Справа №150/211/16-ц
Провадження по справі №2/150/95/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

/заочне/

13 травня 2016 року с. Мазурівка

Чернівецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючої: судді Цимбалюк Л.П.,

при секретарі Діденко А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - Служба у справах дітей Чернівецької районної державної адміністрації, про позбавлення батьківських прав, -

ВСТАНОВИВ:

До Чернівецького районного суду звернулася ОСОБА_1 з вище зазначеним позовом, посилаючись на те, що відповідач участі у вихованні дитини не приймає.

Позивач в судовому засіданні свої вимоги підтримує в частині позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно неповнолітнього сина ОСОБА_3, просить їх задоволити. Від свої вимог щодо зобов*язання Служби у справах дітей Чернівецької РДА Вінницької області надати висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 та збільшення розміру стягуваних з відповідача аліментів ОСОБА_1 відмовляється.

Відповідач, викликаний до суду у встановленому порядку, в судове засідання не з*явився, не повідомивши при цьому про причини своєї неявки.

Третя особа в судове засідання не з*явилася, Службою у справах дітей Чернівецької районної державної адміністрації до суду подано заяву про розгляд справи у відсутність їх представника, позовні вимоги підтримує.

Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини своєї неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

З*ясувавши позицію позивача, дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_2, будучи батьком неповнолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 /а.с. 7/, не займається вихованням дитини, не створив жодних умов для її фізичного та духовного розвитку; про сина не піклується, не забезпечує його необхідними продуктами харчування та речами, не виявляє інтересу до внутрішнього світу дитини, не забезпечує медичного огляду і лікування сина.

Згідно рішення Вінницького районного суду Вінницької області із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягуються аліменти для утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 в розмірі 1/4 усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 16.08.2010 року і до досягнення дитиною повноліття. Однак, як свідчать розрахунки заборгованості по сплаті аліментів за період з 01.10.2014 року по 01.03.2016 року та за період з 01.05.2011 року по 01.10.2014 року, станом на 03.03.2016 року заборгованість відповідача по сплаті аліментів складає 31564 гривні /а. с. 10, 11/.

У пункті 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 року, №3 роз*яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Як свідчить письмова заява ОСОБА_2 (відповідача по справі) від 17 лютого 2016 року, засвідчена приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Павліченко Г.В., відповідач відмовляється від своїх батьківських прав щодо малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, не має ні наміру, ні можливості піклуватися про нього та приймати участі у його вихованні /а. с. 6/.

Згідно письмових доказів свідків - сусідів позивача ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 від 12.12.2015 року, які містяться в матеріалах цивільної справи /а. с. 17, 18, 19, 20, 21/, відповідач не бере участі у вихованні сина та його розвитку, жодним чином не цікавиться його життям.

Вище зазначені обставини свідчать про свідоме нехтування ОСОБА_2 своїми обов'язками щодо виховання та утримання дитини, і дають суду законні підстави у відповідності до положень ст.164 Сімейного кодексу України позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно неповнолітнього ОСОБА_3

Частиною 1 статті 57 ЦПК України встановлено, що доказами є будь - які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до частини 3 статті 60 ЦПК України доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Відповідно до ч.1 ст.212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об*єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Позивачем відповідно до вимог ч.1 ст.60 ЦПК України належним чином доведено обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог щодо позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно неповнолітньої дитини.

На підставі вище викладеного, суд в силу статті 212 ЦПК України приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1

Відповідно до ст.79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов*язаних із розглядом справи.

Частиною 1 статті 88 ЦПК України встановлено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Матеріалами справи підтверджено сплату позивачем при зверненні до суду судового збору в розмірі 551,20 гривень, про що свідчить квитанція від 01.04.2016 року /а. с. 1/.

Вище викладене дає суду законні підстави для задоволення позовних вимог і в частині стягнення з відповідача на користь ОСОБА_1 понесених нею при зверненні до суду судових витрат, зокрема, судового збору.

На підставі ст. 164 Сімейного кодексу України, керуючись ст., ст.10, 11, 60, 88, 212 - 215, 224, 225, 226 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задоволити в повному обсязі.

Позбавити ОСОБА_2, мешканця АДРЕСА_1 батьківських прав щодо її неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати, понесені нею при зверненні із позовом до суду: 551 /п*ятсот п*ятдесят одну/ гривню 20 копійок судового бору.

Відповідачем може бути подано заяву про перегляд заочного рішення протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Вінницької області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Апеляційна скарга, подана після закінчення установлених строків, залишається без розгляду, якщо апеляційний суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку.

Суддя: Цимбалюк Л.П.