№ справи 2-1936/11
№ провадження 6/361/182/16
У Х В А Л А

30 серпня 2016 року Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Шинкаря А.О.,

при секретарі - Брейкіній Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бровари цивільну справу за заявою старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_1 про зміну способу і порядку виконання рішення суду,

В С Т А Н О В И В:

Старший державний виконавець відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області (далі відділ ДВС) ОСОБА_1 звернувся до суду із вищевказаною заявою, у якій, враховуючи уточнення вимог, посилався на те, що рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 03 листопада 2011 року у цивільній справі № 2-1936/11, яке залишено без змін ухвалою Апеляційного суду Київської області від 26 березня 2012 року, задоволено позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення суми боргу в розмірі 3 315 773 грн. 26 коп.

На підставі виконавчого листа № 2-1936/11, виданого 15 травня 2012 року Броварським міськрайонним судом Київської області, відділом ДВС відкрито виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 боргу в розмірі 3 315 773 грн. 26 коп. Під час проведення виконавчих дій відділом ДВС встановлено наявність у боржника ОСОБА_3 майна, зокрема, обєкту незавершеного будівництвом міні-торгового комплексу, що розташований за адресою: село Шевченкове Броварського району Київської області, вулиця Леніна, 12, яке було включено до акту опису й арешту майна боржника. ОСОБА_3 зверталася до Броварського міськрайонного суду Київської області з позовом до Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Київській області про виключення спірного майна з акту опису й арешту та звільнення його з-під арешту. Проте, рішенням Апеляційного суду Київської області від 18 вересня 2013 року у задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено.

У ході вчинення виконавчих дій у цивільній справі № 2-1936/11 державним виконавцем встановлено факт відсутності у боржника ОСОБА_3 грошових коштів та іншого майна, крім вказаного вище міні-торгового комплексу, за рахунок якого нею може бути частково погашена заборгованість перед ОСОБА_2 за виконавчим листом від 15 травня 2012 року у справі № 2-1936/11.

Посилаючись на наявність обставин, що ускладнюють та роблять неможливим виконання рішення суду від 03 листопада 2011 року у справі № 2-1936/11 про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 суми боргу в розмірі 3 315 773 грн. 26 коп., державний виконавець вважає, що є всі підстави для зміни способу і порядку виконання рішення суду про стягнення суми боргу, а тому просить змінити спосіб і порядок виконання рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 03 листопада 2011 року у цивільній справі № 2-1936/11, а саме: у рахунок часткового погашення боргу ОСОБА_3 перед ОСОБА_2 в розмірі 3 315 773 грн. 26 коп. за виконавчим листом № 2-1936/11, виданим судом 15 травня 2012 року на підставі рішення суду від 03 листопада 2011 року, передати ОСОБА_2 обєкт незавершеного будівництва міні-торговий комплекс, що знаходиться за адресою: село Шевченкове Броварського району Київської області, вулиця Леніна, 12, та визнати за ОСОБА_2 права та обовязки забудовника цього обєкта незавершеного будівництва.

Старший державний виконавець відділу ДВС ОСОБА_1 у судовому засіданні заяву підтримав, просив її задовольнити. Посилався на те, що рішення суду про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 боргу не виконується протягом тривалого часу через відсутність у боржника коштів. Державним виконавцем вживалося всіх можливих заходів до виконання рішення, проте у даному випадку зміна способу і порядку виконання рішення суду, викладеного у заяві державного виконавця Відділу ДВС, є єдиним реальним способом хоча б часткового його виконання. Також посилався й на ту обставину, виконавча служба також вчиняла спроби реалізації комплексу, але таке не вдалося по обєктивним обставинам.

Представник стягувача ОСОБА_2 ОСОБА_4 у судовому засіданні заяву підтримав, просив її задовольнити.

Боржник ОСОБА_3 в судовому засіданні надала заяву від 30.08.2016 року, в якій заяву старшого державного виконавця Відділу ДВС ОСОБА_1 визнала та просить її задовольнити в повному обсязі. Боржник також повідомила, що наслідки визнання такої заяви, передбачені ч. 4 ст. 174 ЦПК України, їй відомі та зрозумілі.

Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступних висновків.

В порядку ст. 373 ГПК України за наявності обставин, що утруднюють виконання рішення, за заявою державного виконавця або за заявою сторони суд, який видав виконавчий документ, розглядає питання про зміну чи встановлення способу і порядку виконання рішення в судовому засіданні з викликом сторін і у виняткових випадках може змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення.

Частина 1 ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження» встановлює, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, державний виконавець за власною ініціативою чи за заявою сторін, а також самі сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочкою або розстрочкою виконання, а також про встановлення або зміну способу і порядку виконання.

Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.12.2003 року № 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» надано розяснення, що при вирішенні заяв державного виконавця чи сторони про встановлення або зміну способу й порядку його виконання суду потрібно мати на увазі, що їх задоволення можливе виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (у тому числі у разі відсутності у боржника майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, тощо).

В постанові пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25.09.2015 року № 8 «Про практику розгляду судами процесуальних питань, повязаних із виконанням судових рішень у цивільних справах» розяснено, що суди мають звернути увагу на таке: якщо у боржника відсутнє присуджене стягувачу майно в натурі, що підтверджено, наприклад, актом державного виконавця, то суд може змінити спосіб виконання рішення на стягнення вартості цього майна, при цьому суд має виходити з його вартості, визначеної в рішенні суду, і, навпаки, в разі відсутності коштів у боржника суд може змінити рішення суду на звернення стягнення на його майно.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 03 листопада 2011 року у цивільній справі № 2-1936/11 з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 стягнуто суму боргу за укладеним між ними договором безвідсоткової цільової позики від 18 листопада 2007 року в розмірі 3 315 773 грн. 26 коп. та судові витрати в розмірі 1 820 грн., всього 3 317 593 грн. 26 коп.

Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 26 березня 2012 року дане рішення суду першої інстанції залишено без змін та воно набрало законної сили.

Постановою старшого державного виконавця відділу ДВС ОСОБА_1 відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-1936/11, виданого 15 травня 2012 року Броварським міськрайонним судом Київської області, про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 суми боргу в розмірі 3 315 773 грн. 26 коп. та судових витрат у розмірі 1 820 грн.

Судом також зясовано і це не заперечується сторонами, що заявником вчинено всі дії для стягнення з ОСОБА_3 заборгованості, але дані дії не призвели до позитивного результату. ОСОБА_3 постійно ухиляється від обовязку погашення заборгованості, оскаржує всі дії державного виконавця та судові рішення.

Відповідно до положень Закону України «Про виконавче провадження» саме на держаного виконавця покладається обовязок примусового виконання рішення суду. Під час виконавчого провадження державним виконавцем встановлено, що:

- рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 03.11.2011 року у справі № 2-1936/2011 р. ОСОБА_3 в добровільному порядку не виконує та різними способами ухиляється від такого виконання;

- у боржника відсутні грошові кошти, за рахунок яких можна погасити заборгованість перед ОСОБА_2;

- неможливість звернення стягнення на майно боржника через відсутність зареєстрованого права власності на майно;

- ухилення боржника від введення в експлуатацію міні-торгового комплексу та реєстрації права власності на дане майно;

- інші обставини значна сума боргу, тривалість невиконання боржником зобовязань, необхідність охорони та утримання майна.

З урахуванням вказаних обставин, держаний виконавець дійшов висновку, що зміна способу та порядку виконання рішення суду до Броварського міськрайонного суду Київської області від 03.11.2011 року у справі №2-1936/11 шляхом передання ОСОБА_2 обєкту незавершеного будівництва за адресою: Київська область, Броварський район, с. Шевченкове, вул. Леніна, 12, та визнання за нею прав та обовязків забудовника даного обєкта незавершеного будівництва є єдиним способом виконання рішення суду від 03.11.2011 року та захисту майнових прав стягувача. Даний спосіб захисту відповідає чинному законодавству.

З матеріалів справи та пояснень учасників процесу вбачається, що у процесі здійснення виконавчих дій державним виконавцем встановлено відсутність у боржника ОСОБА_3 грошових коштів для погашення заборгованості.

Проте, згідно акту опису й арешту майна від 03 грудня 2012 року у боржника виявлено обєкт незавершеного будівництва: міні-торгівельний комплекс, загальною площею 785,1 м2, що знаходиться за адресою: село Шевченкове Броварського району Київської області, вулиця Леніна, 12.

З висновку експерта № 20 за результатами проведення будівельно-технічного дослідження, складеного 30 серпня 2013 року Товариством з обмеженою відповідальністю «Центр правової допомоги «Правозахист», вбачається, що нежитлова будівля міні-торгового комплексу, площею 780,9 м2, який розташований за адресою: село Шевченкове Броварського району Київської області, вулиця Леніна, 12, відповідає вимогам нормативної документації в галузі будівництва. Будівельна готовність цієї нежитлової будівлі становить 100 %.

Вказаний міні-торговий комплекс побудований боржником ОСОБА_3 на підставі дозволу на виконання будівельних робіт № 437/10 від 31 травня 2010 року. На даний час цей міні-торговий комплекс в експлуатацію не введений. Право власності на вказаний комплекс не зареєстровано та правовстановлюючий документ не видавався.

Згідно звіту про оцінку майна, проведеного 08 квітня 2015 року ПП «Консалтингова група Агро-Експерт» ринкова вартість зазначеного вище міні-торгового комплексу становить 2 937 000 грн.

У судовому засіданні також зясовано й це підтверджено учасниками процесу, що державною виконавчою службою вчинялися спроби реалізації вищенаведеного обєкта незавершеного будівництва через ПП «Юстиція», яке на той час займалося такою реалізацією, проте реалізувати вказаний обєкт так і не виявилося можливим.

З 16 квітня 2014 року діє Тимчасовий порядок реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 16 квітня 2014 року за № 656/5, на підставі якого проводиться державною виконавчою службою арештованого майна шляхом проведення електронних торгів.

Розділом 3 Порядку визначено інформацію, яка стосується кожного виду майна, щодо якого можуть проводитися електронні торги. Проте вказаний розділ не містить вимог та інформації щодо обєктів незавершеного будівництва та обєктів не введених в експлуатацію, обєктів на які не зареєстровано у визначеному законом порядку право власності.

23 березня 2015 року старший державний виконавець відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_1 звернувся до ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України із запитом про можливість реалізації вказаного обєкту незавершеного будівництва - міні-торгового комплексу, площею 780,9 м2, в системі електронних торгів арештованого майна (СЕТАМ). На вказаний запит надано відповідь від 23 травня 2015 року, яким розяснено, що обовязковою умовою передачі майна на реалізацію, в тому числі обєкта незавершеного будівництва, є наявність правовстановлюючих документів, що підтверджують право власності або право користування майном, інших необхідних документів, визначених Порядком та встановлення відповідності вказаних документів вимогам закону.

Як встановлено державним виконавцем та підтверджується матеріалами справи, правовстановлюючі документи, що б підтверджували право власності або право користування майном, визначені законом, на вказаний обєкт відсутні. Отже, ані ПП «Юстиція», ані в подальшому Система електронних торгів арештованого майна (СЕТАМ) не наділені повноваженнями на реалізацію такого обєкта незавершеного будівництва.

Крім того, для реалізації майна через вказану систему торгів державний виконавець повинен отримати дозвіл керівництва, який наданий не був, що підтверджується резолюцією керівництва про відмову такої реалізації.

З урахуванням матеріалів справи, судом також встановлено, що іншого майна, на яке може бути звернене стягнення, крім зазначений обєкт незавершеного будівництва - міні-торгового комплекс, у боржника відсутнє.

Відповідно до ст. 373 ЦПК України, ч. 1 ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, державний виконавець за власною ініціативою чи за заявою сторін, а також самі сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання, а також про встановлення або зміну способу і порядку виконання.

Зважаючи на всі вищевикладені докази у їх сукупності, враховуючи ту обставину, що боржник ОСОБА_3 всупереч вимогам закону протягом тривалого часу не виконує рішення суду про стягнення з неї значної суми боргу, відсутність у останньої грошових коштів та іншого майна, на яке може бути звернуто стягнення у порядку виконання судового рішення, неможливості реалізації шляхом проведення електронних торгів майнового комплексу через відсутність зареєстрованого права власності на майно та правовстановлюючого документу на нього, та відсутність іншого способу виконання рішення суду, значну суму боргу, а також визнання боржником в порядку ч. 4 ст. 174 ЦПК України вимог заяви державного виконавця, суд дійшов висновку, що заява старшого державного виконавця Відділу ДВС про зміну способу і порядку виконання рішення ґрунтується на вимогах закону та підлягає задоволенню.

Що стосується вимог про визнання за ОСОБА_2 прав та обовязків забудовника обєкта незавершеного будівництва, то суд вважає, що вони не підлягають розгляду в порядку ст.. 373 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ч. 4 ст. 174, ст. ст. 179, 209, 210, 368, 373 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Заяву задовольнити частково.

Змінити спосіб і порядок виконання рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 03 листопада 2011 року у цивільній справі № 2-1936/11 про стягнення з ОСОБА_3 та користь ОСОБА_2 боргу в сумі 3 315 773 грн. 26 коп. та судових витрат у сумі 1 820 грн, а саме: у рахунок часткового погашення боржником ОСОБА_3 перед стягувачем ОСОБА_2 боргу в сумі 3 315 773 (три мільйони триста пятнадцять тисяч сімсот сімдесят три) грн. 26 коп. за виконавчим листом № 2-1936/11, виданим 15 травня 2012 року Броварським міськрайонним судом Київської області, передати ОСОБА_2 обєкт незавершеного будівництва міні-торговий комплекс, що знаходиться за адресою: Київська область, Броварський район, село Шевченкове, вулиця Леніна, 12, вартістю 2 937 000 (два мільйони девятсот тридцять сім тисяч) грн.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було проголошено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: Шинкар А.О.