справа № 2-263/08
УХВАЛА

Іменем України

про відмову в задоволенні подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України громадянина

11 листопада 2016 року м. Арциз

Арцизький районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді - Гусєвої Н.Д.,

при секретарі Рябчук О.А.,

розглянувши подання державного виконавця Арцизького районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_1, про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України громадянина ОСОБА_2,

встановив:

Державний виконавець Арцизького районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області (далі Арцизький РВДВС) ОСОБА_1 звернулася до суду з поданнямпро тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України, посилаючись на те, що в Арцизькому РВДВС на виконанні знаходиться виконавчий лист № 2-263/08, виданий Арцизьким районним судом Одеської області 21 травня 2008 року, про стягнення зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, у твердій грошовій сумі у розмірі 400,00 грн., щомісячно, до повноліття, відповідно. В своєму поданні державний виконавець вказує на те, що боржник ОСОБА_2 станом на 01.11.2016р. має невиконане зобовязання, покладене на нього виконавчим документом; на виклики до державного виконавця не зявляється, станом на 01 листопада 2016 року заборгованість по аліментам у боржника складає 36139,56 грн. Таким чином, посилаючись на норми п. 10 ст. 18Закону України «Про виконавче провадження», ст. 377-1 ЦПК України, ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України», державний виконавець Арцизького РВДВС просить суд ухвалити рішення про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України громадянина ОСОБА_2 до повного та реального виконання зобовязань за вищезазначеним виконавчим листом.

Державний виконавець Арцизького РВДВС ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилася, але в поданні просила суд розглянути подання без її участі.

Боржник та стягувач в силу положень ч. 2 ст. 377-1 ЦПК України в судове засідання не викликалися.

У звязку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, судом, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, розглянувши подання державного виконавця Арцизького РВДВС ОСОБА_1, дослідивши матеріали справи, додані до подання докази, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що на виконанні в Арцизькому РВДВС знаходиться виконавчий лист № 2-263/08, виданий Арцизьким районним судом Одеської області 21 травня 2008 року, про стягнення зі ОСОБА_2 аліментів на користь ОСОБА_3 на утримання дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, у твердій грошовій сумі у розмірі 400,00 грн. щомісячно з наступною індексацією відповідно до закону, починаючи з дня подачі позовної заяви, тобто з 26.10.2007р. і до повноліття ОСОБА_4, тобто до 20.05.2010р., і з 20.05.2010р. у розмірі 300,00 грн. щомісячно до повноліття ОСОБА_7, тобто до 04.06.2011р., і з 04.06.2011р. у розмірі 200,00 грн. щомісячно до повноліття ОСОБА_5, тобто до 03.01.2015р. і з 03.01.2015р. у розмірі 100,00 грн. щомісячно до повноліття ОСОБА_6, тобто до 19.11.2016р.(а.с. 30-31). Державним виконавцем 25.06.2008р. було відкрите виконавче провадження по вищевказаному виконавчому листу, що підтверджується постановою про відкриття виконавчого провадження від 25.06.2008р. (а.с. 29). Відповідно до розрахунку заборгованості по аліментах від 04.11.2016р., складеного державним виконавцем, заборгованість по аліментам боржника ОСОБА_2 станом на 01.11.2016р. складає 36139,56 грн. (а.с. 32).

Відповідно до ст. 8 ЦПК України суд вирішує справи відповідно до Конституції України, законів України та міжнародних договорів, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно ч. 1 ст. 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця або за місцезнаходженням виконавчого округу за поданням приватного виконавця.У відповідності до частини 2 цієї ж процесуальної норми, суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця, приватного виконавця.

Судом встановлено, що подання державного виконавця зумовлене ускладненням виконання виконавчого листа № 2-263/08, виданого Арцизьким районним судом Одеської області 21 травня 2008 року,про стягнення аліментів у звязку з тим, що боржником зазначений виконавчий документ не виконаний.

Згідно ч. 1 ст. 18Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Відповідно до п. 19 ч. 3 ст. 18Закону України «Про виконавче провадження» виконавцю під час здійснення виконавчого провадження надається право у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду, який видав виконавчий документ, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Стаття 33 Конституції України гарантує кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, свободу пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно ч. 4 ст. 313 ЦК України фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України» підставою для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон є випадок, якщо громадянин ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобовязань. Зі змісту даної норми випливає, що таке тимчасове обмеження може бути застосовано до конкретної особи, яка має намір виїхати за кордон, про що подала заяву у відповідні органи.

Інструкцією з організації примусового виконання рішень(надалі за текстом Інструкція), затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012р. № 512/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 29.09.2016р. № 2832/5) деталізовано вимоги щодо змісту подання про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду боржника. Так, згідно п. 2 розділу ХІІІ Інструкції подання виконавця має обовязково містити обґрунтування ухилення боржника від виконання своїх зобовязань (зобовязань боржника - юридичної особи).

Оскільки ОСОБА_2 тривалий час не виконує виконавчий лист № 2-263/08, виданий Арцизьким районним судом Одеської області 21 травня 2008 року,про стягнення аліментів, тому Арцизький РВДВС звернувся до суду із поданням про обмеження йому у праві виїзду за межі України до повного виконання боргових зобов'язань.

З матеріалів справи безспірно вбачається, що в провадженні Арцизького РВДВС на виконанні знаходиться виконавчий лист № 2-263/08, виданий Арцизьким районним судом Одеської області 21 травня 2008 року, про стягнення зі ОСОБА_2 аліментів на користь ОСОБА_3 на утримання дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, у твердій грошовій сумі у розмірі 400,00 грн. щомісячно з наступною індексацією відповідно до закону, починаючи з дня подачі позовної заяви, тобто з 26.10.2007р. і до повноліття ОСОБА_4, тобто до 20.05.2010р., і з 20.05.2010р. у розмірі 300,00 грн. щомісячно до повноліття ОСОБА_7, тобто до 04.06.2011р., і з 04.06.2011р. у розмірі 200,00 грн. щомісячно до повноліття ОСОБА_5, тобто до 03.01.2015р. і з 03.01.2015р. у розмірі 100,00 грн. щомісячно до повноліття ОСОБА_6, тобто до 19.11.2016р. Проте, як вбачається з матеріалів справи, державним виконавцем 25.06.2008р. лише відкрито виконавче провадження по виконанню виконавчого документа, однак, виконавцем не вжито будь-яких заходів щодо розшуку боржника, а судом не встановлено жодних обставин, які б вказували на доведеність факту ухилення ОСОБА_2 від виконання зобовязання, хоча законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон не за сам факт невиконання зобовязань, а саме - за ухилення від цього.

Отже, державний виконавець ставить вимогу про обмеження права виїзду за межі України громадянина ОСОБА_2, не маючи відомостей про те, що він дійсно бажає виїхати за межі України.

Також, матеріали справи не містять відомостей про те, яким саме чином боржник ухиляється від виконання рішення суду, чи він дійсно бажає виїхати за межі України.

Разом з тим, подання державного виконавця не містить обґрунтування ухилення боржника ОСОБА_2 від виконання своїх зобовязань.

Суд зазначає, що згідно розяснень, що викладені у розділі «Ухилення боржника від виконання зобовязань» Узагальнення судової практики Верховного Суду «Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України» від 01 лютого 2013 року, судам розяснено, що у випадку, коли особа, яка має невиконані зобовязання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне; однією з підстав для відмови у задоволенні подання може бути неповнота вчинення виконавчих дій, відсутність доказів на підтвердження факту ухилення боржника від виконання своїх боргових зобовязань і відомостей про обізнаність боржника щодо наявності відкритого виконавчого провадження та строків його добровільного погашення.

Виходячи із наведеного і за відсутності обґрунтування подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України та доказів про свідоме невиконання ОСОБА_2 належних до виконання зобовязань, суд приходить до висновку про необхідність відмови у задоволенні подання державного виконавця Арцизького РВДВС ОСОБА_1 про встановлення тимчасового обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України так як можуть бути порушені його конституційні права, встановлені та закріплені ст. 33 Конституції України, а тому внесене до суду подання державного виконавця не обґрунтоване, не доведене та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 33 Конституції України, ст. 313 ЦК України, ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», ст. ст. 1, 6 Закону України «Про порядок виїзду і вїзду в Україну громадян України», ст. ст. 8, 197, 377-1 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

В задоволенні подання державного виконавця Арцизького районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України громадянина ОСОБА_2 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Арцизький районний суд Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом пяти днів з дня проголошення ухвали, а особами, які не були присутні при її оголошенні, у той же строк із дня отримання її копії.

Суддя

Арцизького районного суду ОСОБА_8