Справа № 361/2451/16-ц Головуючий у І інстанції Селезньова Т. В.
Провадження № 22-ц/780/4867/16 Доповідач у 2 інстанції Сержанюк А. С.
Категорія 49 19.09.2016
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 вересня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі головуючого судді - Сержанюка А.С., членів колегії - суддів Журби С.О., Суханової Є.М., із участю секретаря Якимчук Ю.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Києві матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 12 липня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 12 липня 2016 року позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Стягнуто із ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/3 частки заробітної плати та інших доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 27 квітня 2016 року і до повноліття дитини.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у розмірі 551,20 грн.

На обґрунтування ухваленого рішення суд першої інстанції зазначив, що позивач не представила суду жодного доказу на підтвердження того, що відповідач має мінливий дохід, або що він отримує доходи в натурі, а також на підтвердження інших виключних обставин, які б вказували на доцільність визначення аліментів у твердій грошовій сумі.

Тому, з урахуванням положень ст. 182 СК України, суд не вбачає законних підстав для визначення аліментів у твердій грошовій сумі.

Аліменти слід визначити у частці від доходу за звичайним, встановленим у ст. 182 СК України, правилом.

Визначення аліментів у частці від доходу, а не в твердій грошовій сумі, як просить позивачка, відповідає вимогам закону, не буде виходом за межі заявлених позовних вимог, тому суд вважає можливим в межах заявленого позову, задовольнити його частково, стягнувши з відповідача аліменти у частці від доходу.

Не погоджуючись із ухваленим рішенням, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, посилаючись на його незаконність та необґрунтованість, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, а також порушення норм матеріального та процесуального права при його ухваленні.

Просить рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 12 липня 2016 року скасувати і ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Суд, з'ясувавши обставини і перевіривши їх доказами у межах доводів апеляційної скарги, вислухавши учасників процесу в судових дебатах, вважає за необхідне апеляційну скаргу відхилити, керуючись наступним.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтвердженими тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Як встановлено судом, що підтверджується і матеріалами справи, сторони зареєстрували шлюб 12 жовтня 1996 року від якого мають неповнолітню дочку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, та повнолітню ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, які проживають із позивачем. ( а.с. 7, 8, 9, 10 ).

Відповідач ухиляється від обов'язку утримувати неповнолітню доньку, унаслідок чого ОСОБА_2 27 квітня 2016 року звернулась до суду з позовом про стягнення із відповідача аліментів у розмірі 2 000 грн. ( а.с. 1-3 ).

При цьому, як встановлено судом, ОСОБА_6 працює у ФОП ОСОБА_7 і має постійну та регулярну заробітну плату ( а.с. 37 ).

Ухвалюючи рішення за позовом, місцевий суд правильно встановив обставини справи, визначив відповідно до них правовідносини, здійснив належну оцінку доказів, унаслідок чого обгрунтовано прийшов до висновку про необхідність стягнення аліментів у зазначеній частині доходу відповідача у повній відповідності до вимог ст.ст. 180, 181, 182, 183 СК України, ст.ст. 10, 11, 58-60, 88, 212-215 ЦПК України.

Таким чином, доводи апелянта про незаконність та необґрунтованість, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, а також порушення норм матеріального та процесуального права при його ухваленні, зокрема, ст. 184 СК України, ст.ст. 27, 31 ЦПК України, на переконання апеляційного суду, не знайшли свого підтвердження в суді другої інстанції, оскільки повністю спростовуються належними та допустимими, згідно положень ст.ст. 58, 59 ЦПК України, доказами по справі.

Інші зазначені в апеляції доводи та обставини, зокрема, про низький дохід позивача, наявність інвалідності 2 групи у позивача, обмеження у її працевлаштуванні, наявність у відповідача сплачувати аліменти у заявленому розмірі, зміну судом предмету позову, на переконання апеляційного суду, в даному випадку, правового значення для правильного вирішення спору не мають і не свідчать, у силу викладеного, про обґрунтованість заявлених апеляційних вимог.

Тим паче, що твердження апелянта про зміну судом предмету позову, на переконання апеляційного суду, не відповідають дійсності, оскільки за позовом стягнуті аліменти не у заявлений ОСОБА_2 спосіб, а у спосіб, визначений чинним матеріальним правом з цього приводу та з дотриманням законних прав та інтересів позивача і дитини.

Відтак, викладені у апеляції доводи суд другої інстанції відносить до числа формальних, а тому оскаржуване рішення, ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, не може бути скасоване у відповідності до положень ст. 308 ЦПК України.

Окрім цього, згідно вимог ч. 3 ст. 309 ЦПК України порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо порушення призвело до неправильного вирішення справи, чого судом не виявлено.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити. Рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 12 липня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвалою апеляційного суду.

Головуючий А.С. Сержанюк

Судді: С.О. Журба

Є.М. Суханова