ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 362/16/16-ц
Провадження № 2/362/696/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

30 червня 2016 року Васильківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді - Орди О.О.

при секретарі - Хоменко О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду, цивільну справу за позовом: Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк», звернулося до суду з позовом, в якому просить суд: стягнути з відповідача на користь Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» заборгованість у розмірі 25680,34 гривень, а саме: за кредитом - 21657,37 гривень; по відсотках - 4022,97 гривень; штраф - 3200,00 гривень; стягнути з відповідача на користь Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» витрати по сплаті судового збору у сумі - 1218,00 гривень.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 22 квітня 2014 року Публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк» та ОСОБА_1 уклали кредитний договір № 490914442. Відповідно до умов вищевказаного договору, позивач зобов'язується надати відповідачеві кредит у сумі 21657,37 гривень. Позивач свої зобов'язання за договором виконав, надавши відповідачеві кредит у сумі 21657,37 гривень. У порушення умов договору, відповідач, свої зобов'язання належним чином не виконав, в результаті чого станом на 22 грудня 2015 року має прострочену заборгованість: за кредитом -21657,37 гривень; за відсотками - 4022,97 гривень У зв'язку з систематичним порушенням боржником своїх обов'язків зі сплати кредиту, відповідно до норм чинного законодавства та діючого кредитного договору йому було нараховано неустойку. На 22 грудня 2015 року розмір неустойки становить: штраф - 3200,00 гривень.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій просив суд розглядати дану цивільну справу у відсутність представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, щодо ухвалення судом заочного рішення не заперечує.

Відповідач в судове засідання не з'явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, відповідно до вимог ст. ст.74, 75, 76 ЦПК України, про причини неявки в судове засідання суд не повідомила.

Відповідно до ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність представника позивача, відповідача та за згодою представника позивача ухвалити заочне рішення.

У відповідності до ч.2 ст. 197 Цивільного процесуального кодексу України, у зв'язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки.

Як вбачається з матеріалів справи, 22 квітня 2014 року між Публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк» та ОСОБА_1П було укладено кредитний договір № 490914442, відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредит, а позичальник прийняв кредит на наступних умовах: сума кредиту, валюта кредиту - 21657,37 гривень; процентна ставка за користування кредитом 39,90% річних, дата остаточного повернення кредиту, яка є датою припинення нарахування відсотків та комісій 23 квітня 2019 року.

Згідно п. 1 Розділу 1 кредитного договору, цей договір складається з двох розділів, Розділ № 1 «базові умови кредитування» та Розділ № 2 «Загальні умови кредитування (рефінансування) фізичних осіб в ПАТ «Альфа-Банк», які нероздільно пов'язані між собою та складають єдиний документ, включаючи всі додатки до нього, які складають невід'ємну частину цього договору.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно п.п. 2.6. п. 2 Розділу 1 кредитного договору, платежі з повернення кредиту, сплати процентів за його користування, сум комісійної винагороди та інших платежів за цим договором здійснюються щомісячно, рівними частинами у сумах та в терміни, в порядку та на умовах, визначених цим договором та відповідно до Графіку платежів, який є Додатком № 1 до цього договору та його невід'ємною частиною.

За приписами п. 3. кредитного договору всі відносини між позичальником та банком, що виникають на підставі цього договору врегульовуються Розділом №2 «Загальні умови кредитування фізичних осіб в ПАТ «Альфа-Банк» № 2163 від 13 серпня 2010 року, який є невідємною частиною цього договору.

Відповідно до п. 4 Розділу №2 «Загальні умови кредитування фізичних осіб в ПАТ «Альфа-Банк», банк з метою сприяння позичальнику у виконанні ним зобовязань за цим договором, вчиняє дії на користь позичальника по управлінню кредиту, які полягають в наданні позичальнику комплексу послуг по управлінню кредитом, зокрема:

- послуг з розрахунку суми чергового платежу за цим договором та/або суми повного дострокового повернення заборгованості за цим договором, оброблення запитів, що направлені банку позичальником та надання відповідей на відповідні запити позичальника тощо;

- надання довідок щодо розрахунково-касового обслуговування;

- надання виписок з рахунків позичальника;

- розшук (запит), уточнення, повернення, анулювання, зміна умов переказів згідно до запитів позичальника та інше.

Згідно з ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

За правилом статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

У відповідності з положенням частини 1 статті 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Положенням статті 611 Цивільного кодексу України, визначено правові наслідки порушення зобов'язання. Так, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема:

1. припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору;

2. зміна умов зобов'язання;

3. сплата неустойки;

4. відшкодування збитків та моральної шкоди.

Згідно з п.13. розділу №2 кредитного договору від 22.04.2014 року № 490914442 у разі повного або часткового прострочення повернення кредиту та/або сплати процентів за користування ним та/або комісій, якщо сплата комісій передбачена Розділом №1 цього договору, та/або інших платежів за договором, сплата яких передбачена цим договором, позичальник зобовязаний сплатити кредитодавцю штраф у розмірі зокрема якщо сума кредиту від 20000грн до 49 999,00 грн (включно) -200 гривень за перший прострочений платіж а 500,00 гривень за кожний наступний прострочений поспіль платіж

Як вбачається з матеріалів справи, підтверджується наявними у справі доказами, позичальником порушено умови зазначеного кредитного договору в частині своєчасного повернення кредиту та сплати відсотків за його користування, у зв'язку з чим, станом на 22 грудня 2015 року заборгованість за кредитним договором № 490914442 від 22 квітня 2014 року становить 25680,34 гривень, а саме: за кредитом - 21657,37 гривень; по відсотках - 4022,97 гривень; штраф - 3200,00 гривень.

Як роз'яснено в п. 9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30 березня 2012 року № 5, право вибору способу судового захисту, передбаченого законом або договором (дострокове стягнення кредиту, стягнення заборгованості, у тому числі шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки/застави, одночасне заявлення відповідних вимог у разі, якщо позичальник є відмінною від особи іпотекодавця (майновий поручитель), одночасне заявлення вимог про стягнення заборгованості з позичальника з вимогами про стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет застави/іпотеки, належні іпотекодавцю, який не є позичальником, розірвання кредитного договору, набуття права власності на предмет іпотеки тощо) належить виключно позивачеві (частина перша статті 20 ЦК, статті 3 і 4 ЦПК).

Відповідно до п. 15 Розділу 2 кредитного договору, банк має право в будь-якому разі вимагати, в тому числі у судовому порядку, дострокового виконання всіх зобов'язань позичальника за договором у випадку прострочення більше ніж на один місяць терміну сплати обов'язкового платежу за кредитом, а також у випадках вчинення позичальником інших істотних порушень умов цього договору, якими сторони визнають: (а) надання позичальником не дійсних документів та/або інформації про себе з метою отримання кредиту; (б) ненадання у строк документів, зазначених у підпункті (в) п. 13 Загальних умов; (в) обрання щодо позичальника запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або набуття законної сили вироку суду про позбавлення позичальника волі, обмеження волі чи арешт; (г) порушення позичальником будь-яких інших умов цього договору.

16 грудня 2015 року позивачем на адресу відповідача було направлено вимогу про дострокове повернення кредиту, яка була залишена поза увагою відповідача та заборгованість за кредитним договором погашена не була.

У відповідності до ст. 212 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність,допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

За таких обставин, враховуючи, що будь-яких заперечень щодо заявлених позовних вимог з боку відповідача подано не було, доказів спростування вимог позивача не надано, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку, що цивільне (майнове) право позивача по отриманню від відповідача кредитної заборгованості, відсотків, комісії, штрафу підлягає судовому захисту в порядку визначеному пунктом 5 частини 2 статті 16 ЦК України, а відповідно позов Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості підлягає задоволенню в повному обсязі.

Крім того, відповідно до ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати по оплаті судового збору сумі 1218 гривень 00 копійок.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 526, 610-612, 629, 1054 Цивільного кодексу України, п. 9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30 березня 2012 року № 5, ст.ст. 10, 14, 58, 60, 88, 197,208, 209, 212-215, 218, 224-228, 294 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» заборгованість за кредитним договором № 490914442 від 22 квітня 2014 року у розмірі 25680 гривні 34 копійки та судовий збір в сумі 1218 гривень 00 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: