Справа №333/3190/16-ц
Пр. № 2/333/1969/16
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27.09.2016 року м. Запоріжжя
Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі: - головуючої судді Боровікової А.І., при секретарі Носаченко О.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -
22.06.2016р. позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з вищезазначеним позовом, вказавши, що з 20.12.2007 р. вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_2, від шлюбу мають неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Позивач вважає, що спільне життя з відповідачем не склалося через втрату почуття взаємної любові та поваги, несумісністю поглядів на спільне життя та сімейні відносини, просить суд розірвати укладений між сторонами шлюб та визначити місце проживання неповнолітньої дитини разом з нею.
Позивач в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву, в якій просила суд розглядати справу за її відсутності, позов підтримала повністю.
Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомив.
Суд, керуючись ст.169, 224 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав:
Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 20.12.2007 р., що підтверджується Свідоцтвом про укладення шлюбу, зареєстрованим Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис №526.
Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується Свідоцтвом про народження, виданим Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції 09.09.2008р., актовий запис №410.
Фактично шлюбні відносини між сторонами припинені через втрату почуття взаємної любові та поваги, несумісність поглядів на спільне життя та сімейні відносини. Бажання до примирення у сторін відсутнє. Подальше спільне подружжя і збереження шлюбу неможливо. Спору щодо нажитого в шлюбі майна немає.
Згідно ст. 111 СК України суд приймає міри до збереження шлюбу, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. В даному випадку, сторони вважають неможливим з моральної точки зору, продовжувати шлюбні відносини, тому суд не може зобовязати їх прийняти заходи до примирення.
Відповідно до статті 112 СК України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Частиною 1 статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Відповідно до статті 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.
Згідно з частинами 2, 3 статті 157 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.
Згідно ч.1 ст.160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.
Згідно ч.1 ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.
Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку позовні вимоги про розірвання шлюбу та визначення місця проживання малолітньої дитини підлягають задоволенню в повному обсязі.
Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. У звязку з чим, судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.
Керуючись ст.ст. 112, 160, 180, 181, 182, 183, 184 СК України, ст.ст. 88, 212-214, 224 ЦПК України, суд,
Позовні вимоги задовольнити.
Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 20.12.2007 р. Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис №526 - розірвати.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп.
ОСОБА_1 залишити прізвище «Вельма», яке було змінене під час державної реєстрації шлюбу між сторонами.
Рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили, є документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом.

Визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження серії I-ЖС №099293, видане Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції 09.09.2008р.), разом з її матірю ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_4, проживаючої за адресою: 69040, АДРЕСА_1.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів після отримання його копії.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Запорізької області через Комунарський районний суд м. Запоріжжя протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя А.І. Боровікова