Справа №487/9206/14-ц 26.09.2016 26.09.2016 26.09.2016
Провадження №22-ц/784/2183/16

Головуючий у І інстанції Нікітін Д.Г.
Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_1

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 вересня 2016 року місто Миколаїв
Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області у складі:
Головуючого судді Прокопчук Л.М.,
Суддів: Темнікової В.І., Данилової О.О.
Із секретарем судового засідання Богуславською О.М.

без участі сторін
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» на ухвалу Заводського районного суду м. Миколаєва від 2 серпня 2016 року у цивільній справі за заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» про поновлення пропущеного строку для предявлення виконавчого документу до виконання,
В С Т А Н О В И Л А :
25 липня 2016 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» звернулось із заявою про поновлення пропущеного строку для предявлення виконавчого листа до виконання і визнання пропуску строку з поважних причин. Посилалося на те, що 16.01.2015 року Заводським районним судом м. Миколаєва ухвалено заочне рішення за позовом ТОВ «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення боргу за кредитним договором, яким позовні вимоги були задоволені в розмірі 278408,37 грн. Посилаючись на те, що виконавчий лист по справі позивачу видано 29.01.2016 року, хоча позивач до цього часу неодноразово звертався до суду із заявою про видачу виконавчого документа, просив визнати, що строк для видачі виконавчого документа пропущено з поважних причин та поновити його (а.с. 95-96).
Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 2 серпня 2016 року в задоволенні заяви відмовлено (а.с. 105).
В апеляційній скарзі позивач ставить питання про скасування ухвали суду та постановлення ухвали про задоволення його заяви (а.с. 112-114).
Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційну скаргу слід задоволити частково, а ухвалу суду першої інстанції скасувати з таких підстав.
Відмовляючи в задоволенні заяви, суд виходив з того, що із заявою про видачу виконавчого документа позивач звернувся до суду 13.01.2016 року, а рішення суду набрало законної сили 27.01.2015 року. До цього часу із заявою про видачу виконавчого документу позивач не звертався.
Але з висновками суду першої інстанції погодитись не можна, оскільки вони є передчасними.
Відповідно до частини першої статті 22 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції Закону N 2677-VI) виконавчі документи можуть бути пред'явлені до виконання в такі строки: 1) посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців; 2) інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом.
Згідно із частиною другою статті 22 Закону України "Про виконавче провадження" строки, зазначені у частині першій цієї статті, встановлюються для виконання судових рішень - з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, - з наступного дня після його постановлення.
Отже, за загальним правилом, виконавчий лист, виданий на підставі рішення суду в цивільній справі, може бути пред'явлений до примусового виконання протягом одного року з наступного дня після набрання рішенням законної сили.
Відповідно до ч. 1 ст. 371 ЦПК України стягувачам, які пропустили строк для пред'явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.
Аналогічне положення містить ч. 2 ст. 24 Закону України "Про виконавче провадження", згідно якої стягувач, який пропустив строк пред'явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення строку пред'явлення до суду, який видав виконавчий документ, або до суду за місцем виконання.
Відповідно до ч.2 ст. 368 ЦПК України за кожним судовим рішенням, яке набрало законної сили, за заявою осіб, на користь яких воно ухвалено, чи прокурора, який здійснював у цій справі представництво інтересів громадянина або держави в суді, видається один виконавчий лист. Якщо на підставі ухваленого рішення належить передати майно, що перебуває в кількох місцях, або якщо рішення ухвалено на користь кількох позивачів чи проти кількох відповідачів, суд має право за заявою стягувачів видати кілька виконавчих листів, точно зазначивши, яку частину рішення треба виконати за кожним виконавчим листом.
З матеріалів справи вбачається, що 16 січня 2015 року Заводським районним судом м. Миколаєва ухвалено заочне рішення у справі за позовом ТОВ «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення боргу за кредитним договором, яким позовні вимоги були задоволені в розмірі 278408,37 грн. (а.с. 91).
Матеріали справи свідчать про те, що представник позивача не приймав участі у розгляді справи при ухваленні судом 16.01.2015 року заочного рішення та не був повідомлений про розгляд справи (а.с. 90).
Відповідно до частини третьої статті 222 ЦПК України особам, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні, копії повного судового рішення надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення протягом двох днів з дня його складання або за їх зверненням вручаються їм під розписку безпосередньо в суді.
Із матеріалів справи вбачається, що на порушення вказаних вимог цивільного процесуального закону суд першої інстанції копії повного судового рішення від 16 січня 2015 року позивачу не направляв.
Вирішуючи питання про поновлення пропущеного строку для предявлення виконавчого листа до виконання та визнання пропуску строку з поважних причин, суд першої інстанції на зазначену обставину уваги не звернув.
Крім того, відповідно до частини другою статті 371 ЦПК України заява про поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання розглядається в судовому засіданні з повідомленням сторін, які беруть участь у справі. Їхня неявка не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку. Тобто заява може бути розглянута судом без сторін, які беруть участь у справі, але лише у разі їх попереднього повідомлення.
В справі відсутні дані про повідомлення сторін, які беруть участь у справі, про час та місце розгляду заяви про поновлення пропущеного строку.
Таким чином, судом першої інстанції заява розглянута з порушенням норм процесуального права, всі обставини, що мають значення для правильного вирішення питання, судом не зясовані, що призвело до неправильного вирішення питання.
Враховуючи викладене, вимоги п.4 ч.1 ст. 311 ЦПК України, колегія суддів вважає, що ухвалу суду слід скасувати і направити справу до суду першої інстанції для вирішення питання про можливість поновлення пропущеного строку для предявлення виконавчого документу до виконання.
Керуючись ст. 307, 311, 315 ЦПК України, колегія суддів, -
У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» задовольнити частково.
Ухвалу Заводського районного суду м. Миколаєва від 2 серпня 2016 року скасувати і направити справу до суду першої інстанції для вирішення питання про можливість поновлення пропущеного строку для предявлення виконавчого документу до виконання.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення. Оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Головуючий Судді