справа № 578/1070/16-ц
провадження № 2-сз/578/9/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2016 року смт Краснопілля

Суддя Краснопільського районного суду Сумської області Косар А.І., розглянувши заяву Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» /далі - ПАТ КБ «ПриватБанк»/ в особі представника за дорученням ОСОБА_1 про повернення судового збору, -

В С Т А Н О В И В :

У листопаді поточного року ПАТ КБ «ПриватБанк» в особі представника за дорученням ОСОБА_1 звернувся до Краснопільського районного суду Сумської області з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором. При поданні позовної заяви позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 1378,00 грн. про що зазначено в додатках до позовної заяви.

Ухвалою суду від 13 вересня 2016 позовну заяву повернуто позивачу для подання за підсудністю.

02 листопада 2016 ПАТ КБ «ПриватБанк в особі представника за дорученням ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про повернення сплаченого судового збору у розмірі 1378,00 грн. за платіжним дорученням № PROM1BBGT1 від 01 червня 2016 року.

Згідно частини другої статті 79 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до п. 2 частини першої статті 7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі повернення заяви або скарги.

Пунктом 26 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014 року № 10 роз'яснено, що відповідно до частини другої статті 9 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» суд перед відкриттям провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України. У зв'язку із цим суд повинен перевірити, щоб платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою, що додаються до позовної заяви (заяви, скарги), містили відомості про те, за яку саме позовну заяву (заяву, скаргу, дію) сплачується судовий збір. При цьому, наприклад, платіжне доручення повинно бути підписано відповідальним виконавцем банку і скріплено печаткою установи банку з відміткою про дату надходження та дату виконання платіжного доручення (пункт 2.14 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 21 січня 2004 року № 22 (зі змінами)).

Оскільки законодавством не встановлено певного порядку проставляння на розрахункових документах на переказ коштів відмітки про зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України, суди, виконуючи наведені вище вимоги закону, повинні перевіряти таке зарахування, використовуючи способи, передбачені Цивільним процесуальним кодексом України, зокрема в разі необхідності отримувати таку інформацію з Державної казначейської служби України, що забезпечує казначейське обслуговування цього фонду.

Відповідні документи подаються до суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені з використанням технічних засобів (фотокопії тощо) цих документів, а також платіжне доручення, яке за формою не відповідає наведеним вимогам, не можуть бути належним доказом сплати судового збору.

Відповідно до виписки про зарахування судового збору до спеціального фонду державного бюджету України позивачем 22 серпня 2016 року було сплачено судовий збір в розмірі 1378,00 грн. за подання до Краснопільського районного суду Сумської області позовної заяви ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_2 згідно платіжного документа PROM2BFU4B, однак в своїй заяві заявник посилається на платіжне доручення № PROM1BBGT1 від 01.06.2016 року, відповідно до якого одержувачем коштів є УК у м. Одеса, Суворовський р-н, 22030, призначення платежу 8;101;14360570; Судовий збір, за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» (до НОМЕР_1, ОСОБА_3), Суворовський районний суд м. Одеси.

Враховуючи вищевикладене, суддя приходить до висновку, що заява про повернення судового збору задоволенню не підлягає, оскільки подане заявником платіжне доручення не є належним доказом сплати судового збору у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» в особі представника за дорученням ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, у якій ухвалою суду від 13 вересня 2016 року позовну заяву повернуто позивачу для подання за підсудністю.

Керуючись статтею 7 Закону України «Про судовий збір», статтями 79, 210, 293 Цивільного процесуального кодексу України,-

у х в а л и в :

У задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» в особі представника за дорученням ОСОБА_1 про повернення судового збору відмовити.

Копію ухвали та оригінал платіжного доручення № PROM1BBGT1 від 01.06.2016 направити заявнику.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Сумської області в установленому законом порядку.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п'яти днів з дня її проголошення, а в разі, якщо ухвала поставлена без участі особи, яка оскаржує - протягом п'яти днів з дня отримання її копії.

Суддя А. І. Косар