Справа № 275/409/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2016 року смт Брусилів

Брусилівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Руденка В.О.,

за участі секретаря Довгаленко О.І.,

позивачки ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

представника третьої особи ОСОБА_3,

розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа без самостійних вимог, орган опіки та піклування - Служба у справах дітей Брусилівської районної державної адміністрації Житомирської області, про позбавлення батьківських прав, -

ВСТАНОВИВ:

22.08.2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, третя особа без самостійних вимог, орган опіки та піклування - Служба у справах дітей Брусилівської районної державної адміністрації Житомирської області, про позбавлення батьківських прав.

В позовній заяві позивачка вказала, що 02 червня 2007 року між нею та відповідачем відділом реєстрації актів цивільного стану Брусилівського районного управління юстиції Житомирської області був зареєстрований шлюб (актовий запис №26). Від шлюбу в них народилися діти: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2. З 2010 року позивачка не проживає разом з відповідачем. 07червня 2016 року рішенням Брусилівського районного суду шлюб між сторонами розірвано. Вихованням, піклуванням та матеріальним забезпеченням дітей займається вона. Відповідач ані до, ані після розірвання шюбу не виконував батьківські обов'язки, передбачені законом, самоусунувся від будь-якого спілкування з дітьми, від їх виховання і утримання. Внаслідок цього діти не знають свого батька. Посилаючись на ст.ст.164, 165 СК України позивачка просить позбавити ОСОБА_2 батьківських прав щодо обох неповнолітніх дітей.

В судовому засіданні позивачка свої позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав зазначених в позовній заяві, просила задовольнити позовні вимоги. Додатково суду пояснила, що в 2010 році відповідач виїхав на інше місце проживання. З тих пір між ними лише одного разу було нетривале налагодження стосунків, коли народилась молодша донька, але потім вони знову припинили сімейні стосунки. З дітьми відповідач не спілкується, не приїзджає до них, матерально дітям не допомагає. Останній раз бачив дітей два роки тому. В присутності дітей припускався насилля щодо неї, коли, якось, зустрівши її з дитиною, намагався силоміць забрати подаровані ним раніше серьгі. Того разу дитина сильно злякалась. Також позивачка наголосила, що не бажає стягувати з відповідача аліменти.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засідання позов визнав, пояснив, що з 2010 року проживає окремо від дітей, зараз тимчасово не працює, раніше мав мінливі заробітки з роботи таксистом. Дітям допомогав як міг, небагато. Водночас він розуміє, що допомогав недостатньо. З дітьми не спілкується тому що, з позивачкою розійшовся не сильно добре, вважає що його не хочуть бачити в тому будинку. До органів опіки та піклування з заявою про визначення днів для зустрічі з дітьми не звертався, причини пояснити утруднився. Своє батьківство щодо молодшої доньки взагалі не визнає, отже й бажання спілкуватись з нею не має. Позовні вимоги визнає в повному обсязі, жодних заперечень проти позбавлення його батьківських прав не має.

В судовому засіданні представник органу опіки та піклування позовні вимоги підтримала, просила позбавити відповідача батьківських прав. Подала та підтримала висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 щодо обох дітей.

Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши та оцінивши докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч.3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.ст. 57-60 ЦПК України.

Згідно п.2 ст.164 СК України, мати, батько дитини можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

У даному випадку позивачка, яка подала позов про позбавлення батьківських прав з підстав, передбачених п.2 ч.1 ст.164 СК України, повинна довести, що відповідач як батько дитини ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

З поданих суду доказів встановлено, що сторони з 02 червня 2007 року перебували у зареєстрованому шлюбі, 07 червня 2016 року шлюб між ними розірвано, що підтверджується рішенням Брусилівського районного суду Житомирської області.

Під час перебування сторін у шлюбі у них народилися неповнолітні діти: ОСОБА_4,ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5,ІНФОРМАЦІЯ_2, про що свідчать копії свідоцтв про народження НОМЕР_2 та НОМЕР_3.

Відповідно до ст.141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Відповідно до висновку Брусилівської райдержадміністрації Житомирської області як органу опіки і піклування від 01.11.2016року №02-53/3553, ОСОБА_2 характеризується з негативної сторони, а саме, протягом тривалого часу не виконує свої батьківські обов'язки по відношенню своїх дітей, схильний до вживання алькогольних напоїв, не має постійного місця проживання, тому доцільно позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно неповнолітніх дітей - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5,ІНФОРМАЦІЯ_2.

Акт обстеження матеріально-побутових умов проживання відповідача містить відомості про те, що ОСОБА_2 має іншу сім'ю та часто проживає з нею, із своїми дітьми не спілкується і участі у вихованні дітей не приймає.

Пленум Верховного Суду України в пунктах 15, 16 постанови від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснив, що позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема, ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей: не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками.

Таким чином, сукупністю поданих позивачкою та третьою особою доказів, поясненнями відповідача в судовому засіданні, його заявами про беззастережне визнання позову та згоду на позбавлення батьківських прав, про невизнання батьківства щодо однієї дитини підтверджується неналежне ставлення відповідача до виконання своїх батьківських обов'язків, байдужість до інтересів дітей та незацікавленість у їх добробуті. За таких обставин збереження батьківських прав відповідача щодо дітей, на теперішній час не відповідатиме інтересам останніх.

Тож позовні вимоги визнаються судом обгрунтованими та законними.

У відповідності до ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивачки судовий збір в сумі 551,21 гривень.

На підставі ст. 7, 121, 155, 164 Сімейного кодексу України, керуючись ст. 208-209, 213-215 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) батьківських прав щодо неповнолітніх ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Стягнути з ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі сплаченого судового збору в сумі 551,21 гривень (п'ятсот п'ятдесят одна гривня 21 копійка).

Роз'яснити відповідачу ОСОБА_2 його право звернутись до суду з позовом про поновлення батьківських прав за наявності встановлених законом підстав.

Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів від дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Житомирської області через Брусилівський районний суд Житомирської області.

Суддя В.О. Руденко