Провадження № 22-ц/783/1520/16 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 Л. Б.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 серпня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючого судді Струс Л.Б.

суддів: Шандри М.М., Цяцяк Р.П.

секретаря: Бадівської О.О.

за участю: представників ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА» на рішення Галицького районного суду м. Львова від 28 грудня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА» за участю третьої особи: ОСОБА_5 про стягнення невиплаченого страхового відшкодування,

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваним рішенням Галицького районного суду м. Львова від 28 грудня 2015 року позов задоволено повністю. Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА» на користь ОСОБА_4 невиплачену суму страхового відшкодування в розмірі 270 000,00 грн. Вирішено питання стягнення на користь держави судового збору.

Дане рішення оскаржив представник ПрАТ «СК «УНІКА» - ОСОБА_2 подавши апеляційну скаргу, у якій зазначає, що відповідно до підпункту «б» 10.1.4 Договору та пункту 12.7 Правил добровільного страхування наземного транспорту, виплата страхового відшкодування здійснюється за ризиком «Незаконне заволодіння» після прийняття рішення відповідним органом про порушення кримінальної справи, припинення чи призупинення порушення кримінальної справи. Однак згідно Постанови про відмову у порушенні кримінальної справи від 12.08.2009 року, в порушенні кримінальної справи було відмовлено, оскільки в термін попередньої перевірки не були отримані дані щодо скоєння незаконного заволодіння, та довести правдивість повідомлення не представляється можливим. Також звертає увагу, що згідно письмового запису в базі даних Call-Center СК «Кредо-Класик» звернення зареєстровано о 11 год. 21 хв. 05.08.2009 року про подію, що мала місце 05.08.2009 року о 02 год. 00 хв., хоча підпунктами «а», «в» пункту 7.1 Договору передбачено, що у разі настанні події, що має ознаки страхового випадку страхувальник повинен негайно повідомити відповідні компетентні органи та негайно сповістити Страховика про страховий випадок.

Просить скасувати рішення Галицького районного суду м. Львова від 28 грудня 2015 року та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_4 до ПрАТ «СК «УНІКА», третя особа: ОСОБА_5 про захист прав споживачів, стягнення не виплаченого страхового відшкодування відмовити у повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, представників ОСОБА_2, ОСОБА_3, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга представника ПрАТ «СК «УНІКА» - ОСОБА_2 підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. На підставі ст.ст. 10, 60, 61 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню.

За вимогами ст.ст. 213, 214, ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності - на підставі закону, що регулює подібні відносини, або керуючись загальними засадами і змістом законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, у якому повно відображені обставини, що мають значення для цієї справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

При ухваленні рішення суд зобов'язаний з'ясувати питання, зокрема, щодо: наявності обставин (фактів), якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та навести докази на їх підтвердження; наявності інших фактичних даних, які мають значення для вирішення справи; правовідносин, зумовлених встановленими фактами. У рішенні суду обов'язково повинні бути зазначені встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини.

Колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції не в повній мірі відповідає зазначеним вимогам.

Судом встановлено, що 29.01.2009 року між ОСОБА_4 та ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА» було укладено договір добровільного комплексного страхування № 014014/4002/003185/0000013, за яким було застраховано автомобіль НОМЕР_1, кузов № НОМЕР_2, власником якого є ОСОБА_5.

Предметом даного договору є взяття страховиком на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхове відшкодування страхувальнику.

Згідно матеріалів справи у період часу з 24.30 год. 04.08.2009 року по 02.00 год. 05.08.2009 року на вул. С.Бандери в м. Рівне навпроти диско бару «Магнат» було викрадено автомобіль НОМЕР_1, кузов № НОМЕР_2.

12.08.2009 року органом внутрішніх справ у порушенні кримінальної справи було відмовлено на підставі п.1 ст.6, 97 КПК України у зв»язку з з відсутністю події злочину.(а.с.39)

ОСОБА_4 звернувся з заявою до ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА», однак 02 жовтня 2009 року у виплаті страхового відшкодування йому було відмовлено з наступних підстав.

По-перше, постанова про відмову в порушенні кримінальної справи не передбачена підпунктом «б» пункту 10.1.4 Договору та пунктом 12.7 Правил виплати страхового відшкодування.

По-друге, страхувальник негайно не сповістив страховика про страховий випадок та надав лише один екземпляр ключів(а.с.43).

З відповідей прокуратури Рівненської області вбачається, що власник автомобіля ОСОБА_5 звертався щодо оскарження дій працівників органів внутрішніх справ з питань неналежного розслідування обставин заволодіння транспортним засобом та йому було роз»яснено право на оскарження процесуальних документі до суду. (а.с.13-15)

Останнє оскаржуване рішення приймалося 10 лютого 2012 року, яким прокуратурою міста буда скасована постанова про відмову в порушенні кримінальної справи, матеріали скеровані для проведення додаткової перевірки до Рівненського МВ УМВС України в області (а.с.45,50) та інших процесуальних документів станом на час подання позову до суду не винесено та не надано суду.

Згідно відповіді Галицького районного відділу ЛМУ ГУМВСУ у Львівській області від 04.06.2015 року по факту викрадення автомобіля марки «Кіа Соренто» (д.н.з. НОМЕР_3, кузов № НОМЕР_2), який мав місце 05.08.2009 року в м. Рівне по вул.. С. Бандери, 61 дані внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001667 від 21.05.2015 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 289 КК України. Вищевказане кримінальне провадження було скеровано у Рівненський МВ УМВСУ у Рівненській області, оскільки викрадення автомобіля мав місце на території м. Рівне. (а.с. 11)

06 серпня 2015 року ОСОБА_4 повторно звернувся до ПрАТ «СК «УНІКА» із заявою про перегляд рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування від 02 жовтня 2009 року по справі № 00027193 при цьому додавши вищезазначений лист Галицького районного відділу ЛМУ ГУМВСУ у Львівській області та інші документи.

Однак страховик вирішив залишити раніше прийняте рішення по справі № 00027193 від 05.08.2009 року без змін (а.с.9-10, 42)

Відповідно до вимог ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі і виконувати інші умови договору.

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог закону.

Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Відповідно до ст.6 Закону України «Про страхування» добровільне страхування, яке здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком. Загальні умови і порядок здійснення добровільного страхування визначається правилами страхування, що встановлюються страховиком самостійно відповідно до вимог цього Закону. Конкретні умови страхування визначаються при укладені договору страхування відповідно до законодавства.

Частиною 2 ст. 8 Закону України «Про страхування» страховий випадок визначено як подію, передбачену договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про страхування» страхування може бути добровільним або обов'язковим. Обов'язкові види страхування, які запроваджуються законами України, мають бути включені до цього Закону.

Згідно з п. 6 ч. 4 ст. 6 Закону України «Про страхування» видом добровільного страхування може бути страхування наземного транспорту (крім залізничного).

Статтею 25 Закону України «Про страхування» передбачено, що здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника і страхового акту, який складається страховиком або уповноваженою ним особою.

За змістом статей 990, 997 ЦК, ч. 2 ст. 8, ч. 1 ст. 25 Закону України від 7 березня 1996 р. № 85/96-ВР «Про страхування» обовязок страховика здійснити виплату страхового відшкодування страхувальнику виникає у разі, якщо такий страховий випадок прямо передбачений умовами договору страхування.

У разі якщо подія, що настала, не може бути кваліфікована як страховий випадок відповідно до вимог договору страхування або закону, обовязок здійснити страхову виплату у страховика не виникає (постанова Верховного Суду України від 23 квітня 2012 р. у справі № 6-101цс11)

Умовами договору підпункти «б» та «є» пункту 10.1.4 між ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА» та ОСОБА_4 було передбачено, що для отримання страхового відшкодування у звязку з незаконним заволодінням транспортним засобом страховику, крім заяви, повинні бути надані наступні документи:

копія постанови про порушення кримінальної справи(або довідка органів МВС про прийняття рішення по справі);

а також у разі встановлення винної особи документ органу МВС або суду, що містить відомості про винну особу;

у разі не встановлення винної особи копія постанови про зупинення кримінальної справи(або довідка органів МВС про прийняття рішення по справі;

оригінал свідоцтва про реєстрацію ТЗ, повний комплект ключів від ТЗ та повний комплект пультів (ключів) керування протиугінними охоронними системами(супутниковими системами охорони) та

підтвердження, що на момент викрадення ТЗ супутникова протиугінна система ТЗ обслуговувалася відповідним оператором(якщо відповідно до договору ТЗ було обладнане такими системами), крім випадків, коли вони були передані органам слідства на їх вимогу або їх надання є неможливим через обєктивні причини(викрадення разом з ТЗ тощо), про що страхувальник повинен дати письмові пояснення(а.с.117-120).

Колегія суддів вважає, що районний суд не врахував, що позивачем не виконано вищевказаних умов договору та прийшов до не вірного висновку про задоволення позову.

Надання ОСОБА_4 листів про внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 289 КК України та розгляд звернень прокуратурою міста Рівне, не може вважатися належним виконанням обов»язків страхувальника, покладених на нього договором.

Проте покликання в апеляційній скарзі на те, що відповідно до п.11.1.5 Договору та пункту 14.1.5 Правил добровільного страхування наземного транспорту підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування є несвоєчасне повідомлення страхувальником про настання страхового випадку без поважних причин або створення страховикові перешкод у визначенні обставин, характеру та розміру збитків, колегія суддів вважає необґрунтованим, оскільки ОСОБА_4 в день настання страхового випадку повідомив страхову компанію про настання такого страхового випадку відповідно до письмового запису в базі телефонне звернення зареєстровано 0 11год 21 хв. 05.08.2009року про подію яка мала місце 05.08.2009 року о 02 го.00 хв.

Представником позивача суду не надано жодного документа про хід розслідування після скасування прокуратурою постанови про відмову у відкритті кримінальної справи, а саме з 10 лютого 2012 року, ні після внесення відомостей 21.05.2015 року до ЄРДР.

Відповідно до вимог ч.4 ст.10 ЦПК України, суд сприяє всебічному зясуванню обставин справи: розяснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обовязки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Суд першої інстанції на зазначені вище положення законів та обставини справи уваги не звернув, оцінки їм не дав. Разом з тим, вони мають важливе значення для правильного вирішенні справи.

У порушення вимог ст. ст. 212-214 ЦПК України суд першої інстанції не зясував належним чином фактичних обставин справи, чи мали місце обставини, якими обгрунтовувалися вимоги й заперечення сторін, та якими доказами вони підтверджуються, що мало суттєве значення для правильного вирішення спору.

Враховуючи наведені обставини та вимоги п. 3 ч. 1 ст. 309 ЦПК України, апеляційний суд скасовує рішення суду першої інстанції та ухвалює нове, якщо висновки суду не відповідають обставинам справи.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги є обґрунтованими, суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку щодо стягнення страхового відшкодування.

Таким чином, повно та всебічно зясувавши обставини справи, визначивши правовідношення сторін та застосувавши норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, колегія суддів скасовує рішення суду першої інстанції та ухвалює нове рішення про відмову у позові ОСОБА_4 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА» за участю третьої особи ОСОБА_5 про стягнення невиплаченого страхового відшкодування.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.209, 303, 304, п.2 ч.1 ст. 307, ст..ст.309, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА» задовольнити.

Рішення Галицького районного суду м. Львова від 28 грудня 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення яким у позові з ОСОБА_4 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА» за участю третьої особи ОСОБА_5 про стягнення невиплаченого страхового відшкодування - відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий Л.Б. Струс

Судді М.М. Шандра

ОСОБА_6