Справа № 750/7648/16-ц
Провадження № 2/750/2299/16
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 вересня 2016 року м. Чернігів
Деснянський районний суд м. Чернігова в складі судді Коверзнева В. О.,
з участю: секретаря судового засідання - Мачачі І. П., позивача;
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання такими, що втратили право користування жилим приміщенням,
12.08.2016 року позивач звернувся до суду з позовом про визнання відповідачів такими, що втратили право користування кімнатою № 91 в гуртожитку, розташованому за адресою: АДРЕСА_1, з підстав, вставлених статтями 391, 405 Цивільного кодексу України та статтями 71, 72 Житлового кодексу Української РСР. Позов мотивує тим, що в 1999 році відповідачі добровільно покинули вказане жиле приміщення і з цього часу в ньому не проживають.
У судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримав і наполягав на задоволенні. Будучи допитаним в якості свідка підтвердив, що після розірвання шлюбу в 1999 році, відповідач ОСОБА_2 забрала із собою дочку - співвідповідача ОСОБА_3 і добровільно покинула спірне жиле приміщення. З цього часу, відповідачі жодного разу не порушували питання про своє повернення та не беруть участі в оплаті житлово-комунальних послуг.
Відповідачі не з'явилися, про час і місце розгляду справи сповіщалися належним чином. У зв'язку з цим суд, за згодою позивача, постановив ухвалу про заочний розгляд справи.
Заслухавши пояснення позивача та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
Позивач проживає в кімнаті № 91 гуртожитку, розташованому за адресою: АДРЕСА_1, в яку вселився на підставі спеціального ордеру від 29.06.1995 року разом із відповідачами, які на той час були членами його сім'ї. 23.07.1999 року сторони розірвали шлюб, після цього відповідач ОСОБА_2 разом із дочкою добровільно покинули вказане жиле приміщення і з 1999 року не проживають в ньому без поважних причин (а. с. 5-7).
Зазначене підтверджується показаннями позивача, допитаного судом в якості свідка, та актом КП "ЖЕК-13" від 02.07.2016 року (а. с. 8), які в сукупності узгоджуються між собою, а тому вважається доведеним.
Відповідно до статті 71 Житлового кодексу Української РСР (далі - Кодекс) при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.
Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку (стаття 72 Кодексу).
У зв'язку з доведеністю факту не проживання відповідачів в кімнаті № 91 гуртожитку без поважних причин понад шість місяців, є законні підстави для визнання їх такими, що втратили право користування цією кімнатою з підстав, встановлених статтями 71, 72 Кодексу.
В той же час, враховуючи те, що позивач не є власником спірної кімнати, його посилання на норми статей 391, 405 Цивільного кодексу України, як на підставу визнання відповідачів такими, що втратили право користування жилим приміщенням, є помилковим, оскільки вказані положення Цивільного кодексу України не поширюються на осіб, які мають статус наймачів жилих приміщень.
Враховуючи викладене, заявлений позов підлягає частковому задоволенню.
Керуючись статтями 10, 208, 209, 212 - 215, 224 - 226 ЦПК України, суд
позов задовольнити частково. Визнати ОСОБА_2 та ОСОБА_3 такими, що втратили право користування кімнатою 91 в гуртожитку, розташованому за адресою: АДРЕСА_1.
Заочне рішення може бути переглянуто Деснянським районним судом м. Чернігова за письмовою заявою відповідачів протягом 10 днів з дня отримання його копії.
Позивач має право оскаржити рішення до Апеляційного суду Чернігівської області протягом 10 днів з дня його проголошення в порядку, встановленому статтею 294 ЦПК України.
Суддя В. О. Коверзнев