Номер провадження: 22-ц/785/3770/16
Головуючий у першій інстанції Кравчук Т. С.
Доповідач Калараш А. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.11.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - Калараш А.А.

суддів - Заїкіна А.П. ,Гірняк Л.А.

з участю секретаря - Гарбуз В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Житло-2007» до ОСОБА_2 , Товариства з додатковою відповідальністю «Чорноморгідробуд» про визнання договору недійсним, за апеляційною скаргою Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Житло-2007» на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 17 березня 2016 року,-

встановила:

В березні 2015 року ОСББ «Житло-2007» звернулось до суду з позовом про витребування майна .

У подальшому позивач уточнив позовні вимоги й звернувся з позовом до ОСОБА_2 та ВП СУ-463 Товариства з додатковою відповідальністю «Чорноморгідробуд» (далі по тексту - ТДВ Чорноморгідробуд») про визнання договору недійсним, і в обґрунтування позовних вимог посилалось на те, що 05.01.2007 року між ОСОБА_2 та СУ-463 ВАТ «Чорноморгідробуд» було укладено Договір № 19-н про інвестування в будівництво житлового будинку АДРЕСА_1, згідно умов якого СУ-463 ВАТ «Чорноморгідробуд», як підрядник, зобов'язався виконати будівельно-монтажні роботи на 10-му поверсі будинку АДРЕСА_1, а після вводу в експлуатацію - надати ОСОБА_2 всі необхідні документи для передачі по акту прийому -передачі нежитлового приміщення площею 130,00 кв.м. на технічному поверсі загальною вартістю 70 000,00 гривень; в свою чергу ОСОБА_2 зобов'язалася здійснити фінансування будівництва цього нежитлового приміщення.

Проте , ОСОБА_2 внесла свій пайовий внесок в будівництво лише 07.02.2013 року вже після того, як будинок був збудований та прийнятий в експлуатацію в 2007 році.

Крім того, позивач посилався на те, що нежитлове приміщення №101 в будинку АДРЕСА_2 є допоміжним приміщенням будинку, а тому БУ-463 ВАТ «Чорноморгідробуд» не мало право відчужувати дане майно будь-яким способом, в тому числі й за угодою про інвестування в будівництво.

Житловий будинок АДРЕСА_2 у томі числі приміщення технічного поверху загальною площею 777,2 кв.м., в якому проходять загальнобудинкові мережі та системи (опалення, водопостачання, електропостачання), з якого на площу 130,0 кв.м. набула право власності ОСОБА_2 перебуває на балансі ОСББ «Житло-2007» , а приміщення, на яке отримала ОСОБА_2 право власності є допоміжним і перебуває у спільній сумісній власності усіх мешканців будинку АДРЕСА_2.

Позивач, остаточно просив суд визнати недійсним Договір №19-н від 05.01.2007 року про інвестування в будівництво житлового будинку АДРЕСА_1, укладений між ОСОБА_2 та ВП БУ-463 ВАТ «Чорноморгідробуд» та визнати недійсним додаткову угоду від 25.12.2012 року до Договору №19-н від 05.01.2007 року про інвестування в будівництво житлового будинку АДРЕСА_1.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 17 березня 2016 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСББ «Житло-2007» посилаючись на порушення судом норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши докази у справі в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга ОСББ «Житло-2007» підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції посилався на те,що права позивача не порушені ,оскільки ОСББ було зареєстровано після укладення договору № 19-н про інвестування в будівництво .

Проте з такими висновками суду першої інстанції погодитися неможна.

З матеріалів справи вбачається , що 05.01.2007 між Будівельним управлінням - 463 ВАТ «Чорноморгідробуд», як підрядником, та ОСОБА_2, як інвестором, було укладено Договір № 19-н про інвестування в будівництво житлового будинку АДРЕСА_1 , предметом якого є співробітництво сторін по інвестуванню та будівництву 10-ти поверхового житлового будинку АДРЕСА_1, кут вул.Зоопаркової в м.Одесі, яке здійснюється на кошти інвестора підрядником у відповідності з проектно-кошторисною документацією і договором підрядника з Південним управлінням капітального будівництва Міністерства оборони України (п.1.1. Договору).

Згідно п.2.2. Договору підрядник зобов'язався після введення житлового будинку в експлуатацію протягом 30 календарних днів передати по акту приймання - передачі інвестору нежитлове приміщення площею 130,0 кв.м. на технічному поверсі (під'їзд №1) в осях А-К 19-22 загальною вартістю 70 000,00 гривень (а.с.81-82).

25.12.2012 року між ОСОБА_2 та Відокремленим підрозділом «Будівельне управління №463 ТДВ «Чорноморгідробуд» було укладено додаткову угоду до Договору №19-н про інвестування в будівництво житлового будинку АДРЕСА_1 в м.Одесі, якою сторони домовилися, зокрема, що підрядник передає інвестору об'єкт інвестування, а саме: нежитлове приміщення №1 і №2 з наступними характеристиками: будівельна адреса: житловий будинок АДРЕСА_1, кут вул.Зоопаркової в м.Одесі; поверх технічний; загальна площа 130,00 кв.м.; вартість об'єкта інвестування: 70 000,00 гривень (а.с.83).

В той же день, 25.12.2012 року між ОСОБА_2 та ВП «Будівельне управління №463 ТДВ «Чорноморгідробуд» було складено акт приймання-передачі нежитлового приміщення на технічному поверсі в житловому будинку АДРЕСА_1, за яким ОП «Будівельне управління №463 ТДВ «Чорноморгідробуд» передав, а ОСОБА_2 прийняла нежитлове приміщення №1 і №2 загальною площею 130,00 кв.м. на технічному поверсі житлового будинку АДРЕСА_1; ОСОБА_2 проінвестувала будівництво вказаного житлового приміщення в цьому житловому будинку в обсязі 100% на суму 70 000,00 гривень (а.с.85).

Відповідно до довідки ВП «Будівельне управління №463 ТДВ «Чорноморгідробуд» , станом на 5.02.2013 року ОСОБА_3 сплатила 70000 грн. за договором № 19-н про інвестування (а.с.84).

У березні 2013 року ОСОБА_2 зареєструвала право власності на нежитлове приміщення ,загальною площею 130 кв.м. за адресою , АДРЕСА_2,приміщення 101, що підтверджується витягом з реєстру на нерухоме майно (а.с.5).

27.08.2015 року за заявою ОСОБА_2 право власності на нежитлове приміщення ,загальною площею 130 кв.м. за адресою , АДРЕСА_2, приміщення 101 припинено,що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень від 01.09.2015 року (а.с.113).

Будинок АДРЕСА_2 , в цілому був введений в експлуатацію 04.12.2007 року та переданий на баланс ОСББ «Житло-2007» 04.02.2008 р.,що підтверджується актом приймання-передачі житлового комплексу або його частини з балансу на баланс від 07.05.2009 року (а.с.47-50).

Звертаючись з позовом до суду ,в обґрунтування позовних вимог , ОСББ «Житло-2007» посилалося на те,що договір про інвестування № 19-н від 05.01.2007 року та додаткова угода від 25.12.12 року суперечать положенням ст. 4 Закону України «Про інвестиційну діяльність» .

Відповідно до висновку експерта будівельно-технічної експертизи № 15-07/15 від 15.07.2015 року встановлено, що матеріали технічного паспорту на нежитлове приміщення № 101 площею 130 кв. м. в будинку № 10/2, відрізняються (не є тотожніми) від параметрів приміщень, розташованих в 1-й парадній на технічному поверсі в осях А-К,19-22 багатоповерхового будинку АДРЕСА_2,тобто площа,висота,розміри в плані ,не відповідають даним ,які відображені в копіях документів на приміщення № 101 . Фактияна висота складає 1,95 , висота приміщення вказана у технічному паспорті 2.4 м.

Технічні приміщення № 101 розташовані на верхній частині будинку у технічному горищі.

При відчуженні приміщень технічного поверху порушується режим обслуговування розташованих у них інженерних мереж, що буде перешкоджати їх нормальній роботі. Інженерні мережі є невіддільною частиною житлового комплексу.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоповерхового будинку», в редакції станом на момент укладення ОСОБА_2 договору № 19-н, визначено,що неподільне майно-це неподільна частина житлового комплексу,яка складається з частини допоміжних приміщень,конструктивних елементів будинку,технічного обладнання будинку,що забезпечують належне функціонування жилого будинку.

У Рішенні Конституційного Суду України № 4-рп/2004 від 2 березня 2004 року (справа про права співвласників на допоміжні приміщення багатоквартирних будинків) зазначено, що допоміжні приміщення (підвали, сараї, кладочки, горища, колясочні і т. ін.) передаються безоплатно у спільну власність громадян одночасно з приватизацією ними квартир багатоквартирних будинків. Підтвердження права власності на допоміжні приміщення не потребує здійснення додаткових дій, зокрема створення об'єднання співвласників багатоквартирного будинку, вступу до нього (п. 1.1).

За таких підстав , горища житлового будинку та технічні приміщення ,в яких розташовані інженерні мережі є спільною власністю всіх власників квартир житлового будинку АДРЕСА_2.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку» неподільне майно перебуває у спільній власності співвласників багатоквартирного будинку . Неподільне майно не підлягає відчуженню.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про інвестиційну діяльність» забороняється інвестування в об'єкти ,створення і використання яких не відповідає вимогам санітарно-гігієнічних,радіаційних,екологічних,архітектурних та інших норм, встановлених законодавством України,а також порушує права та інтереси громадян,юридичних осіб і держави,що охороняються законом.

При укладенні договору про інвестування № 19-н були порушені права співвласників багатоповерхового будинку на право користування та експлуатації горища та технічними приміщеннями ,в яких розташовані інженерні мережі будинку .

Договір про інвестування будівництва № 19-н від 05.01.2007 року та додаткова угода до договору від 25.12.2012 року суперечить ст. 4 Закону України «Про інвестиційну діяльність» .

Приписами ч.1 ст.203 ЦПК України передбачено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Таким чином, договір про інвестування будівництва № 19-н від 05.01.2007 року та додаткова угода до договору від 25.12.2012 року суперечать закону та є незаконними.

Відмовляючи у задоволенні позову ,суд першої інстанції не звернув уваги на те,що ОСББ «Житло-2007» відповідно до ст. 4 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку» ,створено для забезпечення і захисту прав його членів та дотримання їхніх обов'язків, належного утримання та використання неподільного і загального майна . Основа діяльності об'єднання полягає у здійсненні функцій,що забезпечують реалізацію прав власників приміщень на володіння та користування спільним майном членів об'єднання .

Права співвласників багатоквартирного будинку були порушені в момент укладення ОСОБА_2 договору про інвестування та додаткової угоди , проте представництво прав та законних інтересів співвласників багатоквартирного будинку з моменту створення ОСББ «Житло-2007» здійснює в правовому полі ОСББ ,незалежно від часу його створення.

Суд першої інстанції не звернув уваги на вищенаведене та помилково відмовив у задоволенні позову.

За таких підстав, відповідно до п.4 ч.1 ст. 309 ЦПК України, апеляційна скарга ОСББ «Житло-2007» підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України на користь ОСББ «Житло-2007» підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243 грн.80 коп. сплачений позивачем при зверненні до суду з позовом та у розмірі 1759,40 грн. сплачений при принесенні апеляційної скарги,а також 90 грн. витрат пов'язаних з оголошенням в газеті.

Керуючись ст.ст. 303, п.4 ч.1 ст.309, 316, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

вирішила:

Апеляційну скаргу Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Житло-2007» задовольнити.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 17 березня 2016 року скасувати.

Позов Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Житло-2007» до ОСОБА_2 , Товариства з додатковою відповідальністю «Чорноморгідробуд» про визнання договору недійсним задовольнити.

Визнати недійсним Договір №19-н від 05.01.2007 року про інвестування в будівництво житлового будинку АДРЕСА_1, укладений між ОСОБА_2 та ВП БУ-463 ВАТ «Чорноморгідробуд».

Визнати недійсним додаткову угоду від 25.12.2012 року до Договору №19-н від

05.01.2007 року про інвестування в будівництво житлового будинку АДРЕСА_1.

Стягнути на користь ОСББ «Житло-2007» в рівних частках з ОСОБА_2, ТОВ «Чорноморгідробуд» судові витрати у розмірі 1849,40 грн.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено у касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Судді апеляційного суду

Одеської області А.А. Калараш

А.П.Заїкін

Л.А.Гірняк