, що відповідач проживає окремо і не надає матеріальної допомоги дитині та їй. Позивачка не працює у зв'язку із доглядом за дитиною, через що їй не вистачає коштів, що призвело до скрутного матеріального становища (а.с.1).

Суд, задовольняючи позов виходив з того, що відповідач повинен і може надавати матеріальну допомогу на утримання дитини та матері дитини (а.с.14,15).

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції зважаючи на наступне.

Встановлено, що з травня 2014 року сторони проживали однією сім'єю без реєстрації шлюбу. ІНФОРМАЦІЯ_2 у них народилась донька ОСОБА_6, батьком якої є відповідач. Дитина зареєстрована за місцем проживання відповідача, однак після припинення сторонами сімейних стосунків проживає разом із матір'ю (а.с. 6,7,11).

Позивачка з 2011 року зареєстрована як фізична особа-підприємець за видом економічної діяльноісті - надання послуг перукарнями та салонами краси (а.с.18,18 зворот).

У жовтні 2015 року позивачка народила доньку ОСОБА_6 і з цього часу не працює як фізична особа-підприємець, оскільки здійснює догляд за дитиною до досягненю нею 3/х років.

Зважаючи на те, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, аліменти присуджуються у частині від доходу батька або у твердій грошовій сумі, при цьому, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не можу бути меншим ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про стягнення аліментів на утримання дитини (ст.ст. 180 ч.1, 181 ч.3, 182 ч.ч.1,2, 183 ч.1 СК України).

Жінка /дружина/, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на таке утримання виникає незалежно від того чи працює жінка та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу (ст. ст. 84 ч. ч. 2, 4 СК України).

У засіданні колегії суддів відповідач визнав, що він офіційно не працює, однак має можливість надавати матеріальну допомогу дитині і фактично надає таку допомогу.

Відповідач є особою працездатного віку /1974 року народження/, працездатний.

Всупереч ст. 60 ЦПК України, відповідач, як сторона у справі, належними та допустимими доказами не довів того, що він за станом здоров'я, матеріальним або сімейним становищем або з інших поважних обставин не може надавати матеріальної допомоги на утримання дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, а також на утримання позивачки у розмірі 500 гривень щомісячно до досягнення дитиною 3/ років.

За таких обставин, суд першої інстанції обгрунтовано задовольнив вимоги про стягнення аліментів на утримання дитини і допомоги на утримання позивачки.

Доводи відповідача у скарзі про те, що: позивачка зареєстрована як суб'єкт підприємницької діяльності, і, незважаючи на вік дитини працює та отримує доходи; суд не врахував його матеріальне становище, зокрема те, що він не працює і сплачує аліменті на утримання доньки 2011 року народження, крім того, у нього є батьки непрацездатного віку - не заслуговують на увагу з таких підстав.

Позивачка має право на утримання від відповідача до досягнення дитиною 3/х років незалежно від того чи вона працює, а також незалежно від її матеріального становища (ст. 84 ч.4 СК України).

Відповідач, належними і допустимими доказами не довів того, що він зобов'язаний до сплати аліментів на утримання доньки 2011 року народження, а також, що він повинен утримувати непрацездатних батьків.

Приєднані до матеріалів скарги квитанції про переказ грошових коштів, у розумінні ст. 58 ч.1 ЦПК України, не є належними доказами сплати аліментів на утримання доньки 2011 року народження (а.с.19).

Доводи відповідача про те, що він, як працездатна особа, офіційно не працює, колегія суддів не бере до уваги.

Зазначені обставини, в силу ст.ст. 84, 180 СК України, не звільняють відповідача від обов'язку надавати матеріальну допомогу на утримання дитини і позивачки.

Інших, правових доводів, апеляційна скарга не містить.

Приймаючи до уваги, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про задоволення позову, колегія суддів відхиляє апеляційну скаргу, а рішення суду залишає без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 307 ч.1 п.1, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Біляївського районного суду Одеської області від 18 квітня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала апеляційного суду може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України із розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Судді апеляційного суду Одеської області Л.Г. Ващенко

Л.М. Вадовська

Н.Д. Плавич