Справа № 296/5615/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї НИ

"25" серпня 2016 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м.Житомира в складі:

судді - Адамовича О.Й.,

за участю секретаря судового засідання Долецької Ж.С.

позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2

розглянувши y відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини,-

В С Т А Н О В И В

Позивач звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, який було зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції, актовий запис № 1881, а також просить стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) але не менше 30 відсотків від прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 20.05.2014 року і до досягнення дитиною повноліття.

Позов обґрунтовано тим, що з 16.11.2012 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. За час перебування у шлюбі народилась донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні.

Позивач просить шлюб розірвати посилаючись на ті обставини, що спільне життя з відповідачем не склалось через те, що сторони припинили ведення спільного господарства, між ними постійно виникали сварки. Намагання позивача зберегти сімю не дали позитивного результату та відповідач змінив місце проживання. Позивач також зазначила, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить її інтересам, оскільки ОСОБА_2 не здатний підтримувати нормальну моральну атмосферу в сімї, піклуватись про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, дружби, взаємоповаги.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила задовольнити з підстав викладених у позовній заяві.

Відповідач в судовому засідання позовні вимоги визнав частково. Щодо розірвання шлюбу не заперечував, однак вказав, що не згоден з підставами, які спонукали звернутись позивача до суду з даним позовом. Відповідач також зазначив, що не заперечує щодо сплати аліментів, однак вважає за можливе присудити їх виплату з дня подання позову до суду.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінюючи в сукупності зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Сторони перебувають у шлюбі з 16.11.2012 року, який було зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції, актовий запис № 1881, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ТП № 097910, виданим 16.11.2012 року (а.с. 3).

Сторони по справі мають неповнолітню дитину (дочку) ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-ТП № 217856 від 03.06.2014 року, актовий запис № 1506 (а.с. 5).

Сторони не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільне господарство, не проживають разом. За час окремого проживання подружжю не вдалося відновити сімейні стосунки.

На примирення сторони не згідні.

Враховуючи викладені вище обставини, суд приходить до висновку, що причини, які спонукали позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, сімя розпалася остаточно і її збереження є неможливим, так як суперечить інтересам позивача.

Відповідно до ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлено одним із подружжя.

Відповідно до ч. 2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них та інтересам їхніх дітей.

Отже, встановлення даних обставин, є підставою для задоволення позовних вимог про розірвання шлюбу.

Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ст. 51 Конституцією України, ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до положень статтей 18, 27 Конвенції про права дитини визнається принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову.

Оскільки позивачем не обґрунтовано стягнення аліментів з відповідача починаючи з дня народження дитини, а саме 20.05.2014 року, суд відмовляє позивачу у задоволення позову в цій частині.

Частиною 1 ст.183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідач не заперечив щодо стягнення з нього аліментів на утримання дитини.

Визначаючи розмір аліментів, що підлягають до стягнення з відповідача на утримання позивача, суд враховує матеріальне становище відповідача, а тому суд вважає за можливе стягнути з відповідача аліменти на користь позивача на утримання дочки у розмірі 1/4 частини всіх видів доходів щомісяця до досягнення нею повноліття.

Зі змісту копії свідоцтва про народження вбачається, що сторони є батьками малолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, отже, рівною мірою зобовязані її утримувати.

Як вказувалося вище, відповідач не заперечує сплачувати аліменти в розмірі 1/4 частини від його доходів щомісячно, з чим погодилась позивач.

Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Судові витрати покласти на відповідача.

Оскільки спору щодо місця проживання дитини немає, суд не вбачає підстав для вирішення цього питання.

Згідно ч.3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Оскільки, за подання вимоги про стягнення аліментів та розірвання шлюбу позивач була звільнена від сплати судового збору, він підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 110, 112, 180, 181, 182, Сімейного кодексу України, ст. ст. 11, 60, 130, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В

Позов задовольнити частково.

Розірвати шлюб, зареєстрований між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2 (до шлюбу Птюшкіна) ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції, актовий запис № 1881 від 16.11.2012 року.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 аліменти на утримання дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) але не менше 30 відсотків від прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 04.07.2016 року та до повноліття дитини.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь на користь держави 1102,40 грн. судового збору.

В частині стягнення аліментів за один місяць допустити негайне виконання.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Житомирської області через Корольовський районний суд м. Житомира протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О. Й. Адамович