УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2016 року м. Запоріжжя

Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Калюжна В.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сімєю, визнання майна спільною сумісною власністю, поділ майна, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сімєю, визнання майна спільною сумісною власністю, поділ майна.

Вивчивши матеріали позову, приходжу до наступного висновку.

З матеріалів позовної заяви вбачається, що позивачем у позовній заяві обєднано декілька позовних вимог, однією з яких є визнання права власності на 1/2 частину земельної ділянки, розташованої за адресою: Запорізька область, с. Сонячне, вул. Вишнева, що є територією Запорізького району Запорізької області.

Пунктом 41 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 3 від 01.03.2013 року „Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ, визначено, що у разі конкуренції правил підсудності (наприклад, при об'єднанні позовів, на один з яких поширюється дія правила про виключну підсудність) мають застосовуватися правила виключної підсудності.

Згідно ч. 1 ст. 114 ЦПК України, позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред'являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Відповідно до п. 42 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 3 від 01.03.2013 року „Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ, виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна. Це позови зокрема про право власності на таке майно.

Згідно з положеннями статті 181 ЦК до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Зясувавши обставини справи, приходжу до висновку, що позовна заява підлягає поверненню позивачу, оскільки не підсудна Орджонікідзевському районному суду м. Запоріжжя.

Відповідно до ст. 115 ЦПК України, якщо суддя, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, встановить, що справа не підсудна цьому суду, заява повертається позивачеві для подання до належного суду.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 121 ЦПК України, суд повертає заяву якщо справа не підсудна суду.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України „Про судовий збір, сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі повернення заяви або скарги.

Статтею 9 Закону України „Про судовий збір встановлено, що судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

З наданої позивачем квитанції № 0.0.622486190.1 від 22.09.2016 року, доданої до позовної заяви, вбачається, що позивачем сплачено судовий збір у розмірі 945,50 гривень, отримувачем якого є Державний бюджет Запорізького району/ Запорізький районний суд Запорізької області.

За таких обставин, слід зробити висновок, що сума сплаченого позивачем судового збору за вказаною квитанцією не була зарахована на розрахунковий рахунок державного бюджету Орджонікідзевського району м. Запоріжжя, отримувачем якого є УДКСУ у м. Запоріжжі Запорізької області, за місцем звернення позивача із позовом до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя, у звязку з чим витрати на оплату судового збору, повязані зі зверненням до суду, не мужуть бути повернуті судом.

Керуючись ст. ст. 109, 114, 115, 121 ЦПК України, ст. 7, 9 Закону України „Про судовий збір, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сімєю, визнання майна спільною сумісною власністю, поділ майна повернути позивачу для звернення до належного суду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя шляхом подачі апеляційної скарги протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали суду.

Суддя: В.В. Калюжна