Справа № 535/620/16-ц
Провадження № 2/535/330/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2016 року Котелевський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді - Цвітайла П.В.,

при секретарі - Дрижирук Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Милорадівської сільської ради Котелевського району Полтавської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом та встановлення факту родинних відносин, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - приватний нотаріус Котелевського районного нотаріального округу Полтавської області Лапочка Р.О., відділ Держгеокадастру у Котелевському районі Полтавської області;-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Милорадівської сільської ради Котелевського району Полтавської області, в якому просить:

- Визнати за ним в порядку спадкування за заповітом право власності на земельну ділянку площею 0, 59 га., яка надана для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та ведення особистого підсобного господарства та знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 і до дня смерті належала на праві приватної власності ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року, на підставі державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1, виданого 03 квітня 2000 року на підставі рішення виконавчого комітету Милорадівської сільської ради народних депутатів від 29 листопада 1999 року;

- Встановити факт родинних відносин як сина та матері між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженцем с. Матійки, Котелевського району Полтавської області та ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Обґрунтовуючи свій позов тим, що він став спадкоємцем за заповітом на майно ОСОБА_4. В теперішній час він бажає оформити спадкове майно, яке складається із земельної ділянки, яка до дня смерті належала на праві приватної власності ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року. Але нотаріусом йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на зазначене майно, оскільки відсутній витяг з Державного земельного кадастру, та рекомендовано звернутися до суду (а.с. 11). Крім цього при зверненні до нотаріуса, та при вирішенні питання отримання свідоцтва про право на спадщину на майно померлої, було встановлено, що в свідоцтві про народження ОСОБА_1 мати ОСОБА_4 помилково записана як ОСОБА_5.

Позивач ОСОБА_1 у відкрите судове засідання не з'явився, про час та місце розгляд у справи повідомлений належним чином. ОСОБА_1 надав до суду заяву від 29.08.2016 року, в якій просить розгляд справи провести без його участі, зазначивши що позовні вимоги підтримує у повному обсязі (а.с. 64) .

Представник позивача - адвокат ОСОБА_6, яка діє на підставі ордеру та угоди (а.с. 39-40) у відкрите судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляд у справи повідомлена належним чином. У попередньому судовому засіданні позовні вимоги підтримувала повністю.

Відповідач Милорадівська сільська рада Котелевського району Полтавської області у відкрите судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялися в установленому законом порядку. Милорадівська сільська рада Котелевського району Полтавської області надала до суду листа від 22.08.2016 року, в якому просить розгляд справи провести без їхньої участі, зазначивши що позовні вимоги ОСОБА_1 визнають у повному обсязі (а.с. 38 ).

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - відділ Держгеокадастру у Котелевському районі Полтавської області у відкрите судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся в установленому законом порядку, але надав заяву від 17.08.2016 року, в якій просить суд провести розгляд справи без їхньої участі, зазначивши що у прийнятті рішення покладаються на розсуд суду (а.с. 34).

Третя особа - приватний нотаріус Котелевського районного нотаріального округу Лапочка Р.О. у відкрите судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася в установленому законом порядку, але надала до суду заяву від 19.08.2016 року, в якій просить розгляд справи провести без її участі, зазначивши що у прийнятті рішення покладається на розсуд суду (а.с. 35-37).

У відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, системно дослідивши матеріали даної цивільної справи (а.с.1-67), приходить до переконання, що позовну заяву слід задовольнити повністю з наступних підстав.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини

ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року, про що свідчить світлокопія свідоцтва про смерть, серії НОМЕР_2, видане Центральним відділом ДРАЦС Полтавського міського управління юстиції від 04 грудня 2015 року (а.с. 10).

ОСОБА_1 при зверненні до нотаріуса, та при вирішенні питання отримання свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно померлої, було встановлено, що в свідоцтві про його народження мати ОСОБА_4 помилково записана як ОСОБА_5.

Однак, у відповідності до паспортних даних померлої, витягу з по господарської книги, свідоцтва про народження померлої, та свідоцтва про смерть померлої, вона є ОСОБА_4.

У попередньому судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив що вказані розбіжності в свідоцтві про його народження перешкоджають йому реалізувати відповідне право на спадщину після смерті матері як спадкоємця, а він не має документів, які б посвідчували факт родинних відносин, як сина та матері, що має для нього юридичне значення. Крім цього чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів, тому змушений встановити факт родинних відносин в судовому порядку.

Виходячи із змісту вимог ч. 2 ст. 256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

При розгляді та винесенні рішення по даній цивільній справі суд, також керувався правовою позицією викладеною в постанові №7 пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування».

Пункт 2 ч. 2 якої чітко передбачає, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім'єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо.

У суду не має підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість того, що померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_4 дійсно є матір'ю заявника ОСОБА_1, і протиставлюваних, зворотних доказів суду не надано, даний факт також узгоджується із дослідженими в суді документами наданими заявником, зокрема світлокопією свідоцтва про народження (а.с. 9), повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб (а.с. 63-), світлокопією погосподарської книги (а.с. 22), копією паспорта ОСОБА_4 (а.с. 21), копією військового квитка ОСОБА_1 (а.с. 65), світлокопіями фотографій де зображені заявник та його мати ОСОБА_4 (а.с. 66-67).

Крім цього, допитані в судовому засіданні в якості свідків ОСОБА_7, дружина заявника, ОСОБА_8 сусідка покійної ОСОБА_4, ОСОБА_9 двоюрідний брат заявника кожен окремо пояснили суду, що ОСОБА_4 дійсно є рідною матір'ю ОСОБА_1.

Таким чином, системно проаналізувавши все вище викладене в сукупності, з урахуванням зібраних та досліджених у судовому засіданні доказів та їх належною оцінкою, суд приходить до переконання, що виникнення права на спадкування у заявника ОСОБА_1, залежить від доведення певного юридичного факту, а саме факту що ОСОБА_4 яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року є його матір'ю, а тому є всі законні підстави у суду для задоволення заяви, про встановлення факту що ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року є матір'ю ОСОБА_1.

Згідно довідки, виданої Милорадівською сільською радою Котелевського району Полтавської області 17 березня 2016 року за № 129, померла ОСОБА_4 на час відкриття спадщини була зареєстрована одна за адресою: АДРЕСА_1. При цьому на час відкриття спадщини з ОСОБА_4 постійно ніхто не проживав (а..с 17).

Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина за заповітом

Відповідно до змісту світлокопії заповіту від 27 травня 2004 року, посвідченого секретарем Милорадівської сільської ради Котелевського району Полтавської області, зареєстрованого в реєстрі за № 96, у якому ОСОБА_4 все своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що належатиме їй на день смерті і на що вона за законом матиме право, заповіла ОСОБА_1 (а.с. 16).

Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Згідно з ч. 1 ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Спадкове майно складається із земельної ділянки у розмірі 0, 59 га., яка надана для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та ведення особистого підсобного господарства та знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 і до дня смерті належала на праві приватної власності ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року, що підтверджується копією Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії НОМЕР_5, виданого 03 квітня 2000 року на підставі рішення виконавчого комітету Милорадівської сільської ради народних депутатів від 29 листопада 1999 року (а.с. 12).

При цьому, з вказаного державного акту ( а.с. 12) вбачається, що земельна ділянка була надана ОСОБА_4 з цільовим призначенням - для ведення особистого підсобного господарства, тоді як на сьогодні це суперечить п. г ч.3 ст. 22 ЗК України, де вказано що земельні ділянки для ведення підсобного сільського господарства надаються несільськогосподарським підприємствам, установам чи організаціям, а не громадянам України (фізичним особам).

В свою чергу відповідно до вимог п. а ч.3 ст. 22 ЗК України ( в редакції що діє на сьогодні) землі сільськогосподарського призначення передаються у власність на надаються у користування громадянам для ведення особистого селянського господарства.

Крім цього , виходячи з положень ст. 5 ЗУ « Про особисте селянське господарство» від 15.05.2003 року, законодавцем було прирівняно (ототожнено) значення цільового призначення земельної ділянки, яка раніше надавалася громадянам для ведення підсобного господарства, тоді як з прийняттям ЗК України від 25.01.2001 року, який набрав чинності 01.01. 2002 року, земельна ділянка надається громадянам для ведення особистого селянського господарства.

Як вбачається з листа про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 677/02-14 від 29.06.2016 року, до нотаріуса звернувся ОСОБА_1 з метою оформлення свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку, яка до дня смерті належала на праві приватної власності ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2, проте нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на зазначене майно, оскільки відсутній витяг з Державного земельного кадастру, та рекомендовано звернутися до суду (а..с 11).

Це знайшло своє підтвердження у листі Відділу Держгеокадастру у Котелевському районі Полтавської області, відповідно якого до автоматизованої системи ведення Державного земельного кадастру земельна ділянка ОСОБА_4 не занесена, кадастровий номер не визначався. ( а.с. 14-15).

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про Державний земельний кадастр» кадастровий номер земельної ділянки - індивідуальна, що не повторюється на всій території України, послідовність цифр та знаків, яка присвоюється земельній ділянці під час її державної реєстрації і зберігається за нею протягом усього часу існування.

Відповідно до п.115 постанови КМУ « Про затвердження порядку ведення Державного земельного кадастру» від 17.10.2012 року державна реєстрація земельних ділянок здійснюється на підставі технічної документації за заявою власників.

Так, як власник спірної земельної ділянки ОСОБА_4 померла, а сама земельна ділянка не занесена до автоматизованої системи ведення Державного земельного кадастру, кадастровий номер не визначений, то позивач ОСОБА_1 позбавлений можливості як спадкоємець за заповітом на майно померлої матері отримати свідоцтво про право власності на спадщину за заповітом.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до змісту повідомлення приватного нотаріуса Котелевського районного нотаріального округу № 976/01-16 від 17.08.2016 року, в провадженні знаходиться спадкова справа № 31/2016 на майно ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 року. В спадковій справі знаходиться заява про прийняття спадщини за заповітом від 27.05. 2004 року, посвідченого секретарем Милорадівської сільської ради Котелевського району Полтавської області, що надійшла 17 березня 2016 року від ОСОБА_1, сина померлої; Дані про інших спадкоємців у спадковій справі відсутні. Свідоцтва про право на спадщину не видавались. (а.с.37).

Згідно з ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Ч.1 ст. 1225 ЦК України встановлено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до п.2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Державний земельний кадастр» земельні ділянки, право власності (користування) на які виникло до 2004 року, вважаються сформованими незалежно від присвоєння їм кадастрового номера.

Згідно з ч. 3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємців права на спадщину.

Визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Задовольняючи позовну заяву ОСОБА_1 до Милорадівської сільської ради Котелевського району Полтавської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом та встановлення факту родинних відносин, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - приватний нотаріус Котелевського районного нотаріального округу Полтавської області Лапочка Р.О., відділ Держгеокадастру у Котелевському районі Полтавської області, суд виходить із засад справедливості, добросовісності, виваженості, розумності відповідно до вимог ст. 3 ч. 1 п. п. 5, 6 Цивільного кодексу України.

Підсумовуючи все вище викладене суд, вважає за необхідне встановити факт що ОСОБА_4 яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року є матір'ю ОСОБА_1.

Підсумовуючи все вище викладене суд, вважає, що ОСОБА_1, як спадкоємець за заповітом на майно померлої матері ОСОБА_4, дійсно має законне право на земельну ділянку площею 0, 59 га., яка надана для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та ведення особистого селянського господарства та знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до п. 9 ст. 5 Закону України « Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - громадяни, віднесені до 1 та 2 категорії постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи. Відповідно до копії посвідчення Серії НОМЕР_3 від 07.10.1997 року ОСОБА_1 являється учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2 категорії а отже звільнений від сплати судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 61, 88, ч.4 ст.174, 197, 212, 214-215, 234, 235, 256, 259, 294 ЦПК України, ст. ст. 3, 328, 392, 1216-1222, 1225, 1233-1235, 1268 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Милорадівської сільської ради Котелевського району Полтавської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом та встановлення факту родинних відносин, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - приватний нотаріус Котелевського районного нотаріального округу Полтавської області Лапочка Р.О., відділ Держгеокадастру у Котелевському районі Полтавської області, задовольнити повністю.

Встановити факт родинних відносин як сина та матері між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженцем с. Матійки, Котелевського району Полтавської області та ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженцем с. Матійки, Котелевського району Полтавської області, в порядку спадкування за заповітом, право власності на земельну ділянку площею 0,59 га., надану для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та ведення особистого селянського господарства, що знаходиться на території АДРЕСА_1, й на підставі державного акту на право приватної власності на землю, серії НОМЕР_4, виданий Милорадівською сільською радою Котелевського району Полтавської області 03 квітня 2000 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 248, й до дня смерті належала на праві приватної власності ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Полтавської області через Котелевський районний суд Полтавської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя

В повному обсязі рішення складено 05.09.2016 року _____________________________