Справа № 694/1487/16-ц Провадження №4-с/694/9/16
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А І Н И

15.11.2016 року м. Звенигородка

Звенигородський районний суд Черкаської області в складі

головуючої судді Сакун Д. І.,

при секретарі Матвієнко А. А.

за участю:

Головного державного виконавця

Звенигородського МВ ДВС ГТУЮ

у Черкаській області - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Звенигородка скаргу ПАТ «Брокбізнесбанк», заінтересовані особи головний державний виконавець Трембовецький М. М. Звенигородського МВ ДВС ГТУЮ у Черкаській області, ОСОБА_2, на дії державного виконавця,

в с т а н о в и в:

ПАТ «Брокбізнесбанк» звернулося до Звенигородського районного суду Черкаської області із скаргою на постанову державного виконавця про повернення виконавчого документу стягувачу від 30.08.2016 року № 51638917 по виконавчому провадженню за виконавчим листом № 2-774/09 виданим Звенигородським районним судом Черкаської області 10.03.2010 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ "Брокбізнесбанк" заборгованості в сумі 138457,01 грн.

Скарга мотивована тим, що державний виконавець поверхово підійшов до виконання своїх обов`язків, не здійснив всі дії щодо пошуку майна та коштів боржника, передбачені ЗУ «Про виконавче провадження», а саме не подав подання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника, подання про розшук боржника та крім того виконавче провадження тривало понад встановлені законодавством строки. Враховуючи наведене просив суд визнати незаконними дії головного державного виконавця Трембовецького М. М. Звенигородського МВ ДВС ГТУЮ у Черкаській області при винесенні постанови № 51638917 від 30.08.2016 року про повернення виконавчого документу стягувачу; скасувати постанову головного державного виконавця Трембовецького М. М. Звенигородського МВ ДВС ГТУЮ у Черкаській області № 51638917 від 30.08.2016 року про повернення виконавчого документу стягувачу; зобов`язати головного державного виконавця Трембовецького М. М. Звенигородського МВ ДВС ГТУЮ у Черкаській області відновити виконавче провадження № 50549824.

В судове засідання представник скаржника не з`явився, був повідомлений про день та час розгляду скарги належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Державний виконавець в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні скарги так як всі виконавчі дії передбачені Законом України «Про виконавче провадження» ним проведені, внаслідок проведених дій встановлено, що у боржника відсутнє майно на яке можливо звернути стягнення.

Третя особа ОСОБА_2 також в судове засідання не з`явилась. Була повідомлена про день та час розгляду скарги належним чином, причини неявки суду не повідомила.

Суд, вислухавши державного виконавця, вивчивши матеріали скарги та доданих до неї документів, дослідивши матеріали виконавчого провадження вважає, що скарга ПАТ «Брокбізнесбанк» підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

За приписами статті 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Скарга на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби подається до суду, який видав виконавчий документ (частина друга статті 384 ЦПК України).

Судом встановлено, що 30.08.2016 року головним державним виконавцем Трембовецьким М. М. Звенигородського МВ ДВС ГТУЮ у Черкаській області було винесено постанову № 51638917 про повернення виконавчого документу стягувачу № 2-774/09 виданим Звенигородським районним судом Черкаської області 10.03.2010 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ "Брокбізнесбанк" заборгованості в сумі 138457,01 грн.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу у разі, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Як вбачається з даної постанови в результаті вжитих заходів та відповідей від реєструючих органів державним виконавцем встановлено, що нерухоме майно за боржником не зареєстроване, згідно інформації з ДФС України про джерела отримання доходів боржника інформація відсутня, відкриті рахунки відсутні, згідно інформації з територіального сервісного центру №7143 транспортні засоби за боржником не зареєстровані, згідно інформації з ПФУ боржник на обліку як пенсіонер не перебуває та не працює. Керуючись п.2 ч. 1 ст. 47, ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець постановив виконавчий документ повернути стягувачу.

Відповідно до ст. 11 Закону України „Про виконавче провадження, державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець: здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Як вбачається з матеріалів виконавчого провадження державним виконавцем проводились дії, направлені для розшуку майна боржника, що підтверджується відповідними запитами та відповідями на них, а також перевірялась інформація щодо перебування боржника на обліку у податкових органах, пенсійному фонді.

Не зважаючи на проведення певних виконавчих дій, судом встановлено, що в матеріалах виконавчого провадження відсутні відомості щодо реєстрації у встановленому законом порядку місце проживання, а також реєстрації у встановленому законом порядку місця перебування боржника ОСОБА_2 Відсутня інформація про те, чи вносилось під час здійснення виконавчого провадження подання про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України.

Суд звертає увагу, що державний виконавець наділений правами, передбаченими ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», які на думку суд державним виконавцем Трембовецьким М.М. використовуються не в повній мірі, зокрема права (при наявності на те підстав) звернутися до правоохоронних органів в порядку ст. 214 КПК України щодо можливого вчинення боржником кримінального правопорушення за ст. 382 КК України.

Крім того відповідно до ч.8 ст.52 Закону України «Про виконавче провадження», в редакції чинній на момент винесення оскаржуваної постанови, державний виконавець проводить перевірку майнового стану боржника не пізніше наступного робочого дня після закінчення строку для самостійного виконання. У подальшому така перевірка проводиться державним виконавцем кожні два тижні щодо виявлення рахунків боржника, кожні три місяці щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

З наданих суду матеріалів виконавчого провадження вбачається, що державним виконавцем не дотримано вимог ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження».

Також державний виконавець не вирішував питання щодо можливості звернення стягнення на інше майно боржника.

Пунктом 18 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №6 від 7 лютого 2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» передбачено, що за результатами розгляду скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд постановляє ухвалу, яка має відповідати вимогам статей 210, 213, 387 ЦПК.

Виходячи зі змісту статті 387ЦПК, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи. Наприклад, суд може зобов`язати державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав.

Разом з тим вимога щодо зобов`язання головного державного виконавця Трембовецького М. М. Звенигородського МВ ДВС ГТУЮ у Черкаській області відновити виконавче провадження є передчасною, оскільки відповідно до ст. 41 ЗУ «Про виконавче провадження» у разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення. Відтак дана вимога задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 383-389 ЦПК України, суд,

у х в а л и в :

Скаргу ПАТ «Брокбізнесбанк» задовольнити частково.

Визнати незаконними дії головного державного виконавця Трембовецького М. М. Звенигородського МВ ДВС ГТУЮ у Черкаській області при винесенні постанови № 51638917 від 30.08.2016 року про повернення виконавчого документу стягувачу.

Скасувати постанову головного державного виконавця Трембовецького М. М. Звенигородського МВ ДВС ГТУЮ у Черкаській області № 51638917 від 30.08.2016 року про повернення виконавчого документу стягувачу.

В решті скарги відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення.

Суддя Д.І. Сакун