У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.09.2016 Справа №607/19614/14-ц

Тернопільський міськрайонний суд в складі:

головуючого судді Сливка Л.М.

за участі секретаря судового засідання Зарічної О.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України,

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 25 лютого 2016 року звернувся до суду із заявою про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України накладеного ухвалою Тернопільського міськрайонного суду від 25 листопада 2014 року у звязку із невиконанням у добровільному порядку зобовязань за виконавчим листом №569/3796/14 від 28 серпня 2014 року про стягнення із нього 80000 гривень. В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що на час звернення до суду із заявою про скасування тимчасового обмеження виїзду за кордон виконавче провадження за вказаним виконавчим листом було відсутнє і необхідність у дії такого заходу забезпечення завершеного виконавчого провадження як обмеження у праві виїзду за межі України відпала. За відсутності виконавчого провадження та відсутності здійснення самої процедури стягнення, порушується гарантоване право, передбачене ст. 33 Конституції України на свободу пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, шляхом обмеження виїзду за межі України за ухвалою суду у виконавчому провадженні, яке закрито згідно постанови Другого відділу ДВС ТМУЮ від 05 лютого 2016 року. Тому, у звязку із відсутністю на даний час належно підтвердженого статусу боржника та обовязку примусового виконання грошових зобовязань ОСОБА_1 невиконання яких раніше (до 05 лютого 2016 року) призвело до винесення ухвали від 25 листопада 2014 року, підстав для подальшої дії цієї ухвали немає.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду від 05 травня 2016 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, накладеного Тернопільського міськрайонного суду від 25 листопада 2014 року у звязку із невиконанням у добровільному порядку зобовязань за виконавчим листом №569/3796/14 від 28 серпня 2014 року про стягнення із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 80000 гривень відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Тернопільської області від 09 червня 2016 року скасовано ухвалу Тернопільського міськрайонного суду від 05 травня 2016 року, а справу направлено до суду першої інстанції для закриття провадження по справі, оскільки процесуальним законом не передбачено вирішення судом даного питання за такою категорією заяв.

Заявник ОСОБА_1 у судове засіданння не з"явився, надіслав до суду заяву згідно із якою просить розглядати справу за його відсутності та прийняти законне рішення .

Представник ДВС , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце судового засідання до суду не з"явився про , причини неявки суду не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи не подав.

Суд, дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання, що провадження по справі підлягає до закриття.

Судом встановлено, що ухвалою Тернопільського міськрайонного суду від 25 листопада 2014 року тимчасово обмежено у праві виїзду за межі України без вилучення закордонного паспорта громадянина України ОСОБА_1 до часу виконання зобовязань згідно виконавчого листа №569/3796/14-ц виданого 28 серпня 2014 року Рівненським міським судом про стягнення з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 80000 гривень.

У разі виконання боржником зобов'язань, покладених на нього рішенням, та у зв'язку із закінченням виконавчого провадження на підставі ч. 1 п. 8 ч. 1 ст. 49 Закону Про виконавче провадження, державний виконавець виносить відповідну постанову про закінчення виконавчого провадження, копія якої підлягає обов'язковому направленню до Адміністрації ДПС для своєчасного зняття особи (боржника) з контролю.

Відповідно до розділу 3 п. 4 Наказу №288/5/102 від 07 січня 2014 року Про затвердження Порядку взаємодії органів державної виконавчої служби та органів Державної прикордонної служби України під час здійснення виконавчого провадження, особа, стосовно якої діє тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, знімається з контролю Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України в разі винесення постанови про: скасування тимчасового обмеження у праві виїзду особи з України - у разі належного виконання особою зобов'язань щодо сплати періодичних платежів.

Таким чином, тимчасове обмеження громадянина України у праві виїзду за межі України законом покладено на суд, а припинення обмеження виїзду у зв'язку з виконанням обов'язку за рішенням, до перебувало на виконанні, покладено на державного виконавця.

Вимогами п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України встановлено, що суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

З огляду на те, що процесуальним законом не передбачено вирішення судом даного питання за такою категорією заяв, у звязку із чим справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, суд приходить до переконання, що провадження у справі слід закрити.

На підставі наведеного та керуючись п. 1 ч. 1 ст. 205, ч. 3 ст. 256, ст. ст. 210, 293 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Провадження у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України закрити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд, шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Сливка Л.М.