Справа № 750/9325/15-ц Провадження № 22-ц/795/35/2016 Категорія -цивільнаГоловуючий у I інстанції -Карапута Л. В. Доповідач - Бечко Є. М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 січня 2016 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіБечка Є.М.,
суддів:Хромець Н.С., Лакізи Г.П.,
при секретарі:Мартиновій А.В.,
за участю:ОСОБА_5, її представників ОСОБА_6, ОСОБА_7, представників відповідача ОСОБА_8, ОСОБА_9

розглянувши цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Деснянського районного суду м.Чернігова від 29 жовтня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_5 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Поштовий клуб «Удача» про стягнення винагороди,

в с т а н о в и в:

Рішенням Деснянського районного суду м.Чернігова від 29 жовтня 2015 року у задоволенні позову ОСОБА_5 до ТОВ «Поштовий клуб «Удача» про стягнення коштів відмовлено.

Не погоджуючись з даним рішенням ОСОБА_5 звернулась до суду з апеляційною скаргою в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просила рішення Деснянського районного суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити її позовні вимоги.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що головний приз в 295000 грн. є публічною обіцянкою відповідача про винагороду, що про існування поштового клубу «Центр», який і повинен виплатити приз в акції позивачу стало відомо тільки в судовому засіданні. Ні в одному листі поштової кореспонденції, направленої їй «Поштовим клубом «Удача» ніколи не було згадок про те, що головний приз в 295000 грн. буде виплачуватись іншим поштовим клубом. У всіх листах поштової кореспонденції публічна обіцянка винагороди сповіщалась від імені «Поштового клубу «Удача». Таким чином, відповідно до ст.1141 ЦК України обов'язок виконання публічної обіцянки винагороди несе установа, яка обіцяла цю винагороду, тобто «Поштовий клуб «Удача».

Також апелянт зазначає, що не відповідає дійсності посилання представника відповідача, що акція закінчується лише 31 грудня 2015 року, оскільки її вже було давно об'явлено переможцем.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів, приходить до висновку, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Статтями 213, 214 ЦПК України передбачено, що рішення повинно бути законним і обґрунтованим та відповідати на питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувались вимоги і заперечення, якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Відповідно п.1 ч.1 ст.307 ЦПК України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Згідно ч.1 ст.308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_5, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_5 замовляла та отримувала різноманітні товари у відповідача та приймала участь у маркетинговій акції, розробленій ТОВ Поштовий клуб «Центр» за угодою з відповідачем та спрямованій на підвищення попиту та обсягу продажу товарів відповідача; що маркетингова акція, в якій брала участь позивач ще не завершена, і розіграш головного призу в сумі 295000 грн. ще не проводився, тому позовні вимоги про стягнення коштів в якості винагороди за участь у конкурсі задоволенню не підлягають

Апеляційний суд погоджується з даним висновком з таких підстав.

Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1144 ЦК України особа має право публічно пообіцяти винагороду (нагороду) за передання їй відповідного результату (передання інформації, знайдення речі, знайдення фізичної особи тощо). Обіцянка винагороди є публічною, якщо вона сповіщена у засобах масової інформації або іншим чином невизначеному колу осіб. У сповіщенні публічної обіцянки винагороди мають бути визначені завдання, строк та місце його виконання, форма та розмір винагороди.

Згідно до ст.1148 ЦК України, у разі виконання завдання і передання його результату особа, яка публічно обіцяла винагороду (нагороду), зобов'язана виплатити її.

Як вбачається із матеріалів справи та правильно встановлено судом першої інстанції, що позивач приймала участь в маркетинговій акції, яка була організована відповідачем та діє до 31 грудня 2015 року.

Позивач замовляла та придбавала різноманітні товари у відповідача та по закінченню маркетингової акції мала стати претендентом на отримання головного призу в сумі 295000 грн.

Відповідно до договору про надання послуг від 24 листопада 2014 року №24-11/3-ПК укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Поштовий клуб «Удача» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Поштовий клуб «Центр» предметом якого є організація та проведення заходів, необхідних для підвищення попиту та обсягів продажу товарів замовника.

Згідно п.2.1.1. договору, виконавець на власний розсуд розробляє концепцію проведення заходів (маркетингових акцій), з правом використання під час проведення акцій належного виконавцеві знаку для товарів та послуг.

Відповідно до п.2.1.4 договору, виконавець самостійно визначає зміст та умови проведення маркетингових акцій, способи залучення клієнтів та збільшення попиту клієнтів на товари замовника.

Згідно п.2.1.5. договору, виконавець самостійно визначає заходи заохочення клієнтів, в тому числі, але не обмежуючись, має право встановлювати суми грошових виплат для клієнтів, винагород, заохочувальних подарунків в грошовій або іншій формах, а також використовувати під час проведення акції інші заходи, які на розсуд виконавця будуть сприяти підвищенню попиту на продажу товарів замовника.

В разі, якщо умови акції, яку організовує виконавець будуть передбачати умови виплати будь-якої винагороди, заохочення, тощо на користь клієнтів, то зобов'язання по такій виплаті є прямим зобов'язаннями виконавця і не можуть передаватись виконавцем замовнику.

Тобто, вбачається, що ТОВ «Поштовий клуб «Удача» не організатором та виконавцем маркетингової акції.

З наданих суду листа ТОВ «Поштовий клуб «Центр» та додатків до даного листа, а саме наказ про проведення маркетингової акції з 04 грудня 2014 року по 30 грудня 2015 року, рішення комісії про вибір переможців в маркетинговій акції, що проводилась в період з 04 грудня 2014 року по 30 грудня 2015 року, а також платіжних доручень про виплату призів та сплату податків, доказів вбачається, що організатором та виконавцем маркетингової акції є ТОВ «Поштовий клуб «Центр».

Відповідно до договору про надання послуг від 24 листопада 2014 року, укладеного між укладеного між ТОВ «Поштовий клуб «Удача» та ТОВ «Поштовий клуб «Центр», предметом якого є організація та проведення заходів, необхідних для підвищення попиту та обсягів продажу товарів замовника.

Згідно даного договору виконавець на власний розсуд розробляє концепцію проведення заходів, за правом використання під час проведення акції належного виконавцеві знаку для товарів та послуг, а також самостійно визначає зміст та умови проведення маркетингових акцій, способи залучення клієнтів та збільшення попиту клієнтів на товари замовника. Крім того, в разі, якщо умови акції, яку організовує виконавець будуть передбачати умови виплати будь-якої винагороди, заохочення, тощо на користь клієнтів, то зобов'язання по такій виплаті є прямим зобов'язанням виконавця і не можуть передаватись виконавцем замовнику.

Позивач не довів суду, що саме відповідач проводив дану акцію, та що дана акція має ознаки публічної обіцянки винагороди, про стягнення якої позивач і звернулась до суду.

Доводи апеляційної скарги свідчать зокрема про невірне тлумачення позивачем норм матеріального права, адже позивач отримувала Умови проведення маркетингової акції особисто (а.с.139), знала про умови, строки проведення та те, хто саме проводить дану акцію. Однак, розміщена на бланках замовлень інформація спонукала позивачку на подальше придбання товарів, а тексти написів переконали ОСОБА_5, що саме вона вже є переможцем акції і практично, отримувачем головного призу в сумі 295 000 грн., що призвело до її помилки.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновків про те, що суд першої інстанції необхідною мірою врахував при ухваленні рішення належним чином усі факти, що входять до предмету доказування; ті обставини та факти, якими він мотивував своє рішення підтверджені належними та допустимими доказами, що надані суду відповідним чином, висновки суду відповідають встановленим по справі фактам, а отже колегія суддів приходить до висновків про те, що суд першої інстанції у цілому ухвалив рішення із додержанням норм матеріального і процесуального права, а відповідно до правил ч.2 ст.308 ЦПК не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Деснянського районного суду м.Чернігова від 29 жовтня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:Судді: