н/п 2/490/1673/2016
14 липня 2016 року м.Миколаїв Центральний районний суд м. Миколаєва в складі: головуючого судді - Мамаєвої О.В., при секретарі - Баришніковій І.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Центрального районного суду м.Миколаєва позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення порядку користування квартирою,-
18 березня 2016 року позивач звернувся до Центрального районного суду м. Миколаєва з вказаним позовом та просив суд визначити порядок користування квартирою, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, наступним чином: виділити позивачу у користування суміжні кімнати, розміром - 16,7 кв.м. та 9,2 кв.м.; виділити відповідачу у користування - кімнату 10,4 кв.м.; кухню 7,5 кв.м., вану кімнату 2,0 кв.м., вбиральню 1,1 кв.м., коридор 4,7 кв.м., вбудовану шафу 0,3 кв.м., балкон 8,6/4,3 кв.м. - залишити в загальному користуванні.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він після смерті свого батька прийняв спадщину у вигляді 1/3 частини квартири НОМЕР_1, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, таким чином він є власником 2/3 частини вказанної квартири. На даний час між позивачем та відповідачем, як співвласниками спірної квартири виник спір, щодо порядку користування спірною квартирою. Тому, позивач просив суд позовні вимоги задовольнити та визначити порядок користування спірної квартири. В судове засідання сторони не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.
Представник позивача надав суду заяву, відповідно до якої просив суд розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідач у судове засідання не з'явилася, про день слухання справи повідомлялася належним чином за місцем реєстрації, про причини неявки суд не сповістила.
Справа розглядалася судом у порядку заочного провадження з дотриманням вимог ст.ст. 224-226 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи судом встановлено наступне:
Спірна квартира, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, згідно свідоцтва про право власності на житло від 10.12.1997 року належить ОСОБА_3, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на праві спільної сумісної власності /а.с.5/.
Згідно до витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі ОСОБА_4 помер 12.02.2015 року /а.с.7/.
Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом ОСОБА_1 прийняв спадщину у вигляді 1/3 частини кваритири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, після смерті ОСОБА_3 /а.с.8/.
Таким чином, судом встановлено, що позивач є власником 2/3 чатини квартири НОМЕР_1, що розташована за адресою: АДРЕСА_1.
Згідно до технічного паспорту, спірна квартира складається з трьох житлових кімнат, розміром 10,4 кв.м., 16,7 кв.м., 9,2 кв.м., кухні розміром 7,5 кв.м., ваної кімнати розміром 2,0 кв.м., вбиральні розміром 1,1 кв.м., коридору розміром 4,7 кв.м., вбудованої шафи розміром 0,3 кв.м., балкону розміром 8,6/4,3 кв.м., загальна площа квартири складає 56,2 кв.м., житлова площа квартири складає 2,5 кв.м. /а.с.9-10/.
Відповідно до ч.1 ст.355 ЦК України, майно, яке є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності.
Відповідно до ч.1 ст.358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.
Згідно до ч.3 ст.358 ЦК України, кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.
Відповідно до ч.1 ст.368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Відповідно до ст.370 ЦК України, співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.
Відповідно ч.2 ст.372 ЦК України, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення.
У відповідності до вимог ч.3 ст.372 ЦК України у разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. За викладених обставин суд доходить висновку про те, що вимога позивача є обґрунтованою, в зв'язку з чим позов підлягає задоволенню. Враховуючи те, що позивачем не заявлено вимоги про відшкодування судових витрат, суд не вважає за доцільне вирішувати питання про їх відшкодування сторонами. На підставі викладеного, керуючись ст. 10, 11, 60, 212-215, 218, 224-226 ЦПК України, ст. 355, 368, 370, 372 ЦК України суд -
ВИРІШИВ: Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення порядку користування квартирою - задовольнити.
Встановити порядок користування квартирою НОМЕР_1, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, наступним чином: - Виділити ОСОБА_1 у користування суміжні кімнати, розміром - 16,7 кв.м. та 9,2 кв.м.. - Виділити ОСОБА_2 у користування кімнату 10,4 кв.м.. - Залишити в загальному користуванні кухню 7,5 кв.м., вану кімнату 2,0 кв.м., вбиральню 1,1 кв.м., коридор 4,7 кв.м., вбудовану шафу 0,3 кв.м., балкон 8,6/4,3 кв.м..
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Миколаївської області через Центральний районний суд м.Миколаєва шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня отримання копії цього рішення. Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя О. В. Мамаєва