Справа № 755/8387/16-ц
"21" липня 2016 р. Дніпровський районний суд м.Києва у складі:
Головуючого - судді Гончарука В.П.
За участі секретаря Краснової І.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 третя особа Орган опіки та піклування Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації про розірвання шлюбу, стягнення аліментів та надання дозволу на тимчасовий виїзд дитини за кордон без згоди та супроводу батька, суд, -
ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, мотивуючи тим, що спільне життя з відповідачем не склалось, у зв'язку з тим, що під час спільного подружнього життя виявилась несумісність їх характерів, принципова відмінність поглядів на спільне життя в побутових питаннях, звичках, внаслідок чого погіршились взаємовідносини, тривалий час сімейно-шлюбні відносини між ними не підтримуються, спільного господарства не ведуть, проживають окремо тому просить розірвати шлюб, а також просить стягнути з відповідача ОСОБА_2. аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі ? частини з усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення повноліття дитиною сином - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, мотивуючи тим, що відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає вихованням та забезпеченням сина позивач займається самостійно, на даний час точне місце знаходження відповідача ОСОБА_2 не відоме, останній залишився на тимчасово окупованій території України, періодично виїжджає на територію РФ, в зв'язку з чим у позивача ОСОБА_1 виникають труднощі щодо виїзду з дитиною за кордон в зв»язку з чим просить суд надати дозвів на тимчасовий виїзд дитини за кордон без згоди та супроводу батька.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилася, але надала до суду заяву в якій просила розглянути справу у її відсутність та наполягала на задоволені позову в повному обсязі з обставин викладених в позовній заяві, зазначаючи те, що на даний час вона отримала статус внутрішнього переміщеної особи та тимчасово проживає в м.Києві за адресою:АДРЕСА_1.
Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив в зв'язку з чим суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення, згідно ст. ст. 224, 169 ч. 4 ЦПК України, за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів.
В судове засідання представник третьої особи Органу опіки та піклування Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації не з'явився, хоча сповіщалися належним чином про день, місце та час розгляду справи в суді..
Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до наступного.
Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Як вбачається з матеріалів справи, з 12 січня 2007 року сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, в шлюбі народили сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, сімейне життя позивача та відповідача не склалось, у зв'язку з тим, що вони мають різні погляди на життя, не в змозі дійти до єдиної думки при вирішенні сімейних та побутових проблем, тривалий час сімейно-шлюбні відносини подружжям не підтримуються, спільного господарства не ведуть, не проживають разом, клопотань щодо надання строку на примирення не заявляли, за склавшихся обставин поновлювати сімейно-шлюбні відносини сторони бажання не мають.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що причини з яких позивач наполягає на розірванні шлюбу є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї стали не можливим, оскільки тривалий час сторони не підтримують сімейно-шлюбних стосунків, спільного господарства не ведуть, поновлювати сімейно-шлюбні відносини наміру не мають.
Як встановлено в ході судового розгляду відповідач ОСОБА_2 , на даний час не бере участі у матеріальному забезпеченні дитини - сина ОСОБА_3.
Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
За умов ч.3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку, що за обставин, що склалися, позов ОСОБА_5 поданий в інтересах неповнолітньої дитини підлягає задоволенню, виходячи з позовних вимог позивача суд присуджує відповідачу до сплати аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі ? частини з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову до суду, і до досягненню дитиною повноліття .
Частиною 1 статті 160 СК України передбачено, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.
Як вбачається на даний час дитина ОСОБА_3 проживає разом з матір»ю ОСОБА_5
Статтею 150 СК України передбачено, що батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини.
Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.
Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.
Батьки зобов'язані поважати дитину.
Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї.
Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини.
Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.
Крім того ст..151 даного Кодексу передбачено, що батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини.
Батьки мають право залучати до виховання дитини інших осіб, передавати її на виховання фізичним та юридичним особам.
Батьки мають право обирати форми та методи виховання, крім тих, які суперечать закону, моральним засадам суспільства.
Ч.2 статті 12 Закону України "Про порядок виїзду з України і в"їзду в Україну громадянина України" передбачено, що оформлення проїзного документа дитини провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників батьків чи дітей у разі потреби самостійного виїзду неповнолітнього за кордон. У клопотанні зазначаються відомості про дитину, а також про відсутність обставин, що обмежують відповідно до цього Закону право на виїзд за кордон (лише для дітей віком від 14 до 18 років).
За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду.
Відповідно до ч.2 ст. 313 ЦК України фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними.
Згідно із ч.2 ст. 4 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадянами України" за відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду.
Аналогічне положення міститься у п.2 ч.4 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою КМ України №57 від 27.01.1995 року, про те, що виїзд громадян України, які не досягли 16-річного віку, здійснюється без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків у разі пред'явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.
Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затвердженими постановою КМ України №231 від 31.03.1995 року, визначено, зокрема, що виїзд неповнолітніх громадян України за межі території України здійснюється за одним із таких документів: паспорт громадянина України для виїзду за кордон, виданий дітям громадянам України згідно з цими правилами; проїзний документ дитини, виданий відповідно до Правил; паспорт громадянина України для виїзду за кордон одного з батьків, у який, відповідно до Правил, записано дитину, яка прямує у його супроводі через державний кордон.
Статтею 18 цих Правил передбачено, що оформлення паспорта/проїзного документа здійснюється на підставі заяви батьків (законних представників батьків чи дітей), а у разі, коли батьки не перебувають у шлюбі між собою, - того з них, з ким проживає дитина, справжність підпису яких засвідчено нотаріально. За наявності заперечень одного з батьків документ може бути оформлено на підставі рішення суду.
Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.
Таким чином суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 можуть бути задоволені в частині розірвання шлюбу, стягнені аліментів та дозволено виїзд малолітньому ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 без згоди та супроводу другого з батьків на термін не більше 50 діб.
Керуючись ст.ст. ст.ст.110,112, 113, 180-184, 150, 151, 160, 161 СК України, Законом України "Про порядок виїзду з України і в"їзду в Україну громадянина України" статтями 15, 57, 59, 60, 213-215, 224ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 третя особа Орган опіки та піклування Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації про розірвання шлюбу, стягнення аліментів та надання дозволу на тимчасовий виїзд дитини за кордон без згоди батька задовольнити.
Шлюб між ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2.. та ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 зареєстрований Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції 12 січня 2007 року (актовий запис № 3) - розірвати.
Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму щомісячно, починаючи з 19 травня 2016 року і до досягнення дитиною повноліття.
Надати дозвіл на тимчасовий виїзд за межі України (за кордон) малолітньому ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженцю м.Луганськ, громадянину України, у супроводі його матері ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3, громадянки України, без згоди та супроводу батька ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2, терміном не більше 50 днів щороку до досягнення дитиною шістнадцятиріччя.
Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь державного бюджету України судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп.
Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва протягом 10 - ти діб з дня проголошення рішення суду, а в разі оскарження рішення особою, яка не була присутня в судовому засіданні при проголошенні рішення - протягом десяти днів з моменту отримання копії рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії

суддя: