Справа № 758/7127/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

03 листопада 2016 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді -Супрун Г. Б. ,

секретаря -Прокопенко М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ПАТ «Універсал Банк» звернувся до суду з вимогою про солідарне стягнення з відповідачів заборгованості за кредитним договором від 29.02.2012 року в розмірі 201079,25 грн., посилаючись на неналежне виконання відповідачами умов кредитного договору та не повернення коштів у повному обсязі.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином. Подав до суду заяву, в якій просить розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Тому суд вважає можливим слухати справу за його відсутності на підставі ст. 158 ЦПК України.

З урахуванням ст. 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» та у зв'язку з неможливість надсилання будь-яких поштових відправлень, зокрема судових повісток про виклик на адресу учасників судового процесу, які знаходяться на тимчасового окупованих територіях, що підтверджується листом підприємства зв'язку (УДППЗ «Укрпошта») відповідачі про день, місце та час розгляду справи повідомлялися через офіційний веб-сайт Подільського районного суду м. Києва (офіційний веб-портал судова влада України). Проте, в судове засідання відповідачі не з'явилися. Відповідно до ч. 4 ст. 169 та ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Тому суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідачів з ухваленням заочного рішення.

Суд, дослідивши письмові докази, оцінивши їх у сукупності, прийшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що 29.02.2012 року між ПАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №HL15334, згідно якого банк надав відповідачу кредит у тимчасове платне користування в розмірі 241020,00 грн., а позичальник зобов'язався прийняти, належним чином використати та повернути кредит, а також сплатити проценти за користування кредитними коштами в порядку, на умовах та в строки, визначені цим договором (а.с. 8-20).

Відповідно до п. 1.1 договору строк кредитування за цим договором становить період з дати надання кредиту позичальнику по 25.02.2032 р. включно.

Крім того, сторонни погодили, що тип процентної ставки за цим договором визначається як змінювана (плаваюча) процентна ставка.

Пунктом 1.1.1 договору передбачено, що сторони погодили, що у період з 29.02.2012 р. по 24.02.2015 р. включно позичальник зобов»язується сплачувати кредитору за користування кредитом проценти на умовах та за порядком, визначених цим пунктом, а саме за наступною формулою: «процентна ставка» = «базова ставка» плюс 3,35% річних.

Відповідно до п. 1.1.2 договору починаючи з 25.02.2015 р. і до моменту повного виконання всіх зобов»язань позичальника за цим договором, за користування кредитними коштами застосовується процентна ставка, розмір якої визначається у процентах річних за наступною формулою: «процентна ставка» = «базова ставка» плюс 4,75% річних.

Крім того, у п. 1.1.3 кредитного договору сторони погодили, що станом на дату укладання цього договору розмір базової ставки складає 13,6% річних, тобто розмір процентної ставки складає 16,95% річних як результат збільшення базової ставки на 3,35% річних.

Банк свої зобов'язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі 241020,00 грн., що підтверджується меморіальним ордером №1772950UAH000002/291822 від 29.02.2012 р. (а.с. 43).

З метою забезпечення виконання зобов'язань 29.02.2012 року між ПАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_2 укладено договір поруки, згідно якого поручитель зобов'язався перед кредитором відповідати по зобов'язаннях позичальника, що випливають з кредитного договору, в повному обсязі, як існуючих в теперішній час, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому (а.с. 30-37).

У зв'язку із неналежним виконанням відповідачем зобов'язань позивачем 26.09.2014 року була направлена ОСОБА_1 вимога про необхідність усунення порушень умов кредитного договору та сплати заборгованості в розмірі 152671,21 грн. (а.с. 43-44, 49-50, 53-56).

Поручителю аналогічна вимога направлялась 26.09.2014 р. (а.с. 47-48, 51-52).

Як вбачається з наданого позивачем розрахунку заборгованості, відповідачем було здійснено останній платіж по тілу кредиту 25.03.2014 року в розмірі 655,22 грн., 25.04.2014 року за процентами в розмірі 0,98 грн. (а.с. 58).

Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Однак, відповідач свої зобов'язання по договору не виконує належним чином, чим порушує умови договору та норми цивільного законодавства, зокрема ст.ст. 526, 1054 ЦК України.

Станом на 18.05.2016 року сума заборгованості позичальника перед банком за кредитним договором від 29.02.2012 року становить 201079,25 грн., яка складається із: простроченої заборгованості за тілом кредиту за період з 25.04.2014 року по 18.05.2016 року в розмірі 16380,50 грн., сума дострокового стягнення кредиту в розмірі 124491,61 грн., заборгованості за процентами за користування кредитом у вказаний період в розмірі 60207,14 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с. 57-58).

Згідно ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку.

Згідно ч.2 ст.554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Відповідно до ч.4 ст.559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов»язання не пред»явить вимоги до поручителя.

Пунктом 4.2 договору поруки передбачено, що порука припиняється якщо кредитор протягом трьох років з дня настання строку/терміну виконання боржником основного зобов'язання за основним договором не пред»явить вимоги до поручителя.

Остання проплата по заборгованості за процентами відбулась не в повному обсязі 25.04.2014 р. (1980,56 грн. нараховано до сплати, а сплачено лише 0,98 грн.), тому право вимоги у позивача за несплату процентів в належному обсязі у платіжний період з 25.04.2014 р. до 24.05.2014 р. згідно умов договору про дострокове повернення коштів виникає з 25.05.2014 р.

До суду банк звернувся з позовною вимогою 23.05.2016 р. про дострокове солідарне стягнення заборгованості з відповідачів за кредитним договором від 29.02.2012 року, що підтверджується штемпелем поштового відділення УДППЗ «Укрпошта» (а.с. 60).

В зв'язку з тим, що банк звернувся до суду до дня настання основного зобов'язання, тому підстав припинення поруки не вбачається.

Згідно ч. 1 ст. 543 ЦК України, у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-якого з них окремо.

На підставі наведеного, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Згідно ст. 88 ЦПК України підлягають відшкодуванню понесені та документально підтверджені вимоги позивача про стягнення судових витрат в розмірі 3016,19 грн. судового збору.

Керуючись ст. ст. 625, 543, 553, 554, 559, 1054 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 60, 88, 212-215, 224 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податку - НОМЕР_1) та ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстраційний номер облікової картки платника податку - НОМЕР_2) на користь Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» () заборгованість за кредитним договором №HL15334 від 29.02.2012 року за період з 25.04.2014 року по 18.05.2016 року в розмірі 201079,25 грн., яка складається із: простроченої заборгованості по кредиту в розмірі 16380,50 грн., суми дострокового стягнення кредиту в розмірі 124491,61 грн., заборгованість за процентами в розмірі 60207,14 грн.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податку - НОМЕР_1) та ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстраційний номер облікової картки платника податку - НОМЕР_2) на користь Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» () судові витрати в розмірі 3016,19 грн.

Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду м. Києва через Подільський районний суд м. Києва.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Г. Б. Супрун