Єдиний унікальний номер: 448/422/16-ц
Провадження № 2/448/207/16
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

12.05.2016 року Мостиський районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Стецика Я.Є.,

при секретарі - Тхір О.Т.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Мостиська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Судововишнянської міської ради Мостиського району, треті особи ОСОБА_2, ОСОБА_3, Мостиська державна нотаріальна контора та Мостиська районна державна адміністрація Львівської області, про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В:

11.04.2016 року позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що її батькові - ОСОБА_4, який помер 01.03.2003 року, належало будинковолодіння, що знаходиться за адресою: м.Судова Вишня, вул.Д.Яворницького, 19 Мостиського району Львівської області.

Вказує, що за свого життя батько заповіту не складав. Спадщину після його смерті прийняла у відповідності до ст.549 ЦК УРСР 1963р. мати ОСОБА_5, проте належним чином таку за собою не оформила.

Зазначає, що її мати ОСОБА_5 померла 12.10.2003року. Спадкоємцями першої черги спадкування за законом спадщини після її смерті є діти, а саме: вона - ОСОБА_1 (позивачка у справі) та її брати - ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які у встановлений законом строк спадщину після смерті матері не прийняли та на таку не претендують.

Стверджує, що після смерті матері ОСОБА_5 спадщину прийняла (доглядала за будинковолодінням, обробляла земельні ділянки, робила поточний ремонт в будинку), однак, у зв'язку з тим, що на вказане будинковолодіння належним чином не оформлені правовстановлюючі документи, позбавлена можливості в позасудовому порядку отримати документ про право власності на таке.

З огляду на наведене, просить суд визнати за нею (позивачкою) право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: м.Судова Вишня, вул..Д.Яворницького, 19 Мостиського району Львівської області, в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_5

Позивачка в судове засідання не зявилася, а надіслала заяву, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує та просить суд справу розглянути за її відсутності.

Представник відповідача Cудововишнянської міської ради Мостиського району в судове засідання не зявився, а подав заяву, в якій зазначив, що проти позову не заперечує та просить розглянути справу у його відсутності.

Треті особи ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судове засідання не зявилися, а подали заяви, в яких зазначили, що на спірне будинковолодіння не претендують та просять розглядати справу за їх відсутності.

Представник третьої особи Мостиської державної нотаріальної контори в судове засідання не зявився, а подав заяву, в якій зазначив, що спадкові справи після смерті ОСОБА_4, який помер 01.03.2003р. та ОСОБА_5, яка померла, 12.10.2003р., в нотаріальній конторі не заводились.

Представник третьої особи Мостиської РДА Львівської області в судове засідання не зявилася, а подала заяву в якій зазначила, що вирішення даного спору покладає на розсуд суду та просить розглянути справу у її відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких міркувань.

Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до п.4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України (в редакції 2003р.) Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності, а тому, враховуючи, що спірні правовідносини виникли до набрання цим кодексом чинності, суд вважає, що при розгляді даної справи слід керуватися положеннями ЦК УРСР (в редакції 1963р.).

Судом встановлено, що ОСОБА_4 (батьку позивачки) на підставі довідки від 14.05.1966р., виданої Самбірським МБТІ належало будинковолодіння по вул. Жовтневій, 12 (на даний час вул.Д.Яворницького, 19) в м.Судова Вишня Мостиського району.

01.03.2003р. відкрилася спадщина внаслідок смерті ОСОБА_4 Спадкодавець за життя усім своїм майном, в тому числі, як вважає суд, і зазначеним вище будинковолодінням, не розпорядився.

Після смерті ОСОБА_4 спадщину у відповідності до вимог ст.549 ЦК УРСР в редакції 1963р. прийняла спадкоємець за законом його дружина - ОСОБА_5.

12.10.2003 року ОСОБА_5 померла і за життя своїм майном, в тому числі належним їй будинковолодінням також не розпорядилася.

Спадкоємцями першої черги спадкування за законом зазначеної спадщини є діти померлої позивачка ОСОБА_1 та ОСОБА_2 і ОСОБА_3, треті особи по справі.

Суд вважає, що ОСОБА_2 і ОСОБА_3, треті особи у справі, у встановлений законом строк не вчинили жодних дій, які б свідчили про прийняття ними спадщини, що відкрилася внаслідок смерті їх матері - ОСОБА_5, що підтверджується також їх заявами, поданими на адресу суду.

Згідно ст.524 ЦК УРСР в редакції 1963 року спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Відповідно до вимог ст.548 ЦК УРСР в редакції 1963 року для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Слід зазначити, що позивачка прийняла спадщину, яка відкрилася внаслідок смерті матері ОСОБА_5, оскільки проживала і на даний час проживає у цьому ж господарстві, обробляла й обробляє належну спадкодавцю земельну ділянку, робить поточні ремонти в спірному будинку, тобто, як вважає суд, вступила в управління спадковим майном спадкодавця.

У ст.549 цього Кодексу зазначається, що спадкоємець прийняв спадщину: - якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; - якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Беручи до уваги те, що позивачка не відмовлялася від спадщини, суд приходить до висновку, що вона у встановленому законом порядку прийняла таку, яка відкрилася внаслідок смерті матері - спадкодавця ОСОБА_5

З матеріалів справи вбачається, що позивачка не може отримати свідоцтво про право на спадщину на спірне будинковолодіння, оскільки на таке спадкодавцем ОСОБА_5 за життя належним чином не оформлено правовстановлюючих документів.

Вказані обставини підтверджуються: заявою позивачки, заявою представника відповідача - Судововишнянської міської ради Мостиського району, заявами представників третіх осіб Мостиської державної нотаріальної контори та Мостиської РДА Львівської області; заявами ОСОБА_2 та ОСОБА_3, третіх осіб по справі; копіями свідоцтв про смерть ОСОБА_4 і ОСОБА_5; довідкою з КП «Мостиське РБТІ» про вартість будинковолодіння; довідками з Судововишнянської міської ради Мостиського району.

Враховуючи вищенаведене та те, що ОСОБА_5 була фактичним власником спірного спадкового майна (будинковолодіння по вул.Д.Яворницького, 19 в м.Судова Вишня Мостиського району), хоча і не оформила права власності на таке, є всі підстави для визнання за позивачкою права власності на зазначене будинковолодіння, оскільки вона є спадкоємцем за законом спадщини спадкодавця ОСОБА_5 та вчинила дії, які свідчать про прийняття спадщини.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.524, 548, 549 ЦК УРСР (в редакції 1963р.), ст.ст. 10, 11, 57-60, 208, 209, 214-215, 218 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на житловий будинок та господарські будівлі і споруди, що розташовані за адресою: м.Судова Вишня, вул. Д.Яворницького, 19 Мостиського району Львівської області, в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_5, яка померла 12.10.2003 року.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Львівської області шляхом подання апеляційної скарги через Мостиський районний суд в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя підпис ОСОБА_6

З оригіналом згідно:

Суддя Я. Є. Стецик

Рішення набрало законної сили

«__»__________________20___ р.

Суддя Я. Є. Стецик