Справа № 727/1825/16-ц
Провадження № 2/727/848/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2016 року Шевченківський районний суд м. Чернівці у складі:

Головуючого судді Слободян Г.М.

при секретарі судових засідань Бурма А.С.

за участю сторін:

- представника позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3

- представника відповідача Чернівецької міської ради Баланецького О,В.

- представника третіх осіб на стороні позивача ОСОБА_6, ОСОБА_7 - ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань №№1, 2 приміщення Шевченківського районного суду м. Чернівці цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2, третя особа на стороні позивача: ОСОБА_9 до Чернівецької міської ради, треті особи на стороні відповідача: ОСОБА_6, ОСОБА_7 про визнання не чинним та скасування рішення органу місцевого самоврядування, - ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернулася в суд із позовною заявою до відповідача Чернівецької міської ради, третя особа на стороні позивача: ОСОБА_9, треті особи на стороні відповідача: ОСОБА_6, ОСОБА_7 про визнання не чинним та скасування рішення органу місцевого самоврядування, посилаючись на те, що вона ОСОБА_2 та третя особа - ОСОБА_9 є співвласниками квартири № 2 та проживають в двохквартирному будинку по АДРЕСА_1 та у 1996 році квартири №№1,2 були приватизовані та будинок АДРЕСА_1 був знятий з балансу міської ради. Зазначає, що згідно проекту Чернівецького інституту «Діпроцивільпромбуд» за № 4789 за 1995 рік погодженого з відповідними установами проводилась перебудова обох квартир, при цьому треті особи самочинно збільшили розміри та кількість приміщень, здійснивши самочинне будівництво, яке не узаконено і по даний час. Вважає, що треті особи ОСОБА_6, ОСОБА_7 не є власниками займаного житлового приміщення, оскільки свідоцтво про право власності на житло від 01.11.1996 року не відповідає дійсності та ігноруючи здійснене самочинне будівництво та посилаючись на свідоцтво про право власності на житло від 01.11.1996 року, відповідач Чернівецька міська рада надає ОСОБА_6, ОСОБА_7 дозвіл на складання проекту відведення земельної ділянки п.19.1 рішення міської ради № 1222 від 29.05.2014 року. Вказують, що згідно проекту, земельна ділянка площею 0,0085 га була сформована шляхом виділення її із спільної земельної ділянки, площею 0,065 га на якій розташований двохквартирний житловий будинок, однак, оскільки з даним проектом її, як співвласника не ознайомлювали, вона із ним не погоджується вважаючи, що існує невідповідність часткам у праві власності на будинок, а тому, п.п.42, 42.1 рішення 2 сесії УІІ скликання від 24.12.2015 року №58 про затвердження проекту відведення і надання - ОСОБА_6, ОСОБА_7 земельної ділянки, площею 0,0085 га по АДРЕСА_1, порушено її право та законні інтереси, як землекористувача на спільній земельній ділянці. А, отже, у зв»язку із наведеним і не відповідністю вимогам закону проекту землеустрою на вказану земельну ділянку, просить визнати не чинним та скасувати п.п.42, 42.1 рішення 2 сесії УІІ скликання від 24.12.2015 року №58 про затвердження проекту відведення та надання земельної ділянки по АДРЕСА_1 загальною площею 0,0085 га.

Позивач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилася, будучи належним чином повідомленою про день, час і місце розгляду справи, захист своїх інтересів в суді доручила представляти представнику ОСОБА_3 який в судовому засіданні позовні вимоги заявлені позивачем підтримав в повному осб»язі та в наданих поясненнях посилався на обставини аналогічно зазначеним в позові в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

ОСОБА_9, третя особа на стороні позивача в судове засідання не з'явилася, будучи належним чином повідомленою про день, час і місце розгляду справи, відомостей про поважність причини неявки в засідання суду не надано, захист своїх інтересів в суді доручила представляти представнику ОСОБА_3 який в судовому засіданні позовні вимоги заявлені позивачем підтримано.

Представник відповідача Чернівецької міської ради Баланецький О.Д. в судовому засіданні заперечував проти заявлених позовних вимог, просив суд ухвалити справедливе рішення з врахуванням конкретних обставин справи в сукупності з дослідженими доказами.

Представник третіх осіб на стороні відповідача - ОСОБА_6, ОСОБА_7 - ОСОБА_8 заявлені позовні вимоги заперечив, в наданих суду поясненнях посилався на обставини викладені в письмових запереченнях від 13.04. 2016 р.

Вивчивши і розглянувши матеріали справи, всебічно, повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких грунтуються позовні вимоги, відповідно заперечення, заслухавши пояснення представника позивача, пояснення представника відповідача - Чернівецької міської ради та представника третіх осіб на стороні відповідача, об'єктивно дослідивши і оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті в їх сукупності у межах заявлених вимог, суд приходить до наступних висновків.

Згідно ст. 55 Конституції України права свободи громадян захищаються судом.

Судом, належними і допустимими доказами, встановлено, що на праві спільної часткової власності позивача ОСОБА_2 (розмір частки ?) перебуває квартира, яка складається із двох кімнат, загальною площею, 83,60 кв.м., житловою площею 52,20 кв.м., АДРЕСА_1, що підтверджується свідоцтвом про право власності ( а.с.5); інша частка ? належить ОСОБА_9, третій особі на стороні позивача.

Відповідно до даних довідки за №416 від 26.07.2007 року житлового ремонтно-експлуатаційного підприємства №14, виданої ОСОБА_2 вбачається, що будинок АДРЕСА_1) знято з балансу згідно рішення виконавчого комітету Чернівецької міської ради №581/16 від 24.11.1998 року (а.с.6) та згідно довідки №488 від 27.02.2008 року Чернівецького комунального обласного бюро технічної інвентаризації, при внесенні поточних змін по квартирі №1 житлового будинку АДРЕСА_1 було виявлено деякі відхилення від затвердженої проектно-технічної документації (а.с.7).

Факт здійснення третіми особами на стороні відповідача добудови всупереч проектної документації підтверджено і встановленими обставинами за рішенням від 08.12. 2011 року колегії суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Чернівецької області ( а.с. 9). Даним рішення було встановлено, що ОСОБА_2 ОСОБА_9 надавали згоду ОСОБА_6, ОСОБА_7 на зведення на частині земельної ділянки добудови згідно відвідного проекту (а.с. 10 оборот) і даним же рішенням було установлено відсутність доведення належними і допустимими доказами порушення ОСОБА_6, ОСОБА_7 прав ОСОБА_2 ОСОБА_9 на земельну ділянку зайняту забудовою, внаслідок чого у задоволенні позову останніх про приведення стану квартири у відповідність до проекту було відмовлено, що спростовує доводи представника позивача в судовому засіданні щодо порушення прав його довірительки на земельну ділянку зайняту самочинною добудовою Якимчуками.

При цьому, судом звертається увага, що в силу вимог ст. 61 ч. 3 ЦПК України обставини визнані судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили не доказуються при розгляді інших справ у яких беруть участь ті самі особи, щодо яких встановлено ці обставини.

Крім наведеного, доводи представника позивача про відсутність в третіх осіб ОСОБА_7 власності, спростовуються дослідженим свідоцтвом про право власності на житло ОСОБА_6, ОСОБА_7 яким належить на праві особистої, спільної сумісної власності - квартира АДРЕСА_1 (а.с.8).

Відповідачем на звернення позивача (а.с.11) листом за № Ко-4863-01/10 від 25.12.2015 року, було повідомлено про надання відмови ОСОБА_6, ОСОБА_7 у наданні земельної ділянки площею 0,0085 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, з зазначенням того, що заява останніх знаходиться на розгляді в Департаменті містобудівного комплексу і земельних відносин Чернівецької міської ради (а.с.12).

Судом досліджено, що у відповідності до Витягу із рішення 2 сесії УІІ скликання ІІ пленарного засідання № 58 від 24.12.2015 року, було вирішено затвердити проект відведення та надати ОСОБА_6, ОСОБА_7, які зареєстровані за адресою АДРЕСА_1, земельну ділянку за вказаною адресою, площею 0,0085 га. в оренду на 1 (один) рік для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (код 02.01) (підстава: дозвіл на складання проекту відведення - рішення міської ради УІ скликання від 29.05.2014 року №1222 (пункт 19.1), свідоцтво про право власності на житло від 01.11.1996 року НОМЕР_1) (а.с.13) та відповідно до даних проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_6, ОСОБА_7 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за адресою: АДРЕСА_1 вбачається, погодження меж земельної ділянки наданої ОСОБА_6, ОСОБА_7 в оренду терміном на один рік для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, згідно з розробленим проектом землеустрою ПП «Букінфозем»; відповідно складено каталог координат кутів повороту зовнішніх меж земельної ділянки та кадастровий план зовнішніх меж земельної ділянки з експлікацією угідь згідно форми 6-зем в місцевій системі координат та проведено перерахунок координат кутів повороту зовнішніх меж земельної ділянки в системі координат (а.с.74-99), нормативна грошова оцінка якої становить 94359,00 грн. (а.с.100). Позивач ОСОБА_2 як землекористувач своєї згоди при прийомі передачі межових знаків не надала (а.с. 84), при цьому спірне питання було винесено на засідання комісії Чернівецької міської ради з розгляду земельних спорів де були присутні - позивач, представник позивача, та третя особа ОСОБА_6 та комісією було надано пропозиції погодити межу між земельними ділянками по АДРЕСА_1 і надати ОСОБА_6, ОСОБА_7 земельну ділянку на АДРЕСА_1 площею 0.0085 га. в оренду терміном на 1 рік для будівництва і обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд, згідно з розробленим проектом землеустрою ПП Букінфозем (а.с. 85), кадастрового плану земельної ділянки землекористувачів ОСОБА_6, ОСОБА_7 (а.с. 93, 94). З наведених підстав ОСОБА_2, ОСОБА_9 зверталися до Чернівецького міського голови з заявою, в якій визнали преюдиційне значення постанови суду від 18.08. 2014 року , вказавши на те, що міська рада повинна надати дозвіл ОСОБА_7 на складання проекту відведення земельної ділянки з укладенням договору оренди у відповідності до вимог закону (а.с. 11). Саме вказані в заяві позивача і третьої особи на стороні позивача застереження мають місце і в оскаржуваному останніми рішення відповідача від 24.12. 2015 року в п. 67, який ОСОБА_11 в позовних вимогах не просить скасувати, натомість вважає, що слід скасувати п. 42, і п. 42.1 (ас. 13), зокрема щодо затвердження проекту відведення і надання ОСОБА_7 в оренду земельної ділянки та відносно встановлених обмежень згідно ст. 111 ЗК України щодо охоронної зони, оскільки як було установлено в засіданні і вбачається дослідженими доказами наявність на спірній земельній ділянці червоних ліній, який охоплюється і вимогами визначеними в п. 68 спірного оскаржуємого рішення.

Вимогами ст. 123 п. 13 ЗК України визначено, що підставою відмови в затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в користування (оренду) може бути лише його невідповідність вимогам закону і нормативно - правовим актам. Даною нормою закону п. 4 передбачено, що проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому ст. 186 - 1 ЗК України. При цьому, судом звертається увага, що позивач ОСОБА_2, третя особа на стороні позивача ОСОБА_9 та треті особи на стороні відповідача ОСОБА_6, ОСОБА_7 не є співвласниками житлового будинку АДРЕСА_1, а власниками окремих квартир в цьому будинку, а саме квартири 2 і квартири 1. При цьому, своє право власності позивач ОСОБА_2 реалізувала про що свідчить свідоцтво про право власності (а.с. 5).

Крім цього судом установлено і даного не заперечувалося як представником позивача, третьої особи на стороні позивача ОСОБА_3, так і представником відповідача та третіх осіб на стороні відповідача ОСОБА_8, що надана ОСОБА_7 та ОСОБА_6 в оренду земельна ділянка площею 0,0085 га., згідно рішення Чернівецької міської ради №1222 від 29.05.2014 року є необхідною для обслуговування добудови до кв.№1. яку (добудову) завершено в 1997 році; дозвіл на зазначену добудову було надано ОСОБА_6 відповідно до рішення виконкому Шевченківської районної у місті Чернівці ради (про що відомо позивачу), бо позивач надавала згоду ОСОБА_6 на таку добудову, що вбачається вище з досліджених доказів по справі, а також узгоджується з вимогами п. „б" ст. 198 ЗК України, якою передбачено, що при виконанні комплексу робіт для визначення та відновлення меж земельної ділянки необхідне узгодження меж земельної ділянки із суміжними власниками і землекористувачами.

Отже, встановленим є, що земельна ділянка, площею 0.0085 га сформована шляхом виділення її із загальної земельної ділянки площею 0,065 га., на якій фактично знаходяться добудова до належної ОСОБА_6 та ОСОБА_12 квартири і зазначена, загальна площа земельна ділянка - до 0.65 га - належить до земель запасу міста і не перебувала в законному користуванні позивача, що в засіданні було визнано в її інтересах представником. При цьому, також звертається увага на встановлені в судовому засіданні обставини того, що земельна ділянка знаходиться під добудовою до квартири ОСОБА_12 з протилежного від квартири позивача ОСОБА_11 боку будинку, а право власності на будинок №23 за позивачем не зареєстровано.

Відповідно до ст. 122 ч.1 Земельного кодексу України, сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Згідно ст. 124 ч.3 Земельного кодексу України, передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, громадянам визначеним частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу здійснюється в порядку, встановленому статтею 123 цього Кодексу.

Статтею 123 Земельного кодексу України, передбачено, що надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування. Рішення приймається на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у разі надання земельної ділянки із зміною її цільового призначення, формування нових земельних ділянок. Надання у користування земельної ділянки в інших випадках здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Відповідно до ст.50 Закону України «Про землеустрій», проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок складаються у разі зміни цільового призначення земельних ділянок або формування нових земельних ділянок. Проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок погоджуються та затверджуються в порядку, встановленому Земельним кодексом України.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_6, ОСОБА_7 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за адресою: АДРЕСА_1 відповідає вимогам законодавства, затверджений рішенням Чернівецької міської ради.

Вимогами ст. 186 - 1 ч. 6 ЗК України визначено, що підставою для відмови у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише невідповідність його положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно - правових актів документації із землеустрою або містобудівній документації.

Частиною 1, ст. 3 і ч. З ст. 61 ЦПК України передбачено право кожної особи в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Позивач ОСОБА_2 не надала суду позивач не надала до суду доказів про те, що її права порушені оскаржуваним рішенням Чернівецької міської ради, відсутнє посиланні на докази в частині і того, що проект землеустрою не відповідає вимогам законодавства, що позивач є власником (співвласником) будинку АДРЕСА_1 і землекористувачем спірної земельної ділянки суміжної ділянки. Згідно ст.ст. 10, 27, 60 ЦПК України сторони, яки приймають участь у справі, користуються рівними правами відносно надання доказів, їх дослідження та доведення до суду їх переконливості. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 3 ЦПК кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод та інтересів.

Виходячи з сукупності досліджених доказів по справі в межах заявлених вимог, суд вважає, що позивачем не обгрунтовано за захистом яких порушених щодо неї прав з боку відповідача, вона звернулася до суду. У матеріалах справи взагалі відсутні будь-які правовстановлюючі документи, що підтверджують право власності позивача на будинок та її право користування спірною земельною ділянкою.

Вимогами ст.116 ЗК України визначено, що громадяни набувають права власності на земельні ділянки за рішенням органів виконавчої, влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень шляхом передачі у власність.

Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого цивільного у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а способом захисту цивільних прав згідно з законом, п. 7 Постанови Пленуму ВС України „Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ " № 7 від 16.06.2004 р. (з змінами і доповненнями), ст. 152 ЗК України може бути визнання незаконним рішення, дії, бездіяльності органу державної влади із зобов'язанням вчинення певних дії на захист порушеного права.

А, отже, суд приходить до висновку, що оскаржуєме рішення місцевої ради є таким, що відповідає вимогам ст.ст.158-161 Земельного Кодексу України

Відповідно до ст. 213 ЦПК рішення суду повинно бути законним і обгрунтованим. Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства й всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин. Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності та підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Таким чином, враховуючи викладене, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог та визначеного позивачем предмету спору, беручи до уваги обставини справи, те що судом не встановлено порушення прав позивача, які б підлягали судовому захисту, суд приходить до висновку, що підстави до задоволення позову ОСОБА_2 відсутні, а тому в задоволенні позовних вимог слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 15, 16, 319 ЦК України, ст.ст. .ст.158-161, 122, 123, 124 ЗК України, ст.ст. ст. ст. 3, 10, 11, 57-60, 212 - 218 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_9 до Чернівецької міської ради, треті особи на стороні відповідача: ОСОБА_6, ОСОБА_7 про визнання не чинним та скасування рішення органу місцевого самоврядування, зокрема визнанні не чинним та скасування п.п. 42, 42.1 рішення 2 сесії УІІ скликання від 24.12.2015 року № 58 про затвердження проекту відведення та надання земельної ділянки по АДРЕСА_1 площею 0,0085 га - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Чернівецької області через Шевченківський районний суд м. Чернівці в 10-денний строк з дня проголошення рішення, а особами, які не були присутні в засіданні при проголошенні рішення в цей же строк з дня отримання копії рішення суду.

Суддя Слободян Г.М..