Справа № 404/4454/16-ц
Номер провадження 2-о/404/208/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2016 року Кіровський районний суд м. Кіровограда в складі:

головуючого судді Галагана О.В.,

при секретарі Кулакевич І.І.,

народних засідателів Іщенко О.О., Шилов О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому цивільну справу у порядку окремого провадження за заявою ОСОБА_1 про визнання громадянина безвісно відсутнім, зацікавлена особа Управління власності та приватизації комунального майна Кіровоградської міської ради, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаною заявою, відповідно до якої просив:

- визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженку ІНФОРМАЦІЯ_2, безвісно відсутньою.

В заяві на обґрунтування вказано, що ОСОБА_2, є рідною тіткою заявника, яка з 1964 року покинула місце проживання і більше додому не поверталася. Вжиті заходи щодо розшуку ніяких результатів не дали.

З наведених підстав заявник просив визнати ОСОБА_2 безвісно відсутньою, що необхідно йому для прийняття спадщини.

В судовому засіданні заявник та його представник заяву підтримали, просила її задовольнити. Представник зазначала, що метою подачі даної заяви є подальше оформлення заявником права власності на 1/6 частку у власності належної ОСОБА_2, що розташована по вул. І Гаспаряна, буд. 27 в м. Кропивницькому. Тобто, в разі задоволення даної заяви у заявника виникне право звернутись до суду із-з заявою про визнання ОСОБА_2 померлою, та за такого її статусу він зможе вчиняти дії спрямовані на визнання права власності майна ОСОБА_2 Заявник зазначив, що інших родичів, крім нього у ОСОБА_2 не має.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не зявився надав заяву про розгляд справи без його участі.

Заслухавши пояснення заявника та його представника, дослідивши письмові докази, суд вважає, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Суд встановив, що ОСОБА_2 згідно архівної довідки ОКП «КООБТІ» від 11.03.2016 року на підставі свідоцтва про право на спадщину від 07.07.1951 року належить 1/6 частина житлового будинку 27 по вул. Ігіта Гаспаряна м. Кіровограді на праві приватної спільної часткової власності. ОСОБА_3 на праві приватної спільної часткової власності належить 5/6 ч. житлового будинку 27 по вул. Ігіта Гаспаряна м. Кіровограді на підставі свідоцтва про право на спадщину від 07.07.1951 року, свідоцтва про право на спадщину від 28.12.1967 року та договору дарування від 29.12.1967 року (а.с. 7).

14.10.1995 року померла ОСОБА_4 (а.с. 9).

03.11.2015 року помер ОСОБА_3 (а.с. 10).

Відповідно свідоцтва про народження ОСОБА_1 народився 19.06.1956 року, батьками якого зазначено: батько - ОСОБА_3 та мати - ОСОБА_4 (а.с. 12 зворот).

Згідно до відповіді державного нотаріуса Кіровоградської міської державної нотаріальної контори № 1 ОСОБА_5 від 06.06.2016 року заявнику відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_3, померлого 03.07.2015 року та розяснено про те, що для підтвердження факту прийняття спадщини необхідно в судовому засіданні встановити факт, що ОСОБА_3, померлий 03.07.2015 року прийняв спадщину після рідної сестри ОСОБА_2 (а.с. 8).

21.06.2016 року згідно до висновку за результатами матеріалів ЕО інспектором Кіровоградського ВП ГУНП в Кіровоградській області лейтенантом поліції ОСОБА_6 в ході проведення перевірки за заявою 14.06.2016 року ОСОБА_1, який просив щоб дільничний інспектор поліції опитав сусідів для підтвердження факту, що його тітка гр. ОСОБА_2 дійсно мешкала за адресою: вул. ОСОБА_7, яка померла, коли і де саме йому не відомо, так як він народився 19.06.1956 року, встановлено при бесіді з даного приводу з гр. ОСОБА_8 1931 п.н., що проживає: ІНФОРМАЦІЯ_3 та гр. ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_4, яка проживає: ІНФОРМАЦІЯ_5, які повідомили, що дійсно гр. ОСОБА_2 мешкала за адресою: вул. І.Гаспарян, 27, але після 1964 року, вони не знають, де її місцезнаходження, тому повідомити будь-які інші відомості не можуть (а.с. 5).

Відповідно до будинкової книги заявник проживає та зареєстрований по вул. Воровського (ОСОБА_7), буд. 27 в м. Кіровограді (а.с. 13-26). Згідно цієї ж будинкової книги ОСОБА_2 була зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_6 (ОСОБА_7) в м. Кропивницькому та виписалась 1960 році (а.с. 16).

Як вбачається з відповіді начальника Головного центру обробки спеціальної інформації вих. № 40726/2016 від 04.08.2016 р. за результатами проведеної перевірки інформації, що зберігається в базі даних «Відомості про осіб, які перетнули державний кордон України» відомостей про перетинання державного кордону зазначеною особою громадянкою України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_7 в базі даних не виявлено (а.с. 47).

Згідно відповіді від 18.08.16 року № 4092/12-22 Кіровоградського обєднаного управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області, щодо надання відомостей із системи персоніфікованого обліку повідомлено, що з 01.01.2000 року по 31.12.2009 рік в базі даних СПОВ м. Кіровограда ОСОБА_2 не зареєстрована (а.с. 49).

Відповідно до відповіді відділу реєстрації місця проживання особи Кіровоградської міської ради від 05.08.2016 року ОСОБА_2 станом на 03.08.2016 року не зверталася до відділу з питань реєстрації та/або зняття з реєстрації місяця проживання (а.с. 41).

19.08.2016 Квартальним комітетом № 21 Кіровського районну м. Кіровограда повідомлено, що не має даних про реєстрацію та проживання з 2002 року по теперішній час гр. ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_7 за адресою: вул. ОСОБА_7 (колишня вул. Воровського) № 27 (а.с. 50).

Відповідно до ст. 43 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування.

Згідно до ч. 2 ст. 43 ЦК України у разі неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи початком її безвісної відсутності вважається перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості, а в разі неможливості встановити цей місяць - перше січня наступного року.

Відповідно до ст. 44 ЦК України на підставі рішення суду про визнання фізичної особи безвісно відсутньою нотаріус за останнім місцем її проживання описує належне їй майно та встановлює над ним опіку.

Згідно до ст. 246 ЦПК України, для визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою, потрібно подати відповідну заяву до суду за місцем проживання заявника або за останнім відомим місцем проживання (перебування) фізичної особи, місцеперебування якої невідоме, або за місцезнаходженням її майна. Опираючись на ст. 247 ЦПК України, повідомляємо, що в заяві повинно бути зазначено:

- для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою;

- обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку.

На відміну від визнання особи безвісно відсутньою, оголошення її померлою можливе, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років. Хоча є обставини, коли це можна зробити і раніше, а саме якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру - протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру, згідно ч. 1 ст. 46 ЦК України.

Частиною 2 статті 242 ЦПК України визначено, що після набрання законної сили рішенням про оголошення фізичної особи померлою, суд надсилає рішення відповідному органу державної реєстрації актів цивільного стану для реєстрації смерті фізичної особи, а також до нотаріуса за місцем відкриття спадщини, а в населеному пункті, де немає нотаріуса, - відповідного органу місцевого самоврядування для вжиття заходів щодо охорони спадкового майна.

Відповідно до ст. 47 ЦК України, оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. Спадкоємці фізичної особи, яка оголошена померлою, не мають права відчужувати протягом п'яти років нерухоме майно, що перейшло до них у зв'язку з відкриттям спадщини. Така заборона на відчуження нерухомого майна встановлюється нотаріусом, коли той видає свідоцтво на спадщину.

Згідно до п. 3 Пленуму Верховного суду України Постанови № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року визнання особи безвісно відсутньою не відкриває спадщини.

На підставі рішення суду про визнання фізичної особи безвісно відсутньою нотаріус за останнім місцем проживання такої особи описує належне їй майно та встановлює над ним опіку (ст. 44 ЦК України). Відповідно до Інструкції порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, нотаріус на підставі рішення суду про визнання особи безвісно відсутньою за останнім місцем проживання такої особи здійснює опис належного їй майна, призначає опікуна та передає йому майно на зберігання. На підтвердження цього опікуну видається свідоцтво. Опіка над майном триває до скасування рішення суду про визнання особи безвісно відсутньою.

Опікун над майном фізичної особи, яка визнана безвісно відсутньою, приймає виконання цивільних обовязків на її користь, погашає за рахунок її майна борги, управляє цим майном в її інтересах. У порядку, встановленому законом, опікун надає за рахунок цього майна утримання особам, яких фізична особа, яка визнана безвісно відсутньою, зобовязана утримувати (ст. 44 ЦК України).

Обовязковим при розгляді справ даної категорії є встановлення мети звернення до суду. Заявником в якості такої мети зазначено, що кінцевим результатом є отримання у власність майно належне ОСОБА_2 Визнання особи безвісно відсутньою не вирішує подальше спадкування або визнання права власності її майна, а встановлює правовий режим опіки над майном. Таким чином, задоволення заяви про визнання особи безвісно відсутньої не має юридичних наслідків для заявника. Помилковим є позиція представника заявника, що для оголошення особи померлою є обовязковим попереднє її визнання безвісно відсутньою, оскільки ці поняття мають окремий правовий статус, незалежний один від одного. Заявник вибрав неналежний захист по отриманню майнових прав.

Крім того, суд не приймає в якості належного доказу відомості з поліції про опитування колишніх сусідів ОСОБА_2, оскільки виконавчим органом проводились не розшукові дії направленні на встановленню місця проживання, або перебування зниклої особи, а констатація факту її відсутності за місцем проживання у пятидесятих - шестидесятих роках минулого сторіччя.

За вище наведеного, законодавчо-визначених підстав до задоволення заяви про визнання особи безвісно відсутньою не має.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 212-215, 246-249 ЦПК України, ст. 43 ЦК України, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1, зацікавлена особа Управління власності та приватизації комунального майна Кіровоградської міської ради про визнання громадянина безвісно відсутнім відмовити в повному обсязі.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Кіровоградської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Кіровоградської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Кіровського О. В. Галаган

районного суду

м.Кіровограда