Справа № 495/6861/16-ц
рішення

ІМЕНЕМ УКрАЇНи

21 вересня 2016 року м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області

у складі: головуючого - судді Заверюха В.О.,

при секретарі Червинській І.В.,

за участю позивача - ОСОБА_1, відповідача - ОСОБА_2, представника позивача - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Білгород-Дністровському Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

05.09.2016 року ОСОБА_1 звернувся до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з позовом, в якому просить зменшити розмір аліментів, які стягуються з нього на підставі рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області №495/5184/16-ц на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 з 2000, 00 грн. на 700, 00 грн. щомісячно.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що на момент ухвалення зазначеного рішення він вважав, що зможе виплачувати аліменти на утримання свого сина в розмірі 2000,00 грн. щомісячно за умови, що буде працювати за своєю спеціальністю на морських судах, тому визнав позов ОСОБА_2 та погодився із сумою аліментів, як просила стягувати з нього ОСОБА_2 Однак на теперішній час він шукає роботу за спеціальністю, інколи працює за приватним наймом, за що отримує низьку заробітну плату. Позивач вважає, що з моменту ухвалення рішення про стягнення з нього аліментів його матеріальний стан змінився на гірше оскілки на теперішній час він не працює та не має можливості влаштуватися на роботу за своєю спеціальністю. У зв'язку з чим, він просить позов задовольнити.

Позивач та його представник в судовому засіданні підтримали доводи позовної заяви, просили суд задовольнити позов у повному обсязі.

Відповідач позов не визнала, просила суд відмовити у його задоволенні.

Заслухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, 23.11.2013 року між позивачем - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 та відповідачем - ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище Зарубіна) ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, було зареєстровано шлюб Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, про що 23.11.2013 року складено відповідний актовий запис за № 559, що підтверджується виданим 23.11.2013 року свідоцтвом про шлюб серії І-ЖД № 200295 (а.с.9).

Від сумісного шлюбу у сторін 04.06.2014 року народився син ОСОБА_4, про що 18.06.2014 року складено відповідний актовий запис за № 577, що підтверджується виданим 18.06.2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції в Одеській області свідоцтвом про народження серії І-ЖД № 395494 (а.с.8).

Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 25 липня 2016 року по справі № 495/5184/16-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів стягнуто щомісячно з ОСОБА_1, на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 аліменти в твердій грошовій сумі на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 2 000, 00 гривень, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. (а.с. 11-14)

Із зазначеного рішення суду вбачається, що ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, але подав до суду заяву, згідно з якою з позовними вимогами ОСОБА_2 згоден повністю, просив їх задовольнити та розглянути справу за його відсутністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та у випадках, передбачених СК України.

У п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснено, що відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Відповідно до положень ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Зокрема, за змістом ст.ст. 150, 180 СК України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток і утримувати дитину до досягнення нею повноліття на рівні, який дозволяє забезпечити її повноцінне життя.

Відповідно до вимог ст. ст. 59, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Звертаючись із позовом про зменшення розміру аліментів, що присуджені до стягнення, позивач зазначає, що на теперішній час він шукає роботу за спеціальністю, інколи працює за приватним наймом, що й вважає зміною свого матеріального стану, однак матеріали справи не містять доказів на підтвердження цих доводів позивача. Тобто, обставини, на які вказує позивач, обґрунтовуючи свій позов, існували й на момент ухвалення рішення про стягнення з нього аліментів.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2, заперечуючи проти задоволення позову, зазначила, що ОСОБА_1 є моряком, працює на морських судах, що не заперечувалося самим позивачем та його представником у судовому засіданні.

Суд не приймає до уваги доводи позивача стосовно того, що на даний час він є безробітнім, оскільки спеціальність, яка пов'язана с працею на морських судах не передбачає постійного перебування у морі, а має періодичний характер зайнятості, тобто певний час перебування у морі змінюється послідуючим періодом перебування на суші між рейсами.

Таким чином, зміна раніше встановленого розміру аліментів можлива за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених СК України.

Встановлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд має свої дії мотивувати та враховувати те, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 4 ст. 60, ст. 212 ЦПК України).

Згідно ст. 3 Цивільного кодексу України, загальними засади цивільного законодавства є зокрема справедливість, добросовісність та розумність.

Таким чином, суд вважає, що майновий стан позивача з липня 2016 року суттєво не погіршився та не змінився й підстави для зменшення розміру аліментів відсутні,у зв'язку з чим позов не підлягає задовленню.

Керуючись ст.ст.10, 60, 212-215 ЦПК України, ст.ст.150, 180-182, 192 СК України, суд -

ВИРІШИВ :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя