Справа № 202/6730/16-ц
Провадження № 2/0202/3145/2016
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

10 листопада 2016 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді - Слюсар Л.П.,

за участю секретаря - Нікольської К.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Дніпро цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 15 вересня 2001 року він зареєстрував шлюб з ОСОБА_2 у відділі реєстрації актів громадянського стану управління юстиції Індустріального району м. Дніпропетровськ, актовий запис № 693. В шлюбі народилися дитина - син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Вони з відповідачкою мають різні погляди на сімейне життя, сімейні обов'язки з ведення спільного господарства та виховання дитини. Шлюбні стосунки фактично припинені. Подальше сумісне життя та збереження шлюбу неможливе, у зв'язку з чим просив шлюб розірвати.

Позивач в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідачка в судове засідання не зявилася. Відповідно до заяви від 10.11.2016 року просила розглядати справи без її участі, шлюб розірвати, прізвище після розірвання шлюбу не змінювати.

У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги позивача законні і обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування на їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу.

З матеріалів справи судом встановлено, що між сторонами 15 вересня 2001 року відділом реєстрації актів громадянського стану управління юстиції Індустріального району м. Дніпропетровськ за актовим записом № 693 був зареєстрований шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_4, прізвище дружини після одруження - ОСОБА_1.

21 липня 2003 року від даного шлюбу в позивача та відповідачки народилась спільна дитина - син ОСОБА_3, на підтвердження чого до позовної заяви додано копію свідоцтва про народження серії 1-КИ № 226521 від 25 вересня 2003 року, в якому батьками вказаної дитини значаться позивач та відповідачка.

Відповідно ст. 120 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги інші обставини життя подружжя.

Шлюбні стосунки між сторонами фактично припинені, сторони не бажали поновлювати стосунки, збереження шлюбу суперечить інтересам сім`ї, а тому надання сторонам строку для примирення суд вважає недоцільним.

Причиною розпаду сімї є різниця характерів, відсутність між позивачем та відповідачкою взаєморозуміння і довіри, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обовязки з ведення спільного господарства, втрата почуттів взаємної любові та поваги.

При постановленні рішення суд враховує те, що сімейно-шлюбні відносини припинені, позивач наполягав на розірванні шлюбу, зберігати шлюб з відповідачкою не бажає, відповідачка не заперечує проти розірвання шлюбу, спір про майно відсутній, спір щодо місця проживання дитини відсутній, тому суд приходить до висновку, що сімя сторін розпалася остаточно та відновлена бути не може.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що має суттєве значення.

Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Керуючись ст. ст. 104, 110 Сімейного Кодексу України, ст. ст. 3, 7, 10, 11, 15, 57, 88, 212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище ОСОБА_4) ОСОБА_5, зареєстрований 15 вересня 2001 року відділом реєстрації актів громадянського стану управління юстиції Індустріального району м. Дніпропетровськ, актовий запис № 693, які мають малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 розірвати.

Прізвище ОСОБА_2 після розірвання шлюбу не змінювати.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Л.П. Слюсар