Справа №275/436/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

14 листопада 2016 року смт Брусилів

Брусилівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого - судді Лівочки Л.І.,

при секретарі - Дубчак Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Брусилів Житомирської області цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В:

01.09.2015 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що 12.01.2011 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір, згідно умов якого банк надав ОСОБА_1 кредит у розмірі 4000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою 30 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Однак, всупереч договірним зобов'язанням, у встановлені графіком терміни позичальником не повернуто належні грошові кошти.

Сума боргу станом на 31 липня 2016 рік складає 28472.64 грн., яку позивач просив стягнути з ОСОБА_1 на користь банку, а також просивстягнути сплачений судовий збір у розмірі 1378,00 грн.

Представник позивача в судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, надав до суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, вимоги позовної заяви підтримав повністю, не заперечував проти ухвалення заочного рішення у справі.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не зявилася, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується відповідним поштовими повідомленнями, про причини своєї неявки суду не повідомила.

Відповідно до положень ст. 224 ЦПК України зі згоди представника позивача, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Суд, дослідивши та оцінивши надані позивачем докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. ст. 509, 1054 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язується вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (сплатити гроші тощо), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Судом встановлено, що 12.01.2011 року між сторонами було укладено кредитний договір, згідно умов якого позивач надав відповідачу ОСОБА_1 кредит у розмірі 4000,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою 30 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с. 6-32).

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Однак, всупереч умовам кредитного договору та вимогам чинного законодавства України, відповідач не сплатив щомісячні платежі на повернення кредиту, у строк, встановлений кредитним договором, зокрема, відповідно до графіку погашення кредиту, що підтверджується наданим позивачем розрахунком заборгованості (а. с. 4-5).

У зв'язку з порушенням зобов'язань по кредитному договору, та відповідно до наданого розрахунку заборгованності, станом на 31.07.2016 р. відповідач має заборгованість у розмірі 28472.64 гривень, з яких:

- заборгованість за кредитом 2601,40 грн.;

- заборгованості по процентам за користування кредитом 20889,21 грн.;

- заборгованість за пенею та комісією 3150,00 грн.;

- штраф (фіксована частка) 500,00 грн., штраф (процентна складова) 1332,03 грн.

Відповідно до ст. 526 Цивільного Кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства.

Згідно ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Таким чином, з урахуванням наведених норм закону та встановлених обставин справи суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість, що виникла у звязку з порушенням кредитного зобовязання у загальному розмірі 28472,64 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір у розмірі 1378 грн.

На підставі ст. ст. 509, 525, 526, 530, 1050, 1054 ЦК України та керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 213-215, 224-226 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором від 12.01.2011 року у розмірі 28472,64 грн. та суму сплаченого судового збору у розмірі 1378,00 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Житомирської області через Брусилівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи , які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Л. І. Лівочка