АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
27 липня 2016 року м. Дніпро
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 липня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі :

головуючого Романюк М.М.

суддів Котушенко С.П., Красвітної Т.П.

при секретарі Порубай М.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22 лютого 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк", 3-я особа: ОСОБА_3 про відшкодування майнової та моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернувся до суду з зазначеним вище позовом 30 грудня 2015 року. В обґрунтування заявлених вимог посилався на те, що 25 серпня 2015 року сталася ДТП за участю автомобілю Шевроле Авео д/н НОМЕР_3 під його керування та автомобілю Фольцваген Т5 д/н НОМЕР_4 під керуванням ОСОБА_3 Постановою Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 16 вересня 2015 року ОСОБА_3 визнано винним у ДТП.

Внаслідок зазначеної ДТП, автомобілю позивача завдано шкоди. Вартість відновлюваного ремонту згідно висновку автотоварознавчого дослідження становить 72 081 грн. 43 коп. З урахуванням того, що акціонерним товариством "Страхова компанія "АХА Страхування" позивачу було виплачено 36 563 грн. 71 коп., просить стягнути з відповідача, як володільця автомобілю Фольцваген Т5 д/н НОМЕР_4, з яким ОСОБА_3 перебував у трудових відносинах, на відшкодування майнової шкоди - 32 045 грн. 27 коп., на відшкодування моральної шкоди - 5 000 грн. та судові витрати по справі.

Заочним рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22 лютого 2016 року позовні вимоги задоволено частково: стягнуто 32 045 грн. 27 коп. на відшкодування майнової шкоди, 500 грн. на відшкодування моральної шкоди та вирішено питання судових витрат.

Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 квітня 2016 року у задоволені заяви ПАТ "Укрсоцбанк" про перегляд заочного рішення відмовлено.

В апеляційній скарзі відповідач посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволені зазначених позовних вимог.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та позовних вимог, колегія суддів, дійшла до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає на таких підставах.

Згідно ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Задовольняючи позовні вимоги частково суд першої інстанції виходив з їх доведеності та обґрунтованості в цих межах.

З даним висновком суду першої інстанції погоджується і судова колегія апеляційного суду.

Судом встановлено, що, 25 серпня 2015 року між автомобілями Фольцваген Т5 д/н НОМЕР_4, яке належить відповідачу, під керуванням ОСОБА_3 та ОСОБА_4 д/н НОМЕР_3, яке належить ОСОБА_2, та під його керуванням, сталося ДТП. Постановою Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 16 вересня 2015 року ОСОБА_3 визнано винним у зазначеній ДТП.

Внаслідок ДТП позивачу завдано матеріальну шкоду.

Згідно висновку автотоварознавчого дослідження №098/1/15 від 01 вересня 2015 року вартість відновлювального ремонту автомобіля Шевроле Авео д/н НОМЕР_3 становить 72 081 грн. 473 коп.

Згідно ч.4 ст.61 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно до ч.2, 5 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Частиною 1 статті 1172 ЦК України визначено, що юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

Оскільки винною особою в скоєнні даного ДТП визнано ОСОБА_3, який керував належним банку автомобілем та під час ДТП виконував свої трудові обов'язки, що визнано представником ПАТ "Укрсоцбанк" в судовому засіданні в суді апеляційної інстанції, та приймаючи до уваги, що в даному випадку законодавством України покладено обов'язок по відшкодуванню матеріальної шкоди саме на власника джерела підвищеної небезпеки, суд першої інстанції дійшов вірного висновку щодо наявності підстав для стягнення матеріальної шкоди, в даному випадку різниці між вартістю відновлювального ремонту та суми відшкодованої страховою компанією, саме з ПАТ "Укрсоцбанк".

Також встановлюючи суб'єкта відповідального за завдану моральну шкоду та її розмір, суд першої інстанції правильно виходив з того, що така шкода підлягає стягненню саме з ПАТ "Укрсоцбанк" як власника джерела підвищеної небезпеки та вірно визначив її розмір на рівні 500 грн., що буде достатнім для відшкодування спричинених моральних страждань.

Посилання апелянта з приводу того, що моральна шкода підлягає відшкодуванню за рахунок ОСОБА_3, як особи винної у даному ДТП, не заслуговує на увагу виходячи з наступного.

Статтею 1187 ЦК України встановлено особливого суб'єкта, відповідального за завдання шкоди джерелом підвищеної небезпеки, а саме особа яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. А відповідно до ст.1172 ЦК України саме юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, тобто і матеріальну і моральну, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

Отже, з аналізу вказаних норм можна дійти висновку, що моральна шкода завдана внаслідок ДТП з вини водія, який під час виконання трудових обов'язків керував автомобілем, що належить роботодавцю, відшкодовується власником цього джерела підвищеної небезпеки, а не безпосередньо винним водієм.

Приведені в апеляційній скарзі інші доводи апелянта не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вони зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці та особистого тлумачення апелянтом норм права.

Відповідно ж до ст.212 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Встановивши факти та зумовлені ними правовідносини, суд першої інстанції правильно застосував правові норми та ухвалив правильне по суті рішення, підстав для скасування якого колегія суддів не знаходить.

Керуючись ст.ст.307, 308 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" - відхилити.

Рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22 лютого 2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя М.М.Романюк

Судді: С.П.Котушенко

Т.П.Красвітна