Справа № 152/963/16-ц Провадження № 22-ц/772/2849/2016Головуючий в суді першої інстанції Славінська Н. Л.
Категорія 39Доповідач Марчук В. С.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2016 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Вінницької області в складі:

Головуючого: Марчук В.С.

Суддів: В.В. Жданкіна, Т.Б. Сала

При секретарі: Агеєвій Г.В..

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання свідоцтва про право власності на нерухоме майно незаконним, його скасування та визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом, за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Шаргородського районного суду Вінницької області від 2 серпня 2016 року,

ВСТАНОВИЛА:

В червні 2016 року представник позивача ОСОБА_2 за довіреністю - ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом про визнання свідоцтва про право власності на нерухоме майно незаконним, його скасування та визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом. Просив суд визнати незаконним та скасувати свідоцтво про право власності на 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_2, видане 19.01.2015 року Шаргородською державною нотаріальною конторою на ім'я ОСОБА_3; визнати за ОСОБА_2 право власності в порядку спадкування за заповітом на 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_2, оформлену 19.01.2015 року Шаргородською державною нотаріальною конторою на ім'я ОСОБА_3; стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судові витрати. Ухвалою Шаргородського районного суду від 30.06.2016 року провадження по справі відкрито і справу призначено до розгляду.

02.08.2016 року до Шаргородського районного суду надійшла зустрічна позовна заява від ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про встановлення факту та визнання майна спільною сумісною власністю і виділ 1/2 частини майна та стягнення витрат на поховання.

В зустрічному позові позивачка просить суд встановити факт спільного проживання, як сім'ї ОСОБА_5 та ОСОБА_3, в період з лютого 2004 року по 16.02.2014 року та ведення ними спільного господарства по жовтень 2006 року в квартирі АДРЕСА_1 та пов'язані з цим розширення, ремонт та утримання даної квартири; визнати спільною сумісною власністю ОСОБА_5 та ОСОБА_3 житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами під літерою «А» загальною площею 88,8 кв. м., житловою площею 54,1 кв. м, веранду «а», літню кухню і хлів «Б», льох «В» вартістю 56085 грн. та будівельні матеріали, вкладені ОСОБА_3 та ОСОБА_5 у самовільно побудовані ними гараж «Г» вартістю 32661 грн. та криницю вартістю 20000 грн., всього вартістю 108746 грн., які знаходяться на вул. Б. Хмельницького, 15, в с. Слобода-Шаргородська; виділити ОСОБА_3 1/2 частину означеного житлового будинку, 1/2 частину веранди, 1/2 частину літньої кухні і хліва, всього вартістю 28042,50 грн. та 1/2 частину будівельних матеріалів, вкладених ОСОБА_3 та ОСОБА_5 у самовільно побудовані ними гараж «Г», вартістю 16330,50 грн. та криницю вартістю 10000 грн., які знаходяться в АДРЕСА_2; стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 витрати, понесені на похорон ОСОБА_5 в сумі 5606 грн.; стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 судові витрати.

Ухвалою Шаргородського районного суду Вінницької області від 02.08.2016 року в задоволенні клопотання ОСОБА_6 про прийняття зустрічного позову - відмовлено через те, що пред'явлені позови не взаємопов'язані та не виникають з одних і тих же правовідносин.

Представник ОСОБА_3 за довіреністю - ОСОБА_6 не погодився з даною ухвалою та оскаржив її в апеляційному прядку, зазначивши, що вона прийнята з грубим порушенням норм матеріального і процесуального права, а висновки суду не відповідають обставинам справи. Тому просив суд скасувати ухвалу Шаргородського районного суду Вінницької області від 02.08.2016 року та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно з законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

При постановленні оскаржуваної ухвали суду, вказані правові вимоги не дотримані в повному обсязі.

Так, відмовляючи у прийнятті зустрічного позову суд першої інстанції виходив з того, що пред'явлені первісний і зустрічний позови не є взаємопов'язаними, не виникають з одних цивільних правовідносин, регулюються не одними і тими ж нормами законодавства України, вимоги за ними не можуть зараховуватися, задоволення зустрічного позову не впливає на вирішення первісного позову через те, що ці вимоги не взаємопов'язані.

Однак, колегія суддів з такими висновками суду не погоджується, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.2 ст. 123 ЦПК України зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов'язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин, або коли вимоги за позовами можуть зараховуватися, або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.

Встановлено, що ОСОБА_2 звернулась з позовом до ОСОБА_3 про визнання незаконним та скасування свідоцтва про право власності на ? частину житлового будинку АДРЕСА_2 та визнання за нею право власності в порядку спадкування за заповітом на ? частину вказаного житлового будинку.

У зустрічному позові ОСОБА_3 просила встановити факт та визнати майно, а саме : житловий будинок АДРЕСА_2 спільною сумісною власністю та виділити ОСОБА_3 ? частини вказаного майна, стягнення витрат на поховання (а.с. 130-133).

З огляду на це, обидва позови стосуються одного і того ж майна, а саме: житлового будинку АДРЕСА_2 і задоволення зустрічного позову може виключити задоволення первісного позову і навпаки.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що у суду першої інстанції не було законних підстав для відмови у прийнятті зустрічної позовної заяви, у зв'язку з чим апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду - скасуванню з передачею питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 303, 312-315ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 за довіреністю - ОСОБА_6 - задовольнити.

Ухвалу Шаргородського районного суду Вінницької області від 2 серпня 2016 року - скасувати і передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду Вінницької області оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді/підписи/

З оригіналом вірно

суддя: В.С. Марчук