Справа №672/952/16-ц
Провадження №2/672/404/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.11.2016 року Городоцький районний суд Хмельницької області в складі: головуючого - судді Сакенова Ю.К.

за участю секретаря - Ратушняк Л.В.

представника позивача - ОСОБА_1

прокурора - Андрусишин М.О.

представника служби у справах дітей Городоцької районної державної адміністрації Хмельницької області - Маршалок Л.В.

розглянувши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Городоцька районна державна адміністрація Хмельницької області, про позбавлення батьківських прав,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про позбавлення його батьківських прав, мотивуючи свої вимоги тим, що її батьки - ОСОБА_4 та ОСОБА_5 перебували в шлюбі, від якого ІНФОРМАЦІЯ_2 народилась вона, ОСОБА_3. ІНФОРМАЦІЯ_3 мати позивача ОСОБА_5 померла.

Після смерті матері позивач з 2003 року проживала зі своїми бабусею ОСОБА_6 та дідусем ОСОБА_7, а на протязі останніх 10 років постійно проживає зі своєю тіткою ОСОБА_8 в м.Хмельницький, де з 2006 по 2007 року відвідувала дитячий садок «Боровичок», а з 2007 року по даний час навчається в Хмельницькій гімназії №2.

Відповідач з 2003 року ухиляється від виконання батьківських обов'язків, не цікавиться життям та здоров'ям позивача, не спілкується з нею, не допомагає їй матеріально у повному об'ємі, не бажає, щоб вона проживала разом з ним, не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, лише двічі відвідав її на день народження - в 2007 та 2011 роках, хоча достовірно знав, де позивач проживає.

Згідно з ч.2 ст.165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, орган опіки та піклування, а також сама дитина, яка досягла 14 років.

На підставі наведеного просить задовольнити позов.

Відповідач позов не визнав і пояснив, що бажає спілкуватись з дочкою, однак йому в цьому перешкоджають родичі позивача, які налаштовують дитину проти нього. Крім того рішенням Городоцького районного суду від 21.11.2003 року, яке залишено в силі ухвалою апеляційного суду від 04.02.2004 року та ухвалою Верховного Суду України від 28.03.2006 року, вирішено відібрати малолітню ОСОБА_3 від ОСОБА_6 та передати батькові ОСОБА_4.

Ознайомившись з матеріалами справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що даний позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що батьки позивача - ОСОБА_4 та ОСОБА_5 перебували в шлюбі, від якого ІНФОРМАЦІЯ_2 народилась ОСОБА_3. ІНФОРМАЦІЯ_3 мати позивача ОСОБА_5 померла.

Після смерті матері позивач з 2003 року проживала зі своїми бабою ОСОБА_6 та дідом ОСОБА_7, а на протязі останніх 10 років постійно проживає зі своєю тіткою ОСОБА_8 в м.Хмельницький, де з 2006 по 2007 роки відвідувала дитячий садок «Боровичок», а з 2007 року по даний час навчається в Хмельницькій гімназії №2.

Відповідач з 2003 року ухиляється від виконання батьківських обов'язків, не цікавиться життям та здоров'ям позивача, не спілкується з нею, не допомагає їй матеріально у повному об'ємі, не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, про що свідчить довідка гімназії №2 м.Хмельницький від 18.08.2015 року про те, що ОСОБА_4 не бере участі в навчанні та вихованні доньки ОСОБА_3, оскільки за роки її навчання він жодного разу не відвідував школу, не був присутнім на батьківських зборах. Також свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_10, які проживають по сусідству із позивачем, пояснили, що не бачили, щоб ОСОБА_4 приходив до своєї дочки.

Питання про позбавлення відповідача батьківських прав порушувалось бабою позивача ще в 2012 році, однак тоді органом опіки та піклування Городоцької районної державної адміністрації від 06.03.2012 року було рекомендовано ОСОБА_4 відкрити особовий рахунок на ім'я позивача та пред'явити комісії з питань захисту прав дитини відповідне підтвердження, однак по даний час ним цього не зроблено і на засідання комісії з питань захисту прав дитини він не являвся тричі.

Суд не приймає доводи відповідача про те, що йому у спілкуванні з дочкою перешкоджають її родичі, оскільки ним з 2004 року не зроблено жодної спроби на усунення перешкод в спілкуванні з дитиною, які передбачені СК України. Навіть маючи на руках рішення Городоцького районного суду від 21.11.2003 року, яке залишено в силі ухвалою апеляційного суду від 04.02.2004 року та ухвалою Верховного Суду України від 28.03.2006 року, про відібраня малолітньої ОСОБА_3 від ОСОБА_6 та передачу батькові ОСОБА_4 він не вжив належних заходів для повернення дитини, хоча знав, де вона знаходиться. Фактично він усунувся від виховання та спілкування з дитиною і сподівається лише на те, що дочка після досягнення повноліття зрозуміє його поведінку.

Згідно з ч.2 ст.165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, орган опіки та піклування, а також сама дитина, яка досягла 14 років.

Відповідно до п.16 Постанови ПВС України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України.

Згідно з пунктом другим частини першої статті 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, серед іншого, ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Таким чином судом встановлено, що ОСОБА_4 вже понад десять років ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню ОСОБА_3, що відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України є підставою для позбавлення його батьківських прав відносно неї.

Крім того представник органу опіки та піклування Городоцької районної державної адміністрації Хмельницької області та Городоцька місцева прокуратура рекомендують Городоцькому районному суду позбавити відповідача батьківських прав відносно дочки. Сама ОСОБА_3 пояснила, що протягом останніх десяти років не спілкувалась з відповідачем та не бажає цього робити в подальшому.

Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати по справі в сумі 551,20 грн.

Керуючись ст.164, 165, 166, 167 СК України, ст.10, 57, 60, 88, 209, 213, 214, 215, 294 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, позбавити батьківських прав відносно його доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, передати службі у справах дітей Городоцької районної державної адміністрації Хмельницької області для подальшого влаштування.

Стягнути з ОСОБА_4 судовий збір на користь ОСОБА_3 в сумі 551,20 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Ю.К.Сакенов