АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2016 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого Владичан А.І.

суддів:ОСОБА_1, ОСОБА_2

секретар: Шерівська Ю.А.

з участю сторін: ОСОБА_3, його представника ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_3, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором та за зустрічним позовом ОСОБА_3, ОСОБА_5 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» про визнання договору поруки припиненим, за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» на рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 30 жовтня 2015 року, -

В С Т А Н О В И Л А :

У липні 2015 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості.

Свої вимоги обґрунтовувало тим, що 26.03.2008 року ОСОБА_3 уклав з ПАТКБ «Приватбанк» кредитний договір CVHMGA на суму 35000,00 Доларів США на термін до 26.03.2023 р.

Відповідно договору, погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, відповідач повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається із заборгованості за Кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно кредитного договору.

_____________________________________________________________________________

№ 22ц/794/51/2016 р. Головуючий у І інстанції:Галичанський О.І.

Категорія: 19/27 Суддя-доповідач ОСОБА_6

У випадку порушення зобов'язань за кредитним договором, ОСОБА_7 сплачує банку відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі на місяць, нараховані від суми непогашеної в строк заборгованості за кредитом.

В порушення умов кредитного договору ОСОБА_7 свої зобов'язання не виконував, погашення заборгованості за кредитом у встановленому Договором порядку та строки не здійснював, у зв'язку з чим, станом на 20.05.2015 року утворилася заборгованість у розмірі 43740,76 Доларів США.

В забезпечення виконання зобов'язання за Договором CVHMGA було укладено Договір поруки з поручителем ОСОБА_5, відповідно до п. 6 якого , поручитель зобов'язаний виконати зобов'язання, зазначені у письмовій вимозі кредитора протягом п'яти календарних днів з моменту її отримання. Вимога, що була пред'явлена до поручителя щодо виконання убезпеченого зобов'язання, залишена без задоволення.

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» просило суд стягнути солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_5 на свою користь заборгованість у розмірі 43740,76 доларів США, що за курсом 21,25 відповідно до службового розпорядження НБУ від 20.05.2015 року складає 929491,10 грн.

У вересні 2015 року ОСОБА_5 подала зустрічну позовну заяву до ПАТ КБ «Приватбанк» про визнання договору поруки припиненою з тих підстав, що пунктом 13 Договору поруки від 26.03.2008 року передбачено, що всі зміни й доповнення до даного договору вносяться тільки за згодою сторін, в письмовому вигляді, шляхом укладення відповідної додаткової угоди.

ОСОБА_5 стало відомо, що між банком та ОСОБА_7 23.10.2012р. було укладено Додаткову угоду №1 до Кредитного договору, якою було збільшено платіж за кредитом з 434,88 дол. США (п.8.1 Кредитного договору №CVHMGA від 26.03.2008р.) до 654,09 доларів США.

Вважає, що банк всупереч умовам п.13 Договору поруки від 26.03.2008р. та всупереч вимогам ст.559 ЦК України не повідомив про зміну умов до Кредитного договору, внаслідок чого відповідно збільшився обсяг її відповідальності, як поручителя, тому просила суд відмовити у задоволенні первісного позову у частині заявлених вимог щодо стягнення з неї заборгованості та визнати Договір поруки від 26.03.2008р., укладений між нею та ПАТ КБ «Приватбанк» - припиненим.

Рішенням Першотравневогорайонного суду м. Чернівці від 30 жовтня 2015 року позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» задоволено частково, зустрічні позовні вимоги ОСОБА_5 задоволено повністю. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість в розмірі 39837,13 доларів США, що згідно курсу НБУ на день винесення рішення становить 912270,28 грн. Визнано договір поруки припиненим. Вирішено питання судових витрат.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням ПАТ КБ «Приватбанк» подало апеляційну скаргу, в якій вважає, що незаконність та необґрунтованість рішення суду полягає в неповному зясуванні обставин, що мають значення для справи, та порушенні судом норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог банку щодо стягнення пені та ухвалити в цій частині нове рішення, яким стягнути з відповідача 1 пеню у розмірі 3903,63 дол. США.

В своїй апеляційній скарзі посилається на те, що в своєму рішенні судом першої інстанції не наведено жодних істотних обставин на підставі яких можливе застосування ч.3 ст.551 ЦК України, натомість суд не зменшив розмір пені, а взагалі відмовив у її стягненні, що є незаконним та необґрунтованим. Відповідно до п.1 ст.624 ЦК України, якщо за порушення зобовязання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному обсязі, незалежно від відшкодування збитків.

Також зазначає, що пенею ж є неустойка, яка обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання, тобто встановлює певні юридичні наслідки у вигляді обов'язку сплатити певну суму, яка залежить не тільки від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання, а й від часу такого невиконання. Відповідно до п.5.1, п.8.4 Кредитного договору пеня сплачується при порушенні позичальником зобов'язань із погашення кредиту у розмірі 0,15 % від суми просроченої заборгованості по кредиту за кожний день просрочки, але не менше 1 гривні.

Суд першої інстанції в частині відмови у стягненні пені у порушення ст. ст. 212 - 214. 303 ЦПК України, на зазначене уваги не звернув, зокрема, що штраф та пеня, відповідно до умов кредитного договору, настають при різних обставинах порушення зобов'язання зі сторони боржника, а відтак є різними видами відповідальності за порушення зобов'язань боржником. У зв'язку з цим висновок суду щодо подвійної відповідальності відповідача за одне і теж саме порушення зобов'язання є необгрунтованим.

Заслухавши доповідача про суть оскаржуваного рішення, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову в частині стягнення пені, суд першої інстанції виходив з того, що кредитним договором передбачена відповідальність за несвоєчасне повернення боргу у вигляді нарахування і штрафу і пені, а також що на підставі ч.3 ст.551 ЦК України має право зменшити розмір пені, то він стягує заборгованість з основного боржника без врахування пені.

Колегія суддів вважає, що висновки суду не відповідають обставинам справи та не ґрунтуються на законі.

Стаття 309 ЦПК України передбачає, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення, якщо неповно зясовано судом обставини, що мають значення для справи, не доведено обставини, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушено або неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права.

Згідно ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з ч.3 ст.551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Істотними обставинами в розумінні ч. 3 ст. 551 ЦК України можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобов'язання боржником: майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу (наприклад, дострокове погашення кредиту та відсотків, доведений матеріалами справи тяжкий майновий стан боржника, інші інтереси сторін (а не лише боржника), які заслуговують на увагу)

Дослідивши матеріали справи колегією встановлено, що жодних істотних обставин, які б слугували підставою для відмови у стягненні пені судом першої інстанції не наведено.

Судом першої інстанції в порушення вимог ст. ст. 10, 11, 214 ЦПК України не встановлено фактичних обставин справи, від яких залежить правильне вирішення спору; не наведено істотних обставин, на підставі яких можливе застосування ч.3 ст.551 ЦК України.

У п. 27 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» роз'яснено, що положення ч. 3 ст. 551 ЦК України про зменшення розміру неустойки може бути застосовано судом лише за заявою відповідача до відсотків, які нараховуються як неустойка, і не може бути застосовано до сум, які нараховуються згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України, які мають іншу правову природу. Відповідно до п.5.1 кредитного договору сплата пені здійснюється у гривні.

Як вбачається з довідки №16.0.0.1/4 від 12.01.2016 року, заборгованість ОСОБА_3 по пені згідно п.5.4, 8.4 кредитного договору за період з 20.04.2012 року по 20.05.2015 року складає 2 633,64 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ становить 55 971,64 гривні.

Зазначена сума заборгованості підлягає стягненню з відповідача.

Правильність такого розрахунку заборгованості, відповідачем належними та допустимими доказами не спростовано.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 та ст. 549 ЦК України виконання зобов'язання забезпечується, зокрема, неустойкою, яка визначається як пеня та штраф і є грошовою сумою або іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов'язання (п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України).

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч. 2 ст. 549 ЦК України).

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України).

Виходячи з аналізу зазначених статей, штраф є відповідальністю, яка залежить лише від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання й у часі визначається з настанням однієї з подій як невиконання або неналежне виконання зобов'язання.

Пенею ж є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання, тобто встановлює певні юридичні наслідки у вигляді обов'язку сплатити певну суму, яка залежить не тільки від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання, а й від часу такого невиконання.

Тобто, пеня та штраф є різними видами неустойки як засобу юридичної відповідальності. Штраф має разовий характер, тобто вичерпується з настанням самого факту порушення зобов'язання.

Відповідно до п. 5.3. Кредитного договору штраф застосовується у випадку порушення позичальником строків платежів по будь-якому із грошових зобов'язань, передбачених кредитним договором більш ніж на ЗО днів. Позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф у розмірі 250 грн. + 5 % від суми позову.

Пеня ж, в свою чергу, відповідно до п.5.1, п.8.4 Кредитного договору сплачується при порушенні позичальником зобов'язань із погашення кредиту у розмірі 0,15 % від суми просроченої заборгованості по кредиту за кожний день просрочки, але не менше 1 гривні.

Таким чином необґрунтованим є посилання суду першої інстанції на те, що нарахування штрафу і пені за несвоєчасне повернення боргу, відноситься до юридичної відповідальності одного виду, а тому від відповідно до ст. 61 Конституції України - ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення, оскільки штраф та пеня, відповідно до умов кредитного договору, настають при різних обставинах порушення зобов'язання зі сторони боржника, а відтак с різними видами відповідальності за порушення зобов'язань боржником. У зв'язку з цим висновок суду щодо подвійної відповідальності Відповідача за одне і теж саме порушення зобов'язання є необґрунтованим.

Зважаючи на викладене, вимоги позивача про стягнення заборгованості по пені із ОСОБА_3 є обґрунтованими, а тому рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог банку щодо стягнення пені підлягає скасуванню з ухваленням у справі нового рішення про часткове задоволення позовних вимог ПАТ КБ «Приватбанк».

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» слід стягнути 559гривень 72 копійки судового збору.

Керуючись ст. ст. 307, 309 ЦПК України, колегія суддів ,-

ВИРІШИЛА :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» задовольнити частково.

Рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 30 жовтня 2015 року в частині відмови у задоволенні вимог про стягнення пені за кредитним договором CVHMGA, від 26.03.2008 року, скасувати.

Позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» в частині стягнення пені за кредитним договором CVHMGA, від 26.03.2008 року, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3, на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» 55 971 (пятдесят п'ять тисяч девятсот сімдесят одну) гривню 64 копійки пені за кредитним договором CVHMGA, від 26.03.2008 року.

Стягнути ОСОБА_3, на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» 559-72 гривень відшкодування витрат повязаних зі сплатою судового збору.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: