Справа № 466/9968/15-ц
«22» червня 2016 року Шевченківський районний суд м. Львова
в складі : головуючого судді Кавацюка В.І
при секретарі Семків Х.І., Мазур Ю.В.
з участю: позивача ОСОБА_1
відповідача ОСОБА_2
представника відповідача ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання поважними причини пропуску строку для подання заяви на прийняття спадщини та визначення додаткового строку для подання заяви на прийняття спадщини,
У грудні 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини після смерті свого батька ОСОБА_4, який помер 22 червня 2007 року.
В обґрунтування позовних вимог зазначила про те, що її батьки мати ОСОБА_5 і батько ОСОБА_4 при житті володіли по 1/3 частині квартири АДРЕСА_1 в м Львові. Крім них, таку ж частку в цій квартирі мав на праві власності її брат ОСОБА_2 відповідач по справі.
22 червня 2007 року помер її батько, а 23 вересня 2014 року мати. При житті їй батьками було сказано, що своїми частками в квартирі вони розпорядились і тому вона, позивач, вважала, що не може претендувати на спадкове майно після їх смерті і відповідно не зверталась в нотаріальну контору про прийняття спадщини.
Однак, в червні 2015 року вона отримала з Третьої львівської державної нотаріальної контори листа, яким її було поставлено до відому про те, що 08 червня 2015 року нотаріальною конторою зареєстрована спадкова справа №363/2015 після смерті її батька ОСОБА_4, який помер 22 червня 2007 року, і відповідно до ст. 1261 ЦК України вона є спадкоємцем першої черги до майна батька.
Оскільки вона проживала зі спадкодавцем за різними адресами і не подала своєчасно відповідної заяви до нотаріальної контори, тому вважається такою, що пропустила строк на прийняття.
З огляду на такі факти просить постановити рішення про визнання поважними причини пропуску строку для подання заяви на прийняття спадщини та визначити їй додатковий строк для подання заяви на прийняття спадщини після смерті свого батька ОСОБА_4
В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 свої вимоги підтримала, зіславшись на обставини, які викладені в позовній заяві.
Відповідач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_3 в судовому засіданні проти задоволення позову заперечили, покликаючись на доводи, які викладені в долученому до справи письмовому запереченні.
Заслухавши пояснення позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_3, зясувавши дійсні обставини справи, права та обовязки сторін, дослідивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.
В судовому засіданні встановлено, що батьками позивача ОСОБА_1 є ОСОБА_4, який помер 22 червня 2007 року, та ОСОБА_5, яка померла 23 вересня 2014 року. При житті батькам позивача на праві приватної власності належало по 1/3 частині квартири АДРЕСА_2. Інша 1/3 частина цієї квартири належить на праві власності відповідачу ОСОБА_2, який є рідним братом позивачки ОСОБА_1 та який проживав в ній разом зі своїми батьками.
Вищевказані обставини підтверджуються поясненнями учасників процесу, долученими до справи письмовими доказами та ці обставини в судовому засіданні ніким з учасників процесу не оспорювались.
Згідно з приписами ч.1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.
У відповідності до ч.1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.
Положеннями ст. 1272 ЦК України передбачено, що якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.
У відповідності до змісту п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.
В ході судового розгляду встановлено, що позивач ОСОБА_1, яка проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1 в м Львові, в Третю львівську державну нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини після смерті свого батька не зверталась та спадщину після смерті батька ОСОБА_4 прийняв в установленому законом порядку відповідач ОСОБА_2
З пояснень ОСОБА_1 випливає, що вона не подала в нотаріальну контори заяву на прийняття спадщини після смерті батька з тих причин, оскільки вважала, що спадкове майна має перейти у власність в порядку спадкування її матері ОСОБА_5
Суд вважає, що зазначені позивачем ОСОБА_1 причини пропуску шестимісячного строку для подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті свого батька ОСОБА_4 не є обєктивними, непереборними та істотними труднощами, які перешкоджали їй виконати свій обовязок щодо подання у визначений законом строк заяву про прийняття спадщини.
Оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позивач ОСОБА_1 пропустила встановлений законом строк для подання заяви про прийняття спадщини з причин, які не можуть бути визнані судом поважними, а тому в задоволенні позову слід відмовити.
Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 210, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, ст.ст. 1216, 1268, 1270, 1272 ЦК України, суд
У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання поважними причини пропуску строку для подання заяви на прийняття спадщини та визначення додаткового строку для подання заяви на прийняття спадщини - відмовити у в звязку з його безпідставністю.
Рішення може бути повністю або частково оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області протягом десяти днів з моменту його проголошення через Шевченківський районний суд м. Львова.

Суддя ОСОБА_6