Справа № 336/725/16-ц
Пр. № 2/336/1002/2016
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2016 року Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Щасливої О.В.,

розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи - Управління Державної міграційної служби Шевченківського району в Запорізькій області, районна адміністрація Запорізької міської ради по Шевченківському району, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання ОСОБА_3 такою, що втратила право користування приміщеннями в квартирі АДРЕСА_1.

В позові зазначив, що він придбав у відповідача, який діяв від імені підопічної ОСОБА_3, на підставі розпорядження голови районної адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району від 25.01.2016р. № 71, квартиру АДРЕСА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 29.01.2016 року, посвідченому приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_4, та зареєстрованому в реєстрі за № 124. Зазначене право зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, номер запису 13084943.

Відповідно до умов договору ОСОБА_3 зобов'язалась знятися з реєстраційного обліку осіб не пізніше 08.02.2016 року, але до теперішнього часу ОСОБА_3, яка є сторонньою позивачу особою, зареєстрована в спірній квартирі. Інші умови договору купівлі-продажу між сторонами виконані. З моменту укладання даного договору ОСОБА_3 в зазначеній квартирі не проживає, своїх речей там не має, витрат по оплаті житлово-комунальних послуг не несе. Перебування її на реєстраційному обліку в належній позивачу квартирі створює перешкоди у здійсненні ним права власності, спричиняє збитки через необхідність сплати житлово-комунальних послуг виходячи із кількості зареєстрованих осіб, тому він просить про усунення цих перешкод шляхом позбавлення її права користування квартирою.

Позивач до суду не зявився, надавши письмове звернення, яке містить прохання про задоволення позову, розгляд справи без його участі, а також згоду на ухвалення рішення при заочному розгляді справи.

Відповідач, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, до суду не зявився з невідомих причин. Заперечень проти позову не надав.

За згаданих обставин зі згоди позивачки суд у відповідності до ст. 224 ЦПК України вважає за можливе провести заочний розгляд справи.

Представники третіх осіб до суду не з'явились, про день і час розгляду справи повідомлені належним чином, надали заяви про розгляд справи з їх відсутністю, проти позову не заперечували.

Зясувавши обставини справи і перевіривши їх доказами, суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступних міркувань.

Судом встановлено, що позивачу належить право власності на квартиру АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 29.01.2016 року, посвідченому приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_4, та зареєстрованому в реєстрі за № 124. Зазначене право зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, номер запису 13084943. В квартирі зареєстрована ОСОБА_3, яка фактично в ній не проживає, своїх речей там не має, витрат по оплаті житлово-комунальних послуг не несе.

Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд, а в силу ст. 383 ЦК власник жилого будинку має право використовувати помешкання, зокрема, для власного проживання, проживання інших осіб.

До видів речових прав на чуже майно в силу ст. 395 ЦК України відноситься, зокрема, право користування, а в силу ст. 401 ЦК право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлене щодо нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом.

Згідно із ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Вирішуючи вимоги позову про позбавлення ОСОБА_3 права користування належною позивачу квартирою на користь позивача, суд виходить з того, що існування цього права може бути зумовлене його реалізацією, тобто постійним проживанням в житлі.

Між тим судом встановлено, що ОСОБА_3 в квартирі не мешкає.

Перебування її на обліку в належній позивачу квартирі створює для нього перешкоди у здійсненні повною мірою права власності, яке з урахуванням встановлених обставин та наведених норм закону підлягає захисту.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» підставою для знаття з реєстрації є, зокрема, остаточне рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням або про виселення.

У звязку з викладеним право позивача, як вже зазначено, підлягає захисту в обраний ним спосіб.

Керуючись ст. ст. 319, 383, 391, 405 ЦК України, ст. ст. 3, 10, 59, 60, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Визнати ОСОБА_3 такою, що втратила право користування квартирою № 59 в будинку № 64 по пр. Моторобудівників в м. Запоріжжі.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Запорізької області шляхом подання в суд першої інстанції апеляційної скарги протягом десяти днів після його проголошення, а особами, які беруть участь у справі, але не були присутні в залі судового засідання під час проголошення рішення, - в той же строк з дня отримання копії рішення.

Заочне рішення суду може бути переглянуте судом, який його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів після отримання копії рішення.

Суддя О.В. Щаслива