Справа № 369/1052/16-ц Головуючий у І інстанції Ковальчук Л. М.
Провадження № 22-ц/780/4701/16 Доповідач у 2 інстанції Фінагєєв В. О.
Категорія 40 08.11.2016

РІШЕННЯ
Іменем України
08 листопада 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду Київської області в складі:

Головуючого судді Фінагєєва В.О.,
суддів Кашперської Т.Ц., Сушко Л.П.,
за участю секретаря Нагорної Г.О.,
розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30 червня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Золота середина» про захист честі, гідності, ділової репутації та спростування недостовірної інформації, -

В С Т А Н О В И Л А:
У лютому 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом та просив:

визнати недостовірною та такою, що порушує немайнові права ОСОБА_2 на повагу до честі та гідності, а також на недоторканість ділової репутації наступну інформацію, автором якої є ОСОБА_1 і яка розміщена 01 квітня 2015 року об 11 год. 05 хв. в Інтернет-виданні « ОСОБА_4 :
«Пройдисвіта звали ОСОБА_5 , 1974 року народження, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 . Він разом зі своєю дружиною ОСОБА_6 , 1983 року народження, ідентифікаційний код НОМЕР_2 , ховався від кредиторів, яким заборгував чималі суми».

Подробиці бурхливої підприємницької діяльності ОСОБА_7 і його бойової подруги неважко встановити з численних судових рішень, винесених за позовами як контрагентів, так і податкових органів. Власне, і в ОСОБА_8 перебрався з рідного Севастополя, ховаючись від кредиторів та податківців. Тож недивно, що шлях нашого героя до депутатського мандату був всіяний аж ніяк не трояндами».
«Але отримати диплом знову не судилось: через три роки ОСОБА_7 , який працював барменом у барі «Оболонь», був арештований по обвинуваченню в скоєнні низки злочинів - від незаконних валютних операцій до переховування краденого. Засуджений Ленінським районним судом Севастополя, ОСОБА_7 вийшов на волю в серпні 1996 року у зв`язку з амністією, проголошеною з нагоди ухвалення нової Конституції».
«Вийшовши на волю, ОСОБА_9 знову взявся за старе, але в значно більших масштабах. Для початку він зареєстрував ТОВ «Универсал-инком-юг», за допомогою якого зібрав з довірливих городян 55 тис. дол. під обіцянки вкласти гроші у високоприбуткові інвестиційні проекти. У червні 1999 року ця шахрайська контора була визнана банкрутом, а обдурені вкладники ще довгі роки оббивали міліцейські пороги, вимагаючи притягнути ОСОБА_7 до кримінальної відповідальності».
«До речі, балотувався ОСОБА_7 під проросійськими та прокомуністичними гаслами».
«От тільки ні в якій ОСОБА_10 насправді не був. Оскільки в цей період він знайомився з меню Лук`янівського СІЗО в столиці України».
«...кредитори на давали спокою, вимагаючи від правоохоронних органів порушити кримінальну справу проти шахрая. І порушували - наприклад, 20 серпня 2002 року відносно ОСОБА_7 в Сімферополі була відкрита справа № 420675 за пограбування».
«Свої фінансові справи ОСОБА_7 намагався поправити за допомогою видавничої діяльності, організувавши випуск двох проросійських рептильок (газетами їх назвати не повертається язик), які закликали до ліквідації України та відновлення Радянського Союзу, «Севастопольский вестник» и «Наша севастопольская правда».
«...він був прийнятий по підроблених документах на дворічні курси за фахом «Драматургія та режисура телебачення» у Центр додаткової професійної освіти (нині - Вищі курси кіно й телебачення при Всеросійському державному університеті кінематографії ім. С. Герасимова). Ці курси призначені для отримання другої вищої освіти, а першої в ОСОБА_7 , як ми пам`ятаємо, не було лише тюремні університети. Тому аферист пред`явив фальшивий диплом і в такий спосіб був зарахований до навчального закладу».
Визнати недостовірною та такою, що порушує немайнові права ОСОБА_2 на повагу до честі та гідності, а також на недоторканість ділової репутації наступну інформацію, автором якої є ОСОБА_1 і яка розміщена 01 квітня 2015 року о 13 год. 19 хв. на веб-сайті Інтернет-видання «Обозреватель» http://obozrevatel.com/blogs/16928-semen-semenchenko-ot-obyichnogo-moshennika-do-zhivoj-legendyi.htm:
«Проходимца звали ОСОБА_11 , 1974 года рождения, идентификационный номер НОМЕР_1 . Он вместе со своей женой ОСОБА_6 , 1983 года рождения, идентификационный код НОМЕР_2 , прятался от кредиторов, которым задолжал приличные суммы».

«Подробности бурной предпринимательской деятельности ОСОБА_12 и его боевой подруги нетрудно установить по многочисленным судебным решениям, вынесенным по искам как контрагентов, так и налоговых органов. Собственно, и в Макеевку Костя перебрался из родного Севастополя, скрываясь от кредиторов и налоговиков».
«Но получить диплом снова было не суждено: через три года ОСОБА_12 , который перебрался в Киев и работал барменом в баре «Оболонь», был арестован по обвинению в совершении ряда преступлений - от незаконных валютных операций до сокрытия краденого. Осужденный Ленинским районным судом ОСОБА_13 , ОСОБА_12 вышел на свободу в декабре 1996 года в связи с амнистией, объявленной по случаю принятия новой Конституции».
«Вернувшись в Севастополь, Константин снова взялся за старое, но в значительно больших масштабах. Для начала он зарегистрировал ООО «Универсал-инком-юг», при помощи которого собрал с доверчивых горожан 55 тыс. долл. под обещания вложить деньги в высокодоходные инвестиционные проекты. В июне 1999 года эта контора была признана банкротом, а обманутые вкладчики еще долгие годы обивали милицейские пороги, требуя привлечь ОСОБА_12 к уголовной ответственности». 2.5. «Кстати, баллотировался Гришин под пророссийскими и прокоммунистическими лозунгами». 2.6.«... ни в какой ОСОБА_14 на самом деле не было. Поскольку в этот период он знакомился с меню следственного изолятора». 2.7. «... кредиторы не давали покоя, требуя от правоохранительных органов возбудить уголовное дело против мошенника. И возбуждали - например, 20 августа 2002 года в отношении ОСОБА_12 в Симферополе было открыто дело №420675 за ограбление». 2.8. «Свои финансовые дела Гришин пытался поправить с помощью издательской деятельности, организовав выпуск двух пророссийских листков (газетами их назвать язык не поворачивается), призывавших к ликвидации Украины и восстановлению Советского Союза, - «Севастопольский вестник» и «Наша севастопольская правда». 2.9. «... он был принят по поддельным документам на двухгодичные курсы по специальности «Драматургия и режиссура телевидения» в Центр дополнительного профессионального образования. Эти курсы предназначены для получения второго высшего образования, а первого у Гришина, как мы помним, не было только тюремные университеты. Поэтому он предъявил фальшивый диплом и таким образом был зачислен в учебное заведение».
Визнати недостовірною та такою, що порушує немайнові права ОСОБА_2 на повагу до честі та гідності, а також на недоторканість ділової репутації, наступну інформацію, автором якої є ОСОБА_1 і яка розміщена 03. квітня 2015 року о 09 год. 04 хв. в Інтернет-виданні «Ракурс» http://ua.racurs.ua/802-semen-semenchenko-vid-zvychaynogo-shahraya-do-jyvoyi-legendy-chastyna - 2 та 03 квітня 2015 року о 13 год. 31 хв. на веб-сайті Інтернет-видання «Обозреватель» http://obozrevatel.com/blogs/52739-semen-semenchenko-vid-zvichajnogo-shahraya-do-zhivoi-legendi-chastina-2.htm:

«Грішін представлявся командиром військової частини № НОМЕР_3 підполковником Семенченком. Якщо аферист не бачив, як використати певну людину в своїх потребах, він відправляв її оформлюватись до реального командира в/ч ОСОБА_15 . Але в більшості випадків ОСОБА_7 особисто «приймав на службу», підписував «наказ» і видавав фальшиве «посвідчення» з «правом носіння табельної зброї», яке засвідчував фальшивою печаткою».

«Цих людей ОСОБА_7 використовував для зйомки рекламних кліпів, завдяки яким зібрав колосальні гроші та цілий парк елітних автомобілів».
«... як резервісти Нацгвардії опинились у її розпорядженні й що серед них робили особи з фальшивими посвідченнями, виданими «підполковником ОСОБА_16 ».
«... так званий командир батальйону замість того, щоби перебувати на фронті, веде життя світського лева та активно збирає гроші готівкою - зокрема, взяв чималу суму в тодішнього голови Донецької облдержадміністрації Сергія Тарути, яку привласнив».
«... 8 місяців, проведені в СІЗО, обвинувальний вирок та неодноразові випадки притягнення до кримінальної відповідальності повністю виключали можливість зарахування його до лав Національної гвардії України».
«... тюремну баланду сьорбав ОСОБА_5 , 1974 року народження».
«... сам батальйон не є юридичною особою, не має ані власної печатки, ані власного рахунку в установах банків. Тобто пожертви Грішін Семенченко тупо привласнював».
«Отримавши 12 серпня новий внутрішній паспорт, ОСОБА_17 моментально виправив на нове прізвище і закордонний. Вже 19 вересня 2014 року орденоносець збирав гроші з довірливих діаспорян у Сполучених Штатах».

Зобов`язати ОСОБА_1 та ОСОБА_3 спростувати недостовірну та таку, що порушує немайнові права ОСОБА_2 на повагу до честі та гідності, а також на недоторканість ділової репутації, інформацію шляхом опублікування в Інтернет-виданні «Ракурс» повідомлення наступного змісту: «В Інтернет-виданні «Ракурс» «01» квітня 2015 року була опублікована стаття під назвою: « ОСОБА_18 : від звичайного шахрая до живої легенди. Частина 1». Серед інших твердження, що увійшли до статті, були твердження про те, що ОСОБА_18 під час підприємницької діяльності займався шахрайством, обманюючи громадян, ухилявся від виконання фінансових зобов`язань перед контрагентами, податковими органами, займався підробкою документів, неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, обвинувачувався органами слідства в вчиненні кримінального правопорушення (грабіж), використовував у своїй діяльності проросійські і комуністичні гасла, був засновником друкованих видань, які закликають до ліквідації України як держави і відновленню Радянського Союзу. Повідомляємо, що дана інформація не відповідає дійсності. Редакція Інтернет-видання «Ракурс» не володіє будь-якими фактичними даними, які підтверджують викладені твердження - громадянина ОСОБА_2 ».

Зобов`язати ОСОБА_1 та Товариство з обмеженою відповідальністю «Золота Середина» спростувати недостовірну та таку, що порушує немайнові права ОСОБА_2 на повагу до честі та гідності, а також недоторканість ділової репутації, інформацію шляхом опублікування на веб-сайті інтернет-видання «Обозреватель» повідомлення наступного змісту: «На сайте «Обозреватель» «01» апреля 2015 года была опубликована статья под названием: «Семен Семенченко: от обычного мошенника до живой легенды. Часть 1». Среди прочих утверджений, вошедших в статью, были утверждения о том, что ОСОБА_19 в предпринимательской деятельности занимался мошенничеством, обманывая граждан, уклонялся от выполнения финансовых обязательств перед контрагентами, налоговыми органами, занимался фальсификацией документов, неоднократно привлекался к уголовной ответственности, обвинялся органами следствия в совершении уголовного преступления (грабеж), использовал в своей деятельности пророссийские и коммунистические лозунги, был учредителем печатных изданий, призывающих к ликвидации Украины как государства и восстановлению ОСОБА_20 , что данная информация не соответствует действительности. Редакция интернет-издательства «Обозреватель» не владеет какими-либо фактическими данными, подтверждающими изложенные утверждения относительно гражданина ОСОБА_21 ».

Зобов`язати ОСОБА_1 та ОСОБА_3 спростувати недостовірну та таку, що порушує немайнові права ОСОБА_2 на повагу до честі та гідності, а також на недоторканість ділової репутації, інформацію шляхом опублікування в Інтернет - виданні «Ракурс» повідомлення наступного змісту: «В Інтернет-виданні «Ракурс» «03» квітня 2015 року опубліковано статтю під назвою:« ОСОБА_18 : від звичайного шахрая до живої легенди. Частина 2». Серед інших тверджень, які увійшли до статті, містились, твердження, що ОСОБА_18 шляхом обману привласнював у корисливих цілях отримані від громадян для потреб АТО кошти, на зібрані кошти придбав собі парк елітних автомобілів та вів розкішний образ життя, а також здійснював підроблення документів, які видавались військовослужбовцям. Повідомляємо, що ця інформація не відповідає дійсності. Редакція Інтернет -видання «Ракурс» не володіє будь-якими фактичними даними, які б підтверджували наведену в статті інформацію стосовно громадянина ОСОБА_2 ».

Зобов`язати ОСОБА_1 та ТОВ «Золота Середина» спростувати недостовірну та таку, що порушує немайнові права ОСОБА_2 на повагу до честі та гідності, а також на недоторканість ділової репутації, інформацію шляхом опублікування на веб-сайті інтернет-видання «Обозреватель» повідомлення наступного змісту: «На сайті «Обозреватель» «03» квітня 2015 року опубліковано статтю під назвою: « ОСОБА_18 : від звичайного шахрая до живої легенди. Частина 2». Серед інших тверджень, які увійшли до статті, містились, твердження, що ОСОБА_18 шляхом обману привласнював у корисливих цілях отримані від громадян для потреб АТО кошти, на зібрані кошти придбав собі парк елітних автомобілів та вів розкішний образ життя, а також здійснював підроблення документів, які видавались військовослужбовцям. Повідомляємо, що ця інформація не відповідає дійсності. Редакція інтернет-видання «Обозреватель» не володіє будь-якими фактичними даними, які б підтверджували наведену в статті інформацію стосовно громадянина ОСОБА_2 ».

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 01 квітня 2015 року та 03 квітня 2015 року відповідачем ОСОБА_1 було поширено на веб-сайтах інтернет-видань недостовірну інформацію стосовно позивача. ОСОБА_2 зазначає, що не відповідає дійсності, є неправдивою та недостовірною інформація, в якій відповідачем зазначено, що позивач є: 1. недобросовісним підприємцем, який начебто займався обманом громадян та бізнес-партнерів, уникав виконання фінансових зобов`язань перед контрагентами та податковими органами; 2. людиною, яка протягом своєї діяльності начебто здійснювала підроблення документів; 3. людиною, яка начебто неодноразово притягувалась до кримінальної відповідальності за корисливі злочини; 4. людиною, яка начебто шляхом обману привласнювала кошти, зібрані для потреб АТО; 5. громадським діячем та політиком, який у своїй політичній кар`єрі використовував проросійські політичні лозунги та заклики до ліквідації України як держави та відновлення Радянського Союзу.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30 червня 2016 року позов ОСОБА_2 задоволено.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції через невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального права та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити. В обґрунтування доводів апеляційної скарги відповідач зазначає, що факти, викладені ним в оспорюваних публікаціях, відповідають дійсності, ґрунтуються на фактах, офіційно повідомлених ОСОБА_1 в ході підготовки оспорюваної публікації командуванням Національної Гвардії України, та судових рішеннях, розміщених у ЄДРСР та легко можуть бути перевірені в судовому засіданні шляхом направлення відповідних запитів. Відповідач заявляв клопотання про визнання обов`язковою явки позивача у судове засідання з метою встановлення його особи та справжнього прізвища, фактів біографії, що стосуються військової служби, освіти тощо, а також клопотання про допит свідків та витребування доказів. Відповідачі були позбавлені можливості взяти участь у судових засіданнях через погрози фізичної розправи та приниження їх честі та гідності безпосередньо в залі судових засідань.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 01 квітня 2015 року об 11 год. 05 хв. розмістив в Інтернет-виданні « ОСОБА_4 : наступну інформацію: 1.1. «Пройдисвіта звали ОСОБА_5 , 1974 року народження, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 . Він разом зі своєю дружиною ОСОБА_6 , 1983 року народження, ідентифікаційний код НОМЕР_2 , ховався від кредиторів, яким заборгував чималі суми». 1.2. Подробиці бурхливої підприємницької діяльності ОСОБА_7 і його бойової подруги неважко встановити з численних судових рішень, винесених за позовами як контрагентів, так і податкових органів. Власне, і в ОСОБА_8 перебрався з рідного Севастополя, ховаючись від кредиторів та податківців. Тож недивно, що шлях нашого героя до депутатського мандату був всіяний аж ніяк не трояндами». 1.3. «Але отримати диплом знову не судилось: через три роки ОСОБА_7 , який працював барменом у барі «Оболонь», був арештований по обвинуваченню в скоєнні низки злочинів-від незаконних валютних операцій до переховування краденого. Засуджений Ленінським районним судом Севастополя, ОСОБА_7 вийшов на волю в серпні 1996 року у зв`язку з амністією, проголошеною з нагоди ухвалення нової Конституції». 1.4. «Вийшовши на волю, ОСОБА_9 знову взявся за старе, але в значно більших масштабах. Для початку він зареєстрував ТОВ «Универсал-инком-юг», за допомогою якого зібрав з довірливих городян 55 тис. дол. під обіцянки вкласти гроші у високоприбуткові інвестиційні проекти. У червні 1999 року ця шахрайська контора була визнана банкрутом, а обдурені вкладники ще довгі роки оббивали міліцейські пороги, вимагаючи притягнути ОСОБА_7 до кримінальної відповідальності». 1.5. «До речі, балотувався ОСОБА_7 під проросійськими та прокомуністичними гаслами». 1.6. «От тільки ні в якій ОСОБА_10 насправді не був. Оскільки в цей період він знайомився з меню Лук`янівського СІЗО в столиці України». 1.7. «...кредитори на давали спокою, вимагаючи від правоохоронних органів порушити кримінальну справу проти шахрая. І порушували - наприклад, 20 серпня 2002 року відносно ОСОБА_7 в Сімферополі була відкрита справа № 420675 за пограбування». 1.8. «Свої фінансові справи ОСОБА_7 намагався поправити за допомогою видавничої діяльності, організувавши випуск двох проросійських рептильок (газетами їх назвати не повертається язик), які закликали до ліквідації України та відновлення Радянського Союзу, «Севастопольский вестник» и «Наша севастопольская правда». 1.9. «...він був прийнятий по підроблених документах на дворічні курси за фахом «Драматургія та режисура телебачення» у Центр додаткової професійної освіти (нині - Вищі курси кіно й телебачення при Всеросійському державному університеті кінематографії ім. С. Герасимова). Ці курси призначені для отримання другої вищої освіти, а першої в ОСОБА_7 , як ми пам`ятаємо, не було лише тюремні університети. Тому аферист пред`явив фальшивий диплом і в такий спосіб був зарахований до навчального закладу».
ОСОБА_1 01 квітня 2015 року о 13 год. 19 хв. розмістив на веб-сайті Інтернет-видання «Обозреватель» http://obozrevatel.com/blogs/16928-semen-semenchenko-ot-obyichnogo-moshennika-do-zhivoj-legendyi.htm: інформацію наступного змісту: 2.1. «Проходимца звали ОСОБА_11 , 1974 года рождения, идентификационный номер НОМЕР_1 . Он вместе со своей женой ОСОБА_6 , 1983 года рождения, идентификационный код НОМЕР_2 , прятался от кредиторов, которым задолжал приличные суммы». 2.2. «Подробности бурной предпринимательской деятельности ОСОБА_12 и его боевой подруги нетрудно установить по многочисленным судебным решениям, вынесенным по искам как контрагентов, так и налоговых органов. Собственно, и в Макеевку Костя перебрался из родного Севастополя, скрываясь от кредиторов и налоговиков». 2.3. «Но получить диплом снова было не суждено: через три года ОСОБА_12 , который перебрался в Киев и работал барменом в баре «Оболонь», был арестован по обвинению в совершении ряда преступлений - от незаконных валютных операций до сокрытия краденого. Осужденный Ленинским районным судом ОСОБА_13 , ОСОБА_12 вышел на свободу в декабре 1996 года в связи с амнистией, объявленной по случаю принятия новой Конституции». 2.4. «Вернувшись в Севастополь, Константин снова взялся за старое, но в значительно больших масштабах. Для начала он зарегистрировал ООО «Универсал-инком-юг», при помощи которого собрал с доверчивых горожан 55 тыс. долл. под обещания вложить деньги в высокодоходные инвестиционные проекты. В июне 1999 года эта контора была признана банкротом, а обманутые вкладчики еще долгие годы обивали милицейские пороги, требуя привлечь Гришина к уголовной ответственности». 2.5. «Кстати, баллотировался Гришин под пророссийскими и прокоммунистическими лозунгами». 2.6.«... ни в какой ОСОБА_14 на самом деле не было. Поскольку в этот период он знакомился с меню следственного изолятора». 2.7. «... кредиторы не давали покоя, требуя от правоохранительных органов возбудить уголовное дело против мошенника. И возбуждали - например, 20 августа 2002 года в отношении ОСОБА_12 в Симферополе было открыто дело № 420675 за ограбление». 2.8. «Свои финансовые дела Гришин пытался поправить с помощью издательской деятельности, организовав выпуск двух пророссийских листков (газетами их назвать язык не поворачивается), призывавших к ликвидации Украины и восстановлению Советского Союза, - «Севастопольский вестник» и «Наша севастопольская правда». 2.9. «... он был принят по поддельным документам на двухгодичные курсы по специальности «Драматургия и режиссура телевидения» в Центр дополнительного профессионального образования. Эти курсы предназначены для получения второго высшего образования, а первого у Гришина, как мы помним, не было только тюремные университеты. Поэтому он предъявил фальшивый диплом и таким образом был зачислен в учебное заведение».
03 квітня 2015 року о 09 год. 04 хв. ОСОБА_22 розмістив в Інтернет-виданні «Ракурс» http://ua.racurs.ua/802-semen-semenchenko-vid-zvychaynogo-shahraya-do-jyvoyi-legendy-chastyna - 2 та 03 квітня 2015 року та о 13 год. 31 хв. на веб-сайті Інтернет-видання «Обозреватель» http://obozrevatel.com/blogs/52739-semen-semenchenko-vid-zvichajnogo-shahraya-do-zhivoi-legendi-chastina-2.htm наступну інформацію: 3.1. «Грішін представлявся командиром військової частини № НОМЕР_3 підполковником Семенченком. Якщо аферист не бачив, як використати певну людину в своїх потребах, він відправляв її оформлюватись до реального командира в/ч ОСОБА_15 . Але в більшості випадків ОСОБА_7 особисто «приймав на службу», підписував «наказ» і видавав фальшиве «посвідчення» з «правом носіння табельної зброї», яке засвідчував фальшивою печаткою». 3.2. «Цих людей ОСОБА_7 використовував для зйомки рекламних кліпів, завдяки яким зібрав колосальні гроші та цілий парк елітних автомобілів». 3.3. «... як резервісти Нацгвардії опинились у її розпорядженні й що серед них робили особи з фальшивими посвідченнями, виданими «підполковником ОСОБА_16 ». 3.4. «... так званий командир батальйону замість того, щоби перебувати на фронті, веде життя світського лева та активно збирає гроші готівкою - зокрема, взяв чималу суму в тодішнього голови Донецької облдержадміністрації Сергія Тарути, яку привласнив». 3.5. «... 8 місяців, проведені в СІЗО, обвинувальний вирок та неодноразові випадки притягнення до кримінальної відповідальності повністю виключали можливість зарахування його до лав Національної гвардії України». 3.6. «... тюремну баланду сьорбав ОСОБА_5 , 1974 року народження». 3.7. «... сам батальйон не є юридичною особою, не має ані власної печатки, ані власного рахунку в установах банків. Тобто пожертви Грішін Семенченко тупо привласнював». 3.8. «Отримавши 12 серпня новий внутрішній паспорт, ОСОБА_17 моментально виправив на нове прізвище і закордонний. Вже 19 вересня 2014 року орденоносець збирав гроші з довірливих діаспорян у Сполучених Штатах».
08 серпня 2014 року ОСОБА_23 змінив прізвище та ім`я на ОСОБА_24 .

Факт поширення зазначеної інформації у спосіб зазначений позивачем сторонами у справі не заперечується.

Згідно довідки Міністерства внутрішніх справ України від 16 вересня 2015 року відомості про притягнення до кримінальної відповідальності або судимості щодо громадянина ОСОБА_25 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , станом на 16 вересня 2015 року на інформаційному обліку МВС України не перебувають.

Згідно листа Державної пенітенціарної служби України інформація про місце відбування покарання ОСОБА_23 у період з 1991 по 1996 роки за вироком Ленінського районного суду м. Києва від 27 серпня 1996 року у ДПтС України відсутня.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачі не довели і не надали суду належних і допустимих доказів, що поширена ними інформація відносно позивача ОСОБА_2 є достовірною. Вказана і поширена відповідачами інформація є недостовірною і порушує особисті немайнові права позивача ОСОБА_2 на повагу до його гідності і честі та на недоторканість ділової репутації.

Однак, колегія суддів не може повністю погодитися з висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Згідно вимог ст. 297 ЦК України кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканими. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі.

Згідно вимог ст. 299 ЦК України фізична особа має право на недоторканність своєї ділової репутації. Фізична особа може звернутися до суду з позовом про захист своєї ділової репутації.

Відповідно до вимог ст. 277 ЦК України Фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім`ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію. Фізична особа, особисті немайнові права якої порушено у друкованих або інших засобах масової інформації, має право на відповідь, а також на спростування недостовірної інформації у тому ж засобі масової інформації в порядку, встановленому законом. Якщо відповідь та спростування у тому ж засобі масової інформації є неможливими у зв`язку з його припиненням, така відповідь та спростування мають бути оприлюднені в іншому засобі масової інформації, за рахунок особи, яка поширила недостовірну інформацію. Спростування недостовірної інформації здійснюється незалежно від вини особи, яка її поширила. Спростування недостовірної інформації здійснюється у такий же спосіб, у який вона була поширена.

Згідно роз`яснень пленуму Верховного Суду України, даних у п. 15 постанови «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» № 1 від 27 лютого 2009 року, при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

Юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову про спростування недостовірної інформації, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

Під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, пересилання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 є автором інформації, яка була поширена про ОСОБА_2 та яка на думку останнього, є недостовірною та такою, що порушує немайнові права позивача на повагу до честі та гідності, а також на недоторканість ділової репутації.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 у своїх статтях в Інтернет-виданні «Ракурс» та на веб-сайті Інтернет-видання «Обозреватель» поширив, зокрема, інформацію такого змісту: «… ОСОБА_7 … був арештований по обвинуваченню в скоєнні низки злочинів - від незаконних валютних операцій до переховування краденого». «… 20 серпня 2002 року відносно ОСОБА_7 в Сімферополі була відкрита справа № 420675 за пограбування». «… ОСОБА_12 … был арестован по обвинению в совершении ряда преступлений - от незаконных валютных операций до сокрытия краденого. Осужденный Ленинским районным судом ОСОБА_26 , ОСОБА_12 вышел на свободу в декабре 1996 года в связи с амнистией, объявленной по случаю принятия новой Конституции». «… 20 августа 2002 года в отношении ОСОБА_12 в Симферополе было открыто дело № 420675 за ограбление». «… ОСОБА_7 особисто … видавав фальшиве «посвідчення» з «правом носіння табельної зброї», яке засвідчував фальшивою печаткою». «... неодноразові випадки притягнення до кримінальної відповідальності повністю виключали можливість зарахування його до лав Національної гвардії України».
На думку колегії суддів, зазначена інформація є недостовірною та такою, що порушує немайнові права ОСОБА_2 , виходячи з наступного.
З наданої суду довідки Міністерством внутрішніх справ України вбачається, що відомості про притягнення до кримінальної відповідальності або судимість щодо громадянина ОСОБА_25 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на інформаційному обліку МВС України не перебувають.
На запит суду апеляційної інстанції Міністерство внутрішніх справ України надало відповідь, в якій зазначено про те, що за персонально-довідковим обліком ДІТ МВС України відсутні відомості стосовно громадян ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_23 .
Враховуючи зазначене, поширена інформація про те, що ОСОБА_7 був арештований по обвинуваченню в скоєнні низки злочинів, неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, був засудженим Ленінським судом м. Києва, проти нього була відкрита справа за пограбування є недостовірною оскільки жодними наданими суду доказами не підтверджено відповідність зазначеної інформації дійсності.
Поширена відповідачами інформація, що стосується видачі ОСОБА_2 фальшивого «посвідчення» з «правом носіння табельної зброї», та засвідчення його фальшивою печаткою» також є недостовірною та не підтверджується жодними належними та допустимими доказами.

Так, надана суду копія посвідчення невідомої особи, підписана ОСОБА_2 та завірена печаткою «Окремий батальйон спеціального призначення» (Т.1 а.с. 12, 41) не є належним доказом, що може достовірно доводити фальшивість, (несправжність, підробність, відмінність від оригіналу) як зазначеного посвідчення, так і печатки на ньому.

Інформація про те, що «Засуджений Ленінським районним судом Севастополя, Грішін вийшов на волю в серпні 1996 року у зв`язку з амністією, проголошеною з нагоди ухвалення нової Конституції» «... 8 місяців, проведені в СІЗО, обвинувальний вирок…» не може вважатись недостовірною та не підлягає спростуванню, оскільки її правдивість визнана самим позивачем.

Так, з наданого суду інтерв`ю ОСОБА_2 , яке він давав виданню «Комсомольская правда в Украине» (Т. 2 а.с. 8-13) позивач зазначав про те, що в його житті була одна судимість за недонесення про вчинення злочину у м. Севастополі, яка згодом була знята. Він провів 8 місяців під вартою.

Разом з тим, колегія суддів приходить до висновку, що не підлягають до задоволення позовні вимоги ОСОБА_2 в частині спростування інформації, яка була поширена 01 квітня та 03 квітня 2015 року в Інтернет-виданні «Ракурс» та на веб-сайті Інтернет-видання «Обозреватель», наступного змісту: «Пройдисвіта звали ОСОБА_5 , 1974 року народження, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 . Він разом зі своєю дружиною ОСОБА_6 , 1983 року народження, ідентифікаційний код НОМЕР_2 , ховався від кредиторів, яким заборгував чималі суми». Подробиці бурхливої підприємницької діяльності ОСОБА_7 і його бойової подруги неважко встановити з численних судових рішень, винесених за позовами як контрагентів, так і податкових органів. Власне, і в ОСОБА_8 перебрався з рідного Севастополя, ховаючись від кредиторів та податківців. Тож недивно, що шлях нашого героя до депутатського мандату був всіяний аж ніяк не трояндами». «Але отримати диплом знову не судилось: через три роки ОСОБА_7 , який працював барменом у барі «Оболонь»…». «Вийшовши на волю, ОСОБА_9 знову взявся за старе, але в значно більших масштабах. Для початку він зареєстрував ТОВ «Универсал-инком-юг», за допомогою якого зібрав з довірливих городян 55 тис. дол. під обіцянки вкласти гроші у високоприбуткові інвестиційні проекти. У червні 1999 року ця шахрайська контора була визнана банкрутом, а обдурені вкладники ще довгі роки оббивали міліцейські пороги, вимагаючи притягнути ОСОБА_7 до кримінальної відповідальності». «До речі, балотувався ОСОБА_7 під проросійськими та прокомуністичними гаслами». «От тільки ні в якій ОСОБА_10 насправді не був. Оскільки в цей період він знайомився з меню Лук`янівського СІЗО в столиці України». «...кредитори на давали спокою, вимагаючи від правоохоронних органів порушити кримінальну справу проти шахрая». «Свої фінансові справи ОСОБА_7 намагався поправити за допомогою видавничої діяльності, організувавши випуск двох проросійських рептильок (газетами їх назвати не повертається язик), які закликали до ліквідації України та відновлення Радянського Союзу, «Севастопольский вестник» и «Наша севастопольская правда». «...він був прийнятий по підроблених документах на дворічні курси за фахом «Драматургія та режисура телебачення» у Центр додаткової професійної освіти (нині - Вищі курси кіно й телебачення при Всеросійському державному університеті кінематографії ім. С. Герасимова). Ці курси призначені для отримання другої вищої освіти, а першої в ОСОБА_7 , як ми пам`ятаємо, не було лише тюремні університети. Тому аферист пред`явив фальшивий диплом і в такий спосіб був зарахований до навчального закладу». «Проходимца звали ОСОБА_11 , 1974 года рождения, идентификационный номер НОМЕР_1 . Он вместе со своей женой ОСОБА_6 , 1983 года рождения, идентификационный код НОМЕР_2 , прятался от кредиторов, которым задолжал приличные суммы». «Подробности бурной предпринимательской деятельности ОСОБА_12 и его боевой подруги нетрудно установить по многочисленным судебным решениям, вынесенным по искам как контрагентов, так и налоговых органов. Собственно, и в Макеевку Костя перебрался из родного Севастополя, скрываясь от кредиторов и налоговиков». «Но получить диплом снова было не суждено: через три года ОСОБА_12 , который перебрался в Киев и работал барменом в баре «Оболонь…». «Вернувшись в Севастополь, Константин снова взялся за старое, но в значительно больших масштабах. Для начала он зарегистрировал ООО «Универсал-инком-юг», при помощи которого собрал с доверчивых горожан 55 тыс. долл. под обещания вложить деньги в высокодоходные инвестиционные проекты. В июне 1999 года эта контора была признана банкротом, а обманутые вкладчики еще долгие годы обивали милицейские пороги, требуя привлечь ОСОБА_12 к уголовной ответственности». «Кстати, баллотировался Гришин под пророссийскими и прокоммунистическими лозунгами». «... ни в какой ОСОБА_14 на самом деле не было. Поскольку в этот период он знакомился с меню следственного изолятора». «... кредиторы не давали покоя, требуя от правоохранительных органов возбудить уголовное дело против мошенника. «Свои финансовые дела Гришин пытался поправить с помощью издательской деятельности, организовав выпуск двух пророссийских листков (газетами их назвать язык не поворачивается), призывавших к ликвидации Украины и восстановлению Советского Союза, - «Севастопольский вестник» и «Наша севастопольская правда». «... он был принят по поддельным документам на двухгодичные курсы по специальности «Драматургия и режиссура телевидения» в Центр дополнительного профессионального образования. Эти курсы предназначены для получения второго высшего образования, а первого у Гришина, как мы помним, не было только тюремные университеты. Поэтому он предъявил фальшивый диплом и таким образом был зачислен в учебное заведение». «Цих людей ОСОБА_7 використовував для зйомки рекламних кліпів, завдяки яким зібрав колосальні гроші та цілий парк елітних автомобілів». «... як резервісти Нацгвардії опинились у її розпорядженні й що серед них робили особи з фальшивими посвідченнями, виданими «підполковником Семенченком». «... так званий командир батальйону замість того, щоби перебувати на фронті, веде життя світського лева та активно збирає гроші готівкою - зокрема, взяв чималу суму в тодішнього голови Донецької облдержадміністрації Сергія Тарути, яку привласнив». «... тюремну баланду сьорбав ОСОБА_5 , 1974 року народження». «... сам батальйон не є юридичною особою, не має ані власної печатки, ані власного рахунку в установах банків. Тобто пожертви Грішін Семенченко тупо привласнював». «Отримавши 12 серпня новий внутрішній паспорт, ОСОБА_17 моментально виправив на нове прізвище і закордонний. Вже 19 вересня 2014 року орденоносець збирав гроші з довірливих діаспорян у Сполучених Штатах».
Зазначена інформація є вираженням суб`єктивної думки і поглядів автора статей відповідача ОСОБА_1 про особу ОСОБА_2 та містить в собі виключно оціночні судження.
Згідно з п. 19 постанови пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» № 1 від 27 лютого 2009 року звернуто увагу судів, що вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з`ясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням. Відповідно до частини другої статті 471 Закону України «Про інформацію» оціночними судженнями, за винятком образи чи наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, зокрема критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, з огляду на характер використання мовних засобів, зокрема гіпербол, алегорій, сатири. Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.

Таким чином, відповідно до статті 277 ЦК України не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які, будучи вираженням суб`єктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати, що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні положень статті 10 Конвенції.

Крім того, у статтях 3, 4, 6 Декларації про свободу політичних дебатів у засобах масової інформації вказується, що оскільки політичні діячі та посадові особи, які обіймають публічні посади або здійснюють публічну владу на місцевому, регіональному, національному чи міжнародному рівнях, вирішили апелювати до довіри громадськості та погодилися «виставити» себе на публічне політичне обговорювання, то вони підлягають ретельному громадському контролю і потенційно можуть зазнати гострої та сильної громадської критики у засобах масової інформації з приводу того, як вони виконували або виконують свої функції. При цьому зазначені діячі та особи не повинні мати більшого захисту своєї репутації та інших прав порівняно з іншими особами.

У зв`язку з цим, межа допустимої критики щодо політичного діяча чи іншої публічної особи є значно ширшою, ніж окремої пересічної особи. Публічні особи неминуче відкриваються для прискіпливого висвітлення їх слів та вчинків і повинні це усвідомлювати.

Враховуючи те, що ОСОБА_2 є політичним діячем, а тому може зазнавати громадської критики та висвітлення інформації, що стосується його особи.

У позовній заяві ОСОБА_2 просив зобов`язати відповідачів спростувати недостовірну та таку, що порушує немайнові права ОСОБА_24 на повагу до честі та гідності, а також на недоторканість ділової репутації, інформацію шляхом опублікування в інтернет-виданні « ОСОБА_27 », на веб-сайті інтернет-видання «Обозреватель» інформації наступного змісту: «В інтернет-виданні «Ракурс» «01» квітня 2015 року була опублікована стаття під назвою: « ОСОБА_18 : від звичайного шахрая до живої легенди. Частина 1». Серед інших твердження, що увійшли до статті, були твердження про те, що ОСОБА_18 під час підприємницької діяльності займався шахрайством, обманюючи громадян, ухилявся від виконання фінансових зобов`язань перед контрагентами, податковими органами, займався підробкою документів, неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, обвинувачувався органами слідства в вчиненні кримінального правопорушення (грабіж), використовував у своїй діяльності проросійські і комуністичні гасла, був засновником друкованих видань, які закликають до ліквідації України як держави і відновленню Радянського Союзу. Повідомляємо, що дана інформація не відповідає дійсності. Редакція Інтернет-видання «Ракурс» не володіє будь-якими фактичними даними, які підтверджують викладені твердження - громадянина ОСОБА_24 ». «На сайте «Обозреватель» «01» апреля 2015 года была опубликована статья под названием: «Семен Семенченко: от обычного мошенника до живой легенды. Часть 1». Среди прочих утверджений, вошедших в статью, были утверждения о том, что ОСОБА_19 в предпринимательской деятельности занимался мошенничеством, обманывая граждан, уклонялся от выполнения финансовых обязательств перед контрагентами, налоговыми органами, занимался фальсификацией документов, неоднократно привлекался к уголовной ответственности, обвинялся органами следствия в совершении уголовного преступления (грабеж), использовал в своей деятельности пророссийские и коммунистические лозунги, был учредителем печатных изданий, призывающих к ликвидации Украины как государства и восстановлению ОСОБА_20 , что данная информация не соответствует действительности. Редакция интернет-издательства «Обозреватель» не владеет какими-либо фактическими данными, подтверждающими изложенные утверждения относительно гражданина ОСОБА_21 ». «В інтернет-виданні «Ракурс» «03» квітня 2015 року опубліковано статтю під назвою:« ОСОБА_18 : від звичайного шахрая до живої легенди. Частина 2». Серед інших тверджень, які увійшли до статті, містились, твердження, що ОСОБА_18 шляхом обману привласнював у корисливих цілях отримані від громадян для потреб АТО кошти, на зібрані кошти придбав собі парк елітних автомобілів та вів розкішний образ життя, а також здійснював підроблення документів, які видавались військовослужбовцям. Повідомляємо, що ця інформація не відповідає дійсності. Редакція інтернет-видання «Ракурс» не володіє будь-якими фактичними даними, які б підтверджували наведену в статті інформацію стосовно громадянина ОСОБА_2 ». «На сайті «Обозреватель» «03» квітня 2015 року опубліковано статтю під назвою: « ОСОБА_18 : від звичайного шахрая до живої легенди. Частина 2». Серед інших тверджень, які увійшли до статті, містились, твердження, що ОСОБА_18 шляхом обману привласнював у корисливих цілях отримані від громадян для потреб АТО кошти, на зібрані кошти придбав собі парк елітних автомобілів та вів розкішний образ життя, а також здійснював підроблення документів, які видавались військовослужбовцям. Повідомляємо, що ця інформація не відповідає дійсності. Редакція інтернет-видання «Обозреватель» не володіє будь-якими фактичними даними, які б підтверджували наведену в статті інформацію стосовно громадянина ОСОБА_2 ».

Таким чином, ОСОБА_2 фактично просить спростувати узагальнену ним інформацію. Однак, спростуванню підлягає інформація, яка була поширена, а не та, яку позивач узагальнив на основі статей ОСОБА_1 , розмішених в Інтернет-виданнях.

На зазначені обставини суд першої інстанції уваги не звернув та дійшов помилкового висновку про наявність підстав до задоволення позову в повному обсязі та можливість спростування поширеної інформації у спосіб зазначений позивачем.

Висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи та не ґрунтуються на наявних у справі доказах, що у відповідності до вимог ст. 309 ЦПК України є підставою до скасування рішення та ухвалення нового по суті вимог позивача.

В ході розгляду справи в суді апеляційної інстанції представником ОСОБА_2 ОСОБА_28 було подано заяву про відмову від частини позовних вимог. Зі змісту вказаної заяви вбачається, що представник позивача просив виключити з окремих позовних вимог певні речення, слова та словосполучення, що фактично є зміною позовних вимог, а не відмовою від них.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 31 ЦПК України позивач має протягом усього часу розгляду справи збільшити або зменшити розмір позовних вимог. Однак, під час розгляду справи у суді першої інстанції позивач не заявляв клопотання про зміну позовних вимог, а відтак їх зміна на стадії апеляційного розгляду чинним законодавством не передбачена.

Враховуючи зазначене, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав до задоволенні заяви представника ОСОБА_28 про відмову від частини позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги відповідача, що судом першої інстанції не було задоволено клопотання про допит свідків ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 колегія суддів не може взяти до уваги оскільки, показання свідків не є належним доказом по відношенню до предмету спору, так як свідки не можуть вказати на достовірність тих обставин, які позивач вважає неправдивими та просить спростувати їх, оскільки це була б лише думка певних осіб, яка також підлягає доведенню.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить направити в прокуратуру Київської області повідомлення про злочин, вчинений адвокатом Титикалом Р.С. щодо використання завідомо підробленого листа МВС України.

Зазначена вимога на думку колегії суддів задоволенню не підлягає, оскільки відповідно до вимог ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Відповідно до чинного ЦПК України, до повноважень суду апеляційної інстанції не відноситься вирішення питання наявності складу злочину в діях певних осіб. Крім того, відповідач, як і будь-який громадянин України, не позбавлений права самостійно звернутися до правоохоронних органів з заявою про вчинення злочину, якщо вважає, що в діях певної особи вбачається склад злочину.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Якщо суд апеляційної або касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

При подачі позовної заяви ОСОБА_2 зазначив, що він звільнений від сплати судового збору на підставі п. 13 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Відповідно до п. 13 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, зокрема, учасники бойових дій у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.
Враховуючи ту обставину, що ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом про захист честі, гідності, ділової репутації та спростування недостовірної інформації, а не за захистом прав учасника бойових дій, правові підстави для звільнення його від сплати судового збору відсутні. Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суд першої інстанції на зазначену обставину уваги не звернув, а, відтак судовий збір за подачу позовної заяви в частині відмови у задоволенні позовних вимог підлягає стягненню з позивача на користь Головного управління Державної казначейської служби України. При подачі позовної заяви сплаті підлягав судовий збір у розмірі 3 858 грн. 40 коп. Оскільки позовні вимоги задоволені на 23,1%, ОСОБА_2 повинен сплатити на користь ГУ ДКС України судовий збір у розмірі 2 967 грн. 11 коп. (3 858,4*76,9%(100%-23,1)).

Судовий збір в частині задоволених позовних вимог підлягає стягненню з пропорційно з кожного з відповідачів на користь Головного управління Державної казначейської служби України у розмірі 297 грн. 09 коп. ((3 858,4*23,1%)/3).

При подачі апеляційної скарги відповідач ОСОБА_1 сплатив судовий збір у розмірі 4 244 грн. 24 коп. Оскільки апеляційна скарга відповідача задоволена на 76,9 %, на його користь з позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 3 263 грн. 82 коп. (4 244,24*76,9%).

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 304, 307, 309, 313-314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30 червня 2016 року скасувати та ухвалити нове рішення.
Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Золота середина» про захист честі, гідності, ділової репутації та спростування недостовірної інформації задовольнити частково.
Визнати недостовірною та такою, що порушує немайнові права ОСОБА_2 на повагу до честі та гідності, а також на недоторканість ділової репутації наступну інформацію, автором якої є ОСОБА_22 і яка розміщена 01 квітня 2015 року об 11 год. 05 хв. в Інтернет-виданні « ОСОБА_4 , а саме:
«… ОСОБА_7 … був арештований по обвинуваченню в скоєнні низки злочинів - від незаконних валютних операцій до переховування краденого».
«… 20 серпня 2002 року відносно ОСОБА_7 в Сімферополі була відкрита справа № 420675 за пограбування».

Визнати недостовірною та такою, що порушує немайнові права ОСОБА_2 на повагу до честі та гідності, а також на недоторканість ділової репутації наступну інформацію, автором якої є ОСОБА_22 і яка розміщена 01 квітня 2015 року о 13 год. 19 хв. на веб-сайті Інтернет-видання «Обозреватель» http://obozrevatel.com/blogs/16928-semen-semenchenko-ot-obyichnogo-moshennika-do-zhivoj-legendyi.htm, а саме:
«… Гришин … был арестован по обвинению в совершении ряда преступлений - от незаконных валютных операций до сокрытия краденого. Осужденный Ленинским районным судом ОСОБА_26 , ОСОБА_12 вышел на свободу в декабре 1996 года в связи с амнистией, объявленной по случаю принятия новой Конституции».
«… 20 августа 2002 года в отношении ОСОБА_12 в Симферополе было открыто дело № 420675 за ограбление».

Визнати недостовірною та такою, що порушує немайнові права ОСОБА_2 на повагу до честі та гідності, а також на недоторканість ділової репутації, наступну інформацію, автором якої є ОСОБА_22 і яка розміщена 03 квітня 2015 року о 09 год. 04 хв. в Інтернет-виданні «Ракурс» http://ua.racurs.ua/802-semen-semenchenko-vid-zvychaynogo-shahraya-do-jyvoyi-legendy-chastyna - 2 та 03 квітня 2015 року о 13 год. 31 хв. на веб-сайті Інтернет-видання «Обозреватель» http://obozrevatel.com/blogs/52739-semen-semenchenko-vid-zvichajnogo-shahraya-do-zhivoi-legendi-chastina-2.htm, а саме:

«… Грішін особисто … видавав фальшиве «посвідчення» з «правом носіння табельної зброї», яке засвідчував фальшивою печаткою».

«... неодноразові випадки притягнення до кримінальної відповідальності повністю виключали можливість зарахування його до лав Національної гвардії України».

Зобов`язати ОСОБА_1 та ОСОБА_3 спростувати недостовірну та таку, що порушує немайнові права ОСОБА_24 на повагу до честі та гідності, а також на недоторканість ділової репутації, інформацію шляхом опублікування в Інтернет-виданні «Ракурс» спростування інформації, автором якої є ОСОБА_22 і яка розміщена 01 квітня 2015 року об 11 год. 05 хв. в Інтернет-виданні « ОСОБА_4 , а саме:
«… ОСОБА_7 … був арештований по обвинуваченню в скоєнні низки злочинів - від незаконних валютних операцій до переховування краденого».
«… 20 серпня 2002 року відносно ОСОБА_7 в Сімферополі була відкрита справа № 420675 за пограбування».

Зобов`язати ОСОБА_1 та Товариство з обмеженою відповідальністю «Золота Середина» спростувати недостовірну та таку, що порушує немайнові права ОСОБА_2 на повагу до честі та гідності, а також недоторканість ділової репутації, інформацію шляхом опублікування на веб-сайті Інтернет-видання «Обозреватель» спростування інформації, автором якої є ОСОБА_22 і яка розміщена 01 квітня 2015 року о 13 год. 19 хв. на веб-сайті Інтернет-видання «Обозреватель» http://obozrevatel.com/blogs/16928-semen-semenchenko-ot-obyichnogo-moshennika-do-zhivoj-legendyi.htm, а саме:
«… Гришин … был арестован по обвинению в совершении ряда преступлений - от незаконных валютных операций до сокрытия краденого. Осужденный Ленинским районным судом ОСОБА_26 , ОСОБА_12 вышел на свободу в декабре 1996 года в связи с амнистией, объявленной по случаю принятия новой Конституции».
«… 20 августа 2002 года в отношении Гришина в Симферополе было открыто дело № 420675 за ограбление».

Зобов`язати ОСОБА_1 та ОСОБА_3 спростувати недостовірну та таку, що порушує немайнові права ОСОБА_2 на повагу до честі та гідності, а також на недоторканість ділової репутації, інформацію шляхом опублікування в Інтернет-виданні «Ракурс» спростування інформації, автором якої є ОСОБА_22 і яка була розміщена 03 квітня 2015 року о 09 год. 04 хв. в Інтернет-виданні «Ракурс» http://ua.racurs.ua/802-semen-semenchenko-vid-zvychaynogo-shahraya-do-jyvoyi-legendy-chastyna - 2, а саме:

«… Грішін … видавав фальшиве «посвідчення» з «правом носіння табельної зброї», яке засвідчував фальшивою печаткою».

«... неодноразові випадки притягнення до кримінальної відповідальності повністю виключали можливість зарахування його до лав Національної гвардії України».

Зобов`язати ОСОБА_1 та Товариство з обмеженою відповідальністю «Золота Середина» спростувати недостовірну та таку, що порушує немайнові права ОСОБА_2 на повагу до честі та гідності, а також на недоторканість ділової репутації, інформацію шляхом опублікування на веб-сайті Інтернет-видання «Обозреватель» спростування інформації, автором якої є ОСОБА_22 і яка розміщена 03 квітня 2015 року о 13 год. 31 хв. на веб-сайті Інтернет-видання «Обозреватель» http://obozrevatel.com/blogs/52739-semen-semenchenko-vid-zvichajnogo-shahraya-do-zhivoi-legendi-chastina-2.htm:

« … Грішін … видавав фальшиве «посвідчення» з «правом носіння табельної зброї», яке засвідчував фальшивою печаткою».

«... неодноразові випадки притягнення до кримінальної відповідальності повністю виключали можливість зарахування його до лав Національної гвардії України».
В задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_2 відмовити.
В задоволенні заяви представника ОСОБА_2 адвоката Титикала Романа Сергійовича про відмову від частини позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2 , проживаючого по АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , на користь Головного управління Державної казначейської служби України в Київській області судовий збір у розмірі 2 967 (дві тисячі дев`ятсот шістдесят сім гривень, 11 копійок).
Стягнути з ОСОБА_1 , проживаючого по АДРЕСА_2 , на користь Головного управління Державної казначейської служби України в Київській області судовий збір у розмірі 297 (двісті дев`яносто сім гривень, 09 копійок).

Стягнути з ОСОБА_3 , проживаючої по АДРЕСА_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , на користь Головного управління Державної казначейської служби України в Київській області судовий збір у розмірі 297 (двісті дев`яносто сім гривень, 09 копійок).

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Золота середина», місце знаходження вул. Незалежності, 15, с. Віта-Поштова, Києво-Святошинський р-н, Київської області, , на користь Головного управління Державної казначейської служби України в Київській області судовий збір у розмірі 297 (двісті дев`яносто сім гривень, 09 копійок).

Стягнути з ОСОБА_2 , проживаючого по АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 , проживаючого по АДРЕСА_2 , судовий збір у розмірі 3 263 (три тисячі двісті шістдесят три гривні, 82 копійки).
Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: Фінагєєв В.О.
Судді: Кашперська Т.Ц.

Сушко Л.П.