Справа № 703/1133/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 квітня 2016 року Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого-судді Компанійця О.В.

з секретарем судового засідання Кочетковою І.В.

з участю представника позивача ОСОБА_1

і представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Смілі справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної і моральної шкоди,

встановив:

ОСОБА_3 є власником квартири АДРЕСА_1. В належній ОСОБА_4 квартирі № 37 цього будинку 17 і 18 березня 2013 року без проектно-дозвільної документації проводились будівельні роботи. Стверджуючи, що внаслідок цих робіт потріскалась керамічна плитка в її ванній кімнаті, ОСОБА_5 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_4 про відшкодування 8713 грн. 78 коп. матеріальної і 2000 грн. моральної шкоди, заподіяної пошкодженням належної їй квартири.

Під час розгляду справи позивачка змінила позовні вимоги. Стверджуючи, що вартість ремонтно-будівельних робіт, необхідних для усунення ванної кімнати, становить 4879 грн., позивачка збільшила розмір вимог про відшкодування матеріальної шкоди до цієї суми. Посилаючись на те, що вона зазнає психологічних та душевних страждань внаслідок вимушеного проживання в умовах руйнування плитки у ванній кімнаті та загрози її падіння, що негативно впливає на стан її здоровя, позивачка збільшила розмір вимог про відшкодування моральної шкоди до 5000 грн.

В судовому засіданні позивачка підтримала позов і пояснила, що будівельні роботи в квартирі ОСОБА_4 проводились із застосуванням кувалди і відбійного молотка, що призвело до втрати монолітності і цілісності плитки. Факт проведення таких робіт підтверджується актом ОСББ «Червона калина» від 22 березня 2013 року. Розмір збитків доводиться висновком судово-будівельної експертизи експерта ОСОБА_6 № 12-БТ від 18 червня 2014 року. Висновок експерта КНДІСЕ ОСОБА_7 за № 182/15-23, № 637/12-23 від 30 листопада 2015 року позивачка вважає таким, що суперечить фактичним обставинам справи, оскільки експерт лише візуально дослідила плитку у ванній кімнаті, фотографії робила не своїм фотоапаратом.

Представник позивачки ОСОБА_1 підтримав позов.

Відповідач позов не визнав і пояснив, що дійсно розпочав будівельні роботи в квартирі АДРЕСА_2 самовільно. При цьому кувалди чи відбійного молотка не застосовував; за допомогою алмазного диска і перфоратора був прорізаний дверний прохід у несучій стіні; за допомогою молотка демонтував стіну з піноблоків (не несучу). Після накладення адміністративного стягнення за самовільне проведення робіт він отримав дозвіл на виконання робіт. На запрошення позивачки він оглядав ванну кімнату в її квартирі. Тонкі тріщини, виявлені на керамічній плитці, були вкриті чорною пліснявою, що свідчить про їх давнє походження. Вважає, що висновок експертизи № 12-БТ від 18 червня 2014 року не відповідає фактичним обставинам, встановленим судом: висновок постановлено на підставі даних акту ОСББ «Червона калина» від 22 березня 2013 року, хоча особи, які підписали акт, не були свідками зафіксованих в акті обставин, про що повідомили під час їх допиту судом. Оскільки висновком експертизи № 182/15-23, № 637/12-23 від 30 листопада 2015 року не встановлено звязку пошкоджень плитки в квартирі позивачки із проведеними ним будівельними роботами, просив відмовити в позові.

Представник відповідача ОСОБА_2 також не вбачає підстав для задоволення позову.

Суд вважає, що в позові належить відмовити з таких підстав.

На підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 18 липня 1996 року нотаріусом Смілянської міської нотаріальної контори за реєстровим № 2799, ОСОБА_3 на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_3.

Відповідач визнав факт проведення 17 і 18 березня 2013 року в його квартирі будівельних робіт без проектно-дозвільної документації. Однак ця обставина є підставою для притягнення його до адміністративної відповідальності, оскільки сама по собі не свідчить про пошкодження плитки в квартирі позивачки з вини відповідача.

Для встановлення причини пошкодження плитки в квартирі ОСОБА_3 та вартості відновлювальних робіт потрібні спеціальні знання, тому за ст.ст. 57, 66, 143 ЦПК України ці обставини суд встановлює на підставі висновку експерта.

У справі маються висновки висновок судового експерта ОСОБА_6 № 12-БТ від 18 червня 2014 року та висновок судового експерта КНДІСЕ ОСОБА_7 № 182/15-23, № 637/12-23 від 30 листопада 2015 року.

Відповідно до першого висновку, в приміщенні ванної кімнати у квартирі маються пошкодження керамічної плитки у вигляді численних тріщин емалевого покриття, які виникли внаслідок ремонтно-будівельних робіт в квартирі АДРЕСА_4. Вартість ремонтно-будівельних робіт, необхідних для усунення цих пошкоджень, складає 4889 грн. 20 коп.

Згідно з висновком № 182/15-23, № 637/12-23 від 30 листопада 2015 року наведені пошкодження плитки могли виникнути з інших причин: погана якість плитки; різкі зміни вологості і температури при зберіганні, механічні дії при транспортуванні; неправильно підготовлена основа; неправильно вибрані клеї і розчин для укладання плитки; замочування плитки; надмірне використання гумового молотка; укладання плитки без попереднього вирівнювання стін, за рахунок збільшення шару клею. Ці пошкодження не вібраційної природи. Допитана судом експерт пояснила, що від вібрації тріскається тіло плитки, а не глазур. Тіло плитки в ванній кімнаті у квартирі позивачки було цілим, тріщини були лише у глазурі.

Суд відхиляє як доказ висновок експерта № 12-БТ від 18 червня 2014 року, оскільки вихідні дані експертизи не підтвердились в судовому засіданні.

Так, причину пошкоджень керамічної плитки в квартирі позивачки експерт ОСОБА_6 встановлювала на підставі даних акту ОСББ «Червона калина» від 22 березня 2013 року. В цьому акті пятеро свідків своїми підписами засвідчили, що під час будівельних робіт, що виконувались 17 і 18 березня 2013 року в квартирі відповідача, стіни вібрували від ударів кувалди; внаслідок цих робіт потріскалась плитка у ванній кімнаті в квартирі позивачки. В останньому абзаці на 3 аркуші висновку (а.с. 57) зазначено: вібраційні, ударні процеси, які проводились під час реконструкції квартири АДРЕСА_4, призвели до втрати монолітності, цілісності частин керамічної плитки, внаслідок чого на керамічній плитці утворились численні тріщини у емалевому покритті плитки, сітки дрібних тріщин, тріщини різних напрямків і різної довжини у приміщенні ванної кімнати квартири № 40 цього будинку. Експерт пояснила суду, що ці обставини вона встановила з акту на а.с. 12, а також листів інспекції ДАБК ОСОБА_3 (т. 1 а.с. 13, 14-15), декларації про початок будівельних робіт в квартирі відповідача (т. 1 а.с. 28-32) та декларації про готовність обєкта до експлуатації (т. 1 а.с. 33-38). Але ці документи, за винятком акту на а.с. 12, не містять фактичних даних щодо робіт, які здійснювались в квартирі відповідача 17 і 18 березня 2013 року, та наслідків цих робіт, наявних в квартирі позивачки.

В акті ОСББ «Червона калина» від 22 березня 2013 року підписами мешканців будинку № 8-а по вул. Фурманова в м. Смілі ОСОБА_8А, ОСОБА_9, ОСОБА_10 і ОСОБА_11 посвідчено, зокрема, що під час ремонтних робіт, які проводились 17 і 18 березня 2013 року в квартирі відповідача, стіни вібрували від ударів кувалди, внаслідок чого в квартирі позивачки потріскалась плитка у ванній кімнаті. Голова правління ОСББ ОСОБА_12 дописала в акті, що під час цих робіт відчувалась значна вібрація стін, а під час огляду квартири № 40 було виявлено, що у ванній кімнаті потріскалась плитка в кількості 150 штук. Суд допитав осіб, які підписали акт (крім ОСОБА_9, місце проживання якої невідоме).

Свідок ОСОБА_11 взагалі не була в квартирі позивачки, лише підписала акт від 22 березня 2013 року.

Свідок ОСОБА_10 бачила на плитці у ванній кімнаті позивачки мікротріщини, але не знає часу їх виникнення, оскільки до 22 березня 2013 року в квартирі ОСОБА_3 не бувала. Акт підписала, не читаючи.

Свідок ОСОБА_12 також бачила тріщини на плитці в ванній кімнаті квартири № 40, але до 22 березня 2013 року в цій квартирі не бувала. Свідок підтвердила, що потрісканих плиток було близько 150 штук.

Свідок ОСОБА_8 також підтвердила наявність зазначених тріщин і лише вона стверджувала, що раніше заходила в ванну кімнату квартири № 40 і тріщин на плитці не бачила. Однак свідок не бачила, що тріщини виникли саме після 17 чи 18 березня 2013 року, як це зазначено в акті. Свідок не була присутня під час складання акту, лише підписала його.

Жоден з цих свідків особисто не бачив, що в квартирі відповідача під час ремонтних робіт застосовувалась кувалда.

Таким чином, зміст акту від 22 березня 2013 року не відповідає дійсності, а висновок експерта № 12-БТ від 18 червня 2014 року постановлено на підставі хибних вихідних даних.

Водночас судом не встановлено обставин, які б спростовували висновок експерта № 182/15-23, № 637/12-23 від 30 листопада 2015 року. Експерт не виявила на стінах ванної кімнати, облицьованих керамічною плиткою, деформаційних ушкоджень плитки: відшарувань плитки; тріщин в тілі плитки; тріщин у швах між плитками; тріщин у кутах приміщення ванни (т. 1 а.с. 230, 231).

З метою спростування цього висновку експертизи ОСОБА_3 надала лазерний диск з виконаними нею фотографіями і відеозаписом приміщення ванної кімнати. Оглянувши відеозапис, суд переконався, що вихідні дані експертизи, зазначені експертом ОСОБА_7, відповідають дійсності. На відеозаписі не зафіксовано відшарувань плитки, а також тріщин між плитками. В кутах (в місцях стику стін) тріщини також відсутні; тріщини у глазурі плиток в кутах приміщення (на які звертала увагу позивачка) не відрізняються від таких же тріщин на інших плитках приміщення ванної кімнати. Лише на одній фотографії зафіксовано плитку з тріщинами механічного походження, що розходяться радіально від місця удару.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна особа повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на своїх вимог або заперечень. Це ж визначено у ч. 1 ст. 60 ЦПК України; згідно з частиною 2 цієї статті докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Відповідно до частини 4 цієї статті доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

На підставі принципу диспозитивності цивільного судочинства, закріпленого у ст. 11 цього Кодексу, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Оскільки для вирішення питання про причини пошкодження плитки в ванній кімнаті квартири ОСОБА_3 потрібні спеціальні знання, відповідно до ч. 2 ст. 59, ч. 1 ст. 143 ЦПК України ця обставина може бути зясована лише на підставі висновку експерта.

Висновком експерта не доведено, що керамічна плитка в ванній кімнаті квартири АДРЕСА_1 була пошкоджена внаслідок ремонтних робіт, які проводились в квартирі № 37 цього будинку 17 і 18 березня 2013 року. За таких обставин відсутні визначені ст. 1166 ЦК України підстави для відшкодування майнової шкоди, яку позивачка повязує з пошкодженням плитки.

Оскільки позивачка не довела, що плитку в її ванній кімнаті пошкоджено внаслідок неправомірних дій відповідача, на підставі ст. 1167 ЦК України вона не має права на відшкодування моральної шкоди від переживань у звязку з наявністю тріщин на поверхні плитки. Крім того, позивачка не надала визначених ст. 57 ЦПК України доказів, які підтверджують наявність таких душевних страждань, а також загрозу падіння плитки.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 213-215 ЦПК України, суд

вирішив:

ОСОБА_3 в позові до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної і моральної шкоди відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржене в апеляційний суд Черкаської області через міськрайонний

суд протягом 10 днів, набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, а в разі оскарження після розгляду справи апеляційним судом, якщо рішення не буде скасовано.

Головуючий О.В. Компанієць