Справа №664/1722/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2016 року Цюрупинський районний суд

Херсонської області

в складі: судді Заславець Н.В.

при секретарі Бондаревій Т.К.

за участю сторін ОСОБА_1, ОСОБА_2, представника позивача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Олешки цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за позикою,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за позикою в сумі 26576,00 гривень

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_3 позов підтримав і суду пояснив, що відповідач є колишнім працівником ФГ « Восход» , де працював водієм, і керуючи транспортним засобом вчинив ДТП в м. Херсоні. За спільною домовленістю з потерпілим - власником пошкодженого транспортного засобу працівники ДП не викликалися, шкоду відповідач погодився відшкодувати добровільно. Однак готівкових коштів не мав. Тому ОСОБА_4, який є директором ФГ «Восход», позичив ОСОБА_2 гроші двома частинами після складання калькуляції вартості відновлювального ремонту. Перший раз 11.02.2015 року ОСОБА_2 отримав 16000,00 гривень, про що написав власноручно письмову розписку про отримання позики, зазначивши строки повернення грошей 01.03.2016 року, а 04 березня 2015 року ОСОБА_1 додатково позичив ОСОБА_2 10576,00 гривень, про що останній видав другу письмову боргову розписку позивачу і зобов*язався повернути гроші в строк до 04.03.2016 року. На підтвердження надав на огляд суду оригінали двох письмових розписок, написаних ОСОБА_2 Оскільки зобов*язання про повернення грошей ОСОБА_2 не виконав, просить стягнути з відповідача на користь позивача борг за позикою в сумі 26576,00 гривень.

Позивач ОСОБА_1 заявлений ним позов підтримав і надав пояснення про те, що у 2015 році він позичив ОСОБА_2 гроші в сумі 26576,00 гривень двома частинами, про що той написав розписки із встановленням строку повернення позики. Гроші відповідачу були потрібні для відшкодування вартості ремонту за пошкодження автомобіля в результаті ДТП. Гроші він передавав ОСОБА_2 у присутності головного бухгалтера в приміщенні офісу СФГ « Восход», а той особисто відвозив їх потерпілому ОСОБА_5 стягнути з відповідача борг за позикою. Підтвердив, що відповідач працював у очолюваному ним фермерському господарстві водієм, однак ніяких коштів із зарплати ОСОБА_2 на погашення боргу не вираховували, оскільки він позичав ОСОБА_2 власні гроші, а не господарства.

Відповідач ОСОБА_2 заявлений до нього позов не визнав. Суду пояснив, що дійсно був винуватцем ДТП, і позивач допоміг йому уникнути складання адміністративного протоколу про адміністративне правопорушення. Разом з тим, про розмір відшкодування позивач домовлявся з потерпілим без його участі, калькуляції він не бачив, а лише писав боргові письмові розписки, гроші йому були передані в конвертах, він їх не рахував, тому не знає які саме суми були передані потерпілому. Чому так поступив, пояснити не може. Потерпілий до нього ніяких претензій не пред*являв, про все домовлявся ОСОБА_1 Він довіряв позивачу, а тепер думає, що можливо розмір шкоди міг би бути меншим, оскільки спочатку заявили про суму в 10 тисяч гривень, а потім бухгалтер показувала йому чек і сказала, що необхідно доплатити і виявилося , що ремонт коштує понад 26 тисяч грн. Він особисто ніяких записів не вів, розписок від потерпілого не брав. Підтвердив, що оригінали письмових розписок про отримання ним грошей частинами відповідно в сумі 16000,00гривень та 10576,00 гривень написані ним власноручно. Крім того пояснив, що до серпня 2015 року він працював у СФГ «Восход» водієм, і з його зарплати у 2015 році бухгалтер відраховувала гроші на погашення боргу.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні показала, що вона працює головним бухгалтером СФГ «Восход» і була присутня, як голова СФГ ОСОБА_1 позичав ОСОБА_2 гроші на ремонт автомобіля потерпілого від ДТП, винуватцем у якому був ОСОБА_2 Останній особисто у її присутності писав письмові розписки, а вона передавала йому гроші в конвертах і той їх рахував. При цьому був іще один свідок. Яким чином ОСОБА_2 розпорядився позиченими грошима їй не відомо. Також показала, що ОСОБА_2 дійсно працював у їх сільськогосподарському фермерському господарстві водієм, однак з серпня 2015 року перестав працювати, не явився за трудовою книжкою, з його зарплати на погашення боргу на користь ОСОБА_1 утримань не проводилося, оскільки ОСОБА_1 позичав йому власні гроші, а не гроші господарства.

Заслухавши сторони, представника позивача, допитавши свідка, дослідивши письмові матеріали справи та оцінивши отримані докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 11.02.2015 року ОСОБА_1 позичив ОСОБА_2 16000,00 гривень, строком повернення грошей 01.03.2016 року, про що ОСОБА_2 написав власноручно письмову розписку про отримання зазначеного розміру позики. Крім того, 04 березня 2015 року ОСОБА_1 додатково позичив ОСОБА_2 10576,00 гривень строком повернення до 04.03.2016 року, про що ОСОБА_2 також видав письмову розписку позивачу із зобов*язаннями про повернення грошей. Факт написання розписок про отримання позики в судовому засіданні на загальну суму 26576,00 гривень відповідач підтвердив у судовому засіданні. Оригінали розписок судом дослідженні. При цьому відповідач зазначив у письмових розписках свої особисті паспортні дані і остаточні строки виконання зобов*язання про повернення позики. Позика відповідно до встановленого призначалася для відшкодування спричиненої шкоди в результаті ДТП, що визнано обома сторонами і підтверджено свідком. Взяте на себе зобов*язання по поверненню грошей ОСОБА_2 не виконав, відповідно до пояснень відповідач не заперечує факт позики, не заперечує факт написання ним боргових розписок. Однак вказує, що він не знає точного розміру позики, а суми у розписках зазначав зі слів бухгалтера, сам же не рахував гроші, які йому передавали в конвертах та не передавав їх потерпілому.

Зазначені обставини встановлено поясненнями сторін, показаннями свідка, письмовими розписками відповідача на підтвердження суми боргу та термінів його повернення.

Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики).

Відповідно до ч.2 ст.1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми.

Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Таким чином , судом встановлено навність між сторонами договору позики, за якою позивач ОСОБА_1 позичив відповідачу ОСОБА_2 гроші в сумі 26576,00 гриень, і крім пояснень сторін, в тому числі і відповідача, який визнав факт отримання грошей та факт особистого написання ним розписок про отримання грошей, підтверджена письмовими доказами. Зокрема письмові боргові розписки відповідача суд приймає як належні та допустимі докази на підтвердження отримання ним позики.

Разом з тим, судом не можуть бути прийняті до уваги заперечення відповідача про те, що гроші на відшкодування шкоди не можуть бути позикою, оскільки він для себе їх не позичав. Факт того, що гроші він отримав для відшкодування спричиненої ним шкоди не спростовують самі по собі факт їх отримання за позикою, про що позичальник достеменно знав, власноручно заповнюючи текст розписок із визначенням строку повернення позичених грошей. Відповідач не зазначив доказів на підтвердження того, що з його зарплати утримувалися гроші на повернення позики за місцем роботи. Ці обставини заперечили як позивач, так і головний бухгалтер СФГ ОСОБА_6, яка зазначала, що гроші ОСОБА_2 позичав директор СФГ як фізична особа, тому із зарплати за місцем роботи утримання не могли бути проведені. Також не можуть бути прийняті до уваги пояснення відповідача, що він не рахував гроші, які йому передавалися в конвертах, що спростовано показаннями свідка і борговими розпискам, в яких зазначені конкретні суми.

Таким чином, суд вважає, що з відповідача належить стягнути на користь позивача гроші за позикою, зазначені у боргових розписках, і віднести на відповідача понесені позивачем витрати по сплаті судового збору.

Керуючись ст. 10.60,61,ч.3 ст. 209, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 1046-1047, 1049 ЦК України, суд

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошові кошти за позикою в сумі 26576,00 гривень та судові витрати у справі в сумі 551,20 гривень, а всього стягнути 27127,20 гривень

На рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Херсонської області через Цюрупинський районний суд.

Суддя підпис ОСОБА_7

Згідно з оригіналом.

Суддя Заславець Н.В.