Справа №173/12/16-ц
Провадження №2/173/192/2016
Верхньодніпровський районний суд
Дніпропетровської області
У складі: головуючої - судді Петрюк Т.М
При секретарі - Рудовій Л.В.
Розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Верхньодніпровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Унірем ОСОБА_2» про визнання договору оренди земельної ділянки недійсним,-
До суду звернувся позивач ОСОБА_1, з позовом про визнання договору оренди земельної ділянки недійсним до відповідача ТОВ «Унірем- Агро ОСОБА_2», згідно якого просить визнати договір оренди земельної ділянки (паю) площею 7.0698 га без номера та дати укладення, укладений між ним та відповідачем недійсним посилаючись на наступне: згідно державного акту про право власності на земельну ділянку ДП № 074974, виданого 06.05.2005 року йому належить земельна ділянка (пай) розміром 7. 0698 га, що розташована на території Дмитрівської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області.
Останні роки він особисто не займався обробкою вказаної земельної ділянки та нікому не передавав її в оренду. У 2015 році він побажав передати свою земельну ділянку в оренду та дізнався, що його земельна ділянка перебуває в оренді у відповідача на підставі договору оренди, укладеного нібито між ним та відповідачем.
Згідно вказаного договору передавалась в оренду його земельна ділянка площею 7.6098 га на 1 5 років з моменту проведення державної реєстрації вказаного договору.
Коли він ознайомився з договором, то виявив, що він підписаний не ним, а іншою особою, а підпис на договорі не відповідає його підпису. Орендної плати за вказаними договором він не отримував, а якщо хтось і розписувався у відомості про отримання орендної плати, то це робив не він.
Вважає, що договір оренди без номеру, зареєстрований 21 серпня 2010 року повинен бути визнаний недійсним, в зв'язку з тим, що він підписаний не ним, а іншою особою, що й стало підставою звернення до суду.
У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, давши пояснення фактично установлені матеріалами справи.
Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечувала, при цьому пояснила, що про наявність договору оренди земельної ділянки позивач знав. Особисто отримував орендну плату. В жовтні минулого року керівництво товариства особисто спілкувалось з позивачем, та позивачу було виплачено орендну плату наперед. Тому просила відмовити у задоволенні позовних вимог. В подальшому представник відповідача в судове засідання не з'являлась. Документи на підтвердження отримання орендної плати позивачем суду не надала.
Вислухавши пояснення осіб, що приймали участь у розгляді справи, дослідивши надані сторонами докази, суд прийшов до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступними підставами.
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1, є власником земельної ділянки (паю) площею 7.0698 га, що розташована на території Дмитрівської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, що підтверджується копією державного акту про право приватної власності на землю.
Таким чином відповідно до ст. 210 ЦК України передбачено, даний правочин є вчиненим і даний договір оренди земельної ділянки є укладеним.
Позивач заперечує свій підпис на укладеному договорі, посилаючись на те, що даний договір він не підписував.
Відповідно до п. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першо-третьою, п'ятою-шостою ст. 203 Цього кодексу.
ст. 203 ЦК України встановлені умови дійсності правочину, а саме зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.
Особа. яка вчинила правочин, повинна мати відповідний обсяг цивільної дієздатності
Волевиявлення учасника правочину має бути вільним та відповідати його внутрішній волі.
Правочин має вчинятись у формі, встановленій законом.
Правочин має бути спрямований на настання правових наслідків, що обумовлені ним.
Відповідно до п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» вказується, що недійсним може бути визнано лише укладений правочин. І не може бути визнаний недійсним правочин, який не вчинено.
Судом встановлено, що при укладанні даного договору оренди землі були порушені дві вимоги щодо умов дійсності правочину, передбачені ст. 203 ЦК України. А саме: вимога про те, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним та відповідати його внутрішній волі.
Суд вважає, що даний договір не можна вважати і неукладеним, так як він був зареєстрований в установленому законі порядку, та відносини між сторонами існували протягом певного періоду часу. Так як доказів того, що позивач не отримував орендної плати суду не надано.
Умовою, яка була порушена при укладенні договору оренди земельної ділянки це наявність вільного волевиявлення учасника правочину та відповідність його внутрішній волі, яка п підтверджується висновком почеркознавчої експертизи .
Висновком почеркознавчої експертизи № 44/04-50 від 05.02.2015 року встановлено, що підпис від імені ОСОБА_1, в графі «орендодавець» у розділі 14 договору оренди земельної ділянки, укладеного 21.08.2010 року між ОСОБА_3, та ТОВ «Унірем-Агро ОСОБА_2» виконано не ОСОБА_1 Таким чином, судом встановлено, що позивач договір оренди землі не підписував. Тобто при підписанні договору оренди земельної ділянки, позивач взагалі не виражав свою волю ніяким чином, і відсутність його підпису на договорі оренди земельної ділянки на думку суду свідчить про невідповідність його волевиявлення внутрішній волі позивача.
Так як судом встановлений факт, що позивач спірний договір оренди земельної ділянки не підписував, даний договір не можна вважати таким, що відповідав волі позивача.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої, ухвалено судове рішення, суд присуджує з іншої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати.
Позивач в зв'язку з розглядом справи в суді поніс судові витрати по сплаті судового збору в сумі 553 грн. 20 коп., що підтверджується чеком про оплату. Так як позовні вимоги позивача задоволені, суд вважає за потрібне стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати по сплаті судового збору.
Керуючись ст.ст.10, 60, 88, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 за позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Унірем ОСОБА_2» про визнання договору оренди земельної ділянки недійсним задовольнити
Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Унірем-Агро ОСОБА_2» на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 553 грн. 20 коп.
Рішення може бути оскаржене до судової палати з цивільних справ апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 10 днів з моменту його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Верхньодніпровський районний суд. Особи, які брали участь у судовому засіданні, але не були присутні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання цього рішення.

Заочне рішення може бути оскаржене відповідачем протягом 10 днів з моменту його отримання шляхом подачі заяви про його скасування до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області.

Рішення набирає чинності після закінчення строку на подання апеляційної скарги та/або заяви про скасування заочного рішення, якщо така скарга та/або заява не подавались. У випадку подання апеляційної скарги та/або заяви про скасування заочного рішення, рішення суду набирає чинності після розгляду справи судом апеляційної інстанції, або після перегляду заочного рішення судом, який його постановив, якщо рішення не було скасоване або змінене.

Суддя Петрюк Т.М.