Справа № 569/733/16-ц
У Х В А Л А

29 січня 2016 року

Суддя Рівненського міського суду Рівненської області Бучко Т.М.

розглянувши в м.Рівне цивільну справу за поданням старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції ОСОБА_1 про тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України,

В С Т А Н О В И В :

Старший державний виконавець відділу ДВС Рівненського міського управління юстиції ОСОБА_1 звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України до моменту фактичного виконання судового наказу без вилучення паспортного документу.

В обґрунтування необхідності тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України покликається на те, що на виконанні у відділі ДВС перебуває виконавче провадження з примусового виконання наказу Господарського суду Рівненської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ТзОВ «Західенергоресурс» 75000 грн. заборгованості за поставлений товар, 40211,73 грн. процентів за користування товарним кредитом, 29100 грн. інфляційних витрат та 2164,67 грн. судового збору. Проведеними у виконавчому провадженні заходами встановлено відсутність у боржника нерухомого та іншого майна, цінностей, коштів на рахунках і вкладах у банках. Боржник знає про відкриття виконавчого провадження, обізнана із строками його добровільного виконання, однак, не виконує законних вимог державного виконавця щодо виконання рішення суду. На неодноразові виклики державного виконавця боржник не реагує і не зявляється, за місцем проживання відсутня, примусовий привід боржника позитивних результатів не дав. Враховуючи, що боржник має змогу виконувати зобовязання, але не робить цього без поважних причин, просить тимчасово обмежити ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України.

В судове засідання державний виконавець не зявився, про причини неявки суду не повідомив.

Суд, перевіривши матеріали справи, дійшов таких висновків.

З матеріалів справи встановлено, що 9 грудня 2015 року старшим державним виконавцем відділу ДВС Рівненського МУЮ за наказом № 918/1059/15, виданим Господарським судом Рівненської області 26 жовтня 2015 року, відкрито виконавче провадження щодо стягнення з ОСОБА_2 на користь ТзОВ «Західенергоресурс» 75000 грн. заборгованості за поставлений товар, 40211,73 грн. процентів за користування товарним кредитом, 29100 грн. інфляційних втрат та 2164,67 грн. судового збору. Боржнику надано строк для добровільного виконання виконавчого документу до 16 грудня 2015 року.

Вказану постанову про відкриття виконавчого провадження боржником отримано 11 грудня 2015 року, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.

Одночасно з відкриттям виконавчого провадження винесена постанова про накладення арешту на майно боржника та оголошення заборони на його відчуження, що узгоджується зі ст.25 Закону України «Про виконавче провадження».

15 грудня 2015 року у виконавчому провадженні постановою державного виконавця накладено арешт коштів боржника.

У встановлений державним виконавцем строк боржник добровільно зобовязання за виконавчим документом не виконала.

Відповідно до ст.33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Підстави для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон передбачені ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України». Згідно із положеннями п.2 ч.1 вказаної статті громадянин України може бути обмежений у праві виїзду за кордон, якщо відносно нього діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобовязання до виконання зобовязань або розвязання спору у передбачених законом випадках.

Відповідно до п.18 ч.2 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобовязань за рішенням.

В свою чергу, згідно із ч.1 ст.377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України при виконанні судового рішення та рішень інших органів ( посадових осіб ) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України є винятковим заходом обмеження особистої свободи фізичної особи, який застосовується лише при наявності достатніх на це підстав. Необхідною умовою для застосування тимчасового обмеження у виїзді за кордон є встановлення факту умисного ухилення боржника від виконання зобовязань за рішенням суду.

Права і обовязки сторін та інших учасників виконавчого провадження передбачені ст.12 Закону України «Про виконавче провадження».

Частиною 6 статті 12 вказаного закону встановлено, що боржник зобовязаний : утримуватися від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; надавати у строк, установлений державним виконавцем, достовірні відомості про свої доходи та майно, у тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах; своєчасно зявлятися за викликом державного виконавця; письмово повідомляти державному виконавцю про майно, що перебуває в заставі або в інших осіб, а також про кошти та майно, належні боржникові від інших осіб.

Невиконання боржником зазначених обовязків може слугувати доказом ухилення від виконання зобовязань за рішенням суду за умови відсутності незалежних від боржника обєктивних обставин, які перешкоджають виконати цей обовязок.

Ухилення від виконання зобовязань, покладених судовим рішенням, вжите у п.5 ч.1 ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України», позначає з обєктивної сторони такі діяння ( дії чи бездіяльність ) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обовязків. Особа, яка має невиконані зобовязання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне.

Відповідно до положень ч.2, 3 ст.10 ЦПК України наявність умислу та обставини, які є предметом посилання субєкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Під час розгляду заяви про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України доказуванню підлягають факти ухилення боржника від виконання рішення суду, можливість виїзду за межі України з метою ухилення від виконання рішення суду, вжиття державним виконавцем заходів примусового виконання рішення суду відповідно до ст.32 Закону України «Про виконавче провадження» тощо.

Задоволення такого подання можливе лише за умови доведення факту ухилення боржника від виконання зобовязання, оскільки законом передбачені юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявності факту невиконання зобовязань, а за ухилення від їх виконання. З метою всебічного і повного зясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обовязків учасників спірних правовідносин, підлягає зясуванню судом, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобовязання у повному обсязі або частково.

На момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, повинен вже відбутися і бути обєктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження.

В поданні державний виконавець стверджує, що вжив передбачені Законом України «Про виконавче провадження» заходи примусового виконання рішення. Крім того, зазначає, що неодноразово надсилав виклики про явку до виконавця, що зафіксовано актами, однак вказані докази ( виклики та акти ) до подання не додані.

12 січня 2016 року старшим державним виконавцем відділу ДВС Рівненського МУЮ винесено постанову про привід боржника працівниками органів внутрішніх справ, але відомостей ( рапорт працівника внутрішніх справ ) про виконання постанови та причин недоставлення боржника до подання не долучено.

Не містить подання і даних про реєстрацію боржника, здійснення державним виконавцем виходів за місцем реєстрації та проживання боржника з метою виявлення майна боржника.

У відповідності до ч.2 ст.377-1 ЦПК України подання про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України розглядається судом за участю державного виконавця, на якого покладається тягар доказування факту ухилення боржника від виконання зобовязань.

Для зясування інформації про стан виконання рішення боржником та вжиття державним виконавцем усіх необхідних заходів з метою виявлення майна боржника та виконання судового рішення у примусовому порядку судом було визнано явку державного виконавця обовязковою та зобовязано надати опис документів виконавчого провадження.

Враховуючи, що державний виконавець на виклик суду не зявився, а матеріали подання не містять достатньо доказів факту ухилення боржника ОСОБА_2 від виконання зобовязань за рішенням, суд відмовляє у задоволенні подання про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України.

На підставі наведеного та керуючись ст.377-1 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Відмовити в задоволенні подання старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції ОСОБА_1 про тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд шляхом подання апеляційної скарги протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя