Справа № 359/1828/16-ц Головуючий у І інстанції Муранова-Лесів І. В.
Провадження № 22-ц/780/4477/16 Доповідач у 2 інстанції Яворський М. А.
Категорія 53 29.07.2016
УХВАЛА

Іменем України

29 липня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

Головуючого судді: Яворського М.А.,

суддів: Фінагєєва В.О., Кулішенка Ю.М.

за участю секретаря Волинець Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Авіакомпанія «Міжнародні авіалінії України» на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 03 червня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Авіакомпанія «Міжнародні авіалінії України», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Професійна спілка авіакомпанії «Міжнародні авіалінії України» про поновлення на роботі, виплату середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду із позовною заявою про поновлення його на роботі, виплату заробітної плати за час вимушеного прогулу та стягнення з відповідачів понесених судових витрат.

Після уточнення розміру позовних вимог ОСОБА_2 просив суд : скасувати наказ про його звільнення, поновити його на посаді начальника зміни відділу організації перевезень в приватному акціонерному товаристві « Авіакомпанія « Міжнародні авіалінії України» з 27 січня 2016 року, стягнути з відповідача на його користь заробітну плату в розмірі 27924 грн. 68 коп. за час вимушеного прогулу, моральну шкоду в розмірі 50 000 грн. та понесені судові витрати.

Свої вимоги обґрунтував тим, що дії роботодавця - приватного акціонерного товариства « Авіакомпанія « Міжнародні авіалінії України» щодо звільнення його звільнення відповідно до п.2 ст. 40 КЗпП України з підстав недостатньої кваліфікації є незаконними, необґрунтованими та суперечить вимогам 43 КЗпП України.

Також, позивач вказує на те, що працював на даній посаді з 1994 року, постійно підвищував свій професійний рівень, у тому числі закордоном, що підтверджується відповідними сертифікатами. За сумлінну роботу наказом Державіаслужби України № 328о/с від 18 листопада 2013 року нагороджений відомчою заохочувальною відзнакою - « Знак пошани » № 19.

Крім цього, при звільненні роботодавцем не було враховано, що позивач має на утриманні чотирьох неповнолітніх дітей.

Внаслідок неправомірних дій відповідача йому було завдано і моральну шкоду, яка полягає у моральних стражданнях, які він зазнав через те, що не може надавати допомогу неповнолітнім дітям, двоє з яких від першого шлюбу проживають без матері і яким він маючи роботу надавав матеріальну допомогу, погіршенні самопочуття та конфліктів у родині.

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 03 червня 2016 року позов задоволено частково.

Поновлено ОСОБА_2 на посаді начальника зміни відділу організації перевезень в ПрАТ «Авіакомпанія « Міжнародні авіалінії України » з 27 січня 2016 року.

Стягнуто з ПрАТ «Авіакомпанія «Міжнародні авіалінії України » на користь ОСОБА_2 середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 93327 грн. 22 коп.

Стягнуто з ПрАТ «Авіакомпанія «Міжнародні авіалінії України» судові витрати на користь держави в розмірі 1484 грн. 47 коп.

В задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду відповідач - ПрАТ «Авіакомпанія «Міжнародні авіалінії України » подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду І інстанції в повному обсязі та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову повністю відмовити, посилаючись на те, що судом було неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, а саме не враховано що свідоцтво № 2207 авіаційної безпеки, видано на ім'я ОСОБА_2 було відкликано, що і стало підставою для розірвання з ним трудового договору. Крім цього, вказує , що згідно ст. 32 Повітряного кодексу України та положення наказу Міністерства транспорту та зв'язку України від 18 червня 2007 року № 508 « Про затвердження програми підготовки персоналу з авіаційної безпеки» відповідно до якого персонал служби пасажирських перевезень зобов'язаний пройти курс підготовки із забезпечення авіаційної безпеки, за результатами якого видається відповідне свідоцтво (сертифікат). Без наявності вказаного сертифікату начальник зміни відділу організації перевезень не може бути допущений до виконання трудових обов'язків.

Також зазначає, що оскільки висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи це призвело до неправильного вирішення справи по суті.

В запереченні на апеляційну скаргу ОСОБА_2 просить відмовити ПрАТ «Авіакомпанія «Міжнародні авіалінії України » відмовити у відкритті апеляційного провадження в зв'язку з пропуском на апеляційне оскарження, а також залишити без змін рішення суду першої інстанції.

Заслухавши суддю доповідача, пояснення представника апелянта ОСОБА_3, позивача ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_4, представника профспілкової організації Карпенко С.Д., обговоривши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги , судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції при розгляді справи встановлено, що позивач ОСОБА_2 з 24 червня 1993 року працює в Авіакомпанії «Міжнародні авіалінії України », яке з 08 листопада 2010 року перейменовано в ПрАТ «Авіакомпанія «Міжнародні авіалінії України ». З 30 червня 1994 року був призначений виконуючим обов'язки, а з 12 серпня 2008 року на постійній основі - начальник зміни СООП, з 08 жовтня 2001 року - начальник зміни відділу організації перевезень.

Наказом президента ПрАТ «Авіакомпанія «Міжнародні авіалінії України » від 27 січня 2016 року № 40/п ОСОБА_2 було звільнено із займаної посади начальника зміни відділу організації перевезень 27 січня 2016 року на підставі п. 2 ст. 40 КЗпП України у зв'язку із виявленням невідповідності працівника займаній посаді внаслідок недостатньої кваліфікації.

Задовольняючи частково позов та поновлюючи ОСОБА_2 на посаді начальника зміни відділу організації перевезень, суд першої інстанції обґрунтував свої висновки тим, що звільнення позивача відбулось з порушенням трудового законодавства, оскільки відповідачем не доведено підстав його звільнення з підстав невідповідності займаній посаді внаслідок недостатньої кваліфікації та не надано будь-яких належних доказів про наявність на час його звільнення на підприємстві вакансій, на які за його згодою міг бути переведений позивач.

Такі висновки суду є правильними і такими, що відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Так, відповідно до положень п. 2 ч. 1 , ч. 2 ст. 40 КЗпП України, трудовий договір укладений на невизначений строк , а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку виявленої невідповідності працівника займаній посаді або виконуваній роботі внаслідок недостатньої кваліфікації або стану здоров'я, які перешкоджають продовженню даної роботи. Звільнення з зазначених підстав допускається в разі неможливості переведення працівника, за його згодою, на іншу роботу.

Згідно з висновками викладеними в п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» від 6 листопада 1992 року , при розгляді справ про звільнення за п. 2 ст. 40 КЗпП України суд може визнати правильним припинення трудового договору в тому разі, якщо встановить , що воно проведено на підставі фактичних даних, які підтверджують, що внаслідок недостатньої кваліфікації працівник не може належно виконувати покладених на нього трудових обов'язків і неможливо перевести за його згодою, на іншу роботу.

Відповідно до Посадової інструкції начальника зміни відділу організації перевезень від 06 липня 2015 року № 1.8.2-23 та Положення про відділ організації перевезень від 06 липня 2015 року № 3.1.5-46, затверджених віце-президентом з сервісу та логістики ПрАТ «Авіакомпанія «Міжнародні авіалінії України » С.Б. Тельпіш встановлено кваліфікаційні вимоги, які встановлюються до особи, яка займає посаду начальника відділу, а саме - вища освіта, досвід роботи у цивільній авіації та досвід з організації авіаперевезень, навички роботи на персональному комп'ютері, організаторські здібності та рівень знання англійською мовою не нижче ніж Intermediate.

Разом з цим, п.10.1 Програми підготовки персоналу з авіаційної безпеки, яка затверджена наказом Міністерства транспорту та зв'язку України від 18 червня 2007 року № 508 визначено , що персонал повинен пройти спеціальну підготовку за програмою з авіаційної безпеки, затвердженою Державіаадміністрацією, і бути сертифікованим.

Відповідно до ст. 6 Закону України « Про професійний розвиток » організація професійного навчання працівників здійснюється роботодавцями з урахуванням потреб власної господарської або іншої діяльності відповідно до вимог законодавства.

Підтвердження кваліфікації працівників - це процедура визначення відповідності професійних знань, умінь і навичок працівників установленим законодавством вимогам і посадовим обов'язкам, проведення оцінки їх професійного рівня шляхом атестації.

Професійне навчання працівників - процес цілеспрямованого формування у працівників спеціальних знань, розвиток необхідних навичок та вмінь, що дають змогу підвищувати продуктивність праці, максимально якісно виконувати функціональні обов'язки, освоювати нові види професійної діяльності, що включає первинну професійну підготовку, перепідготовку і підвищення кваліфікації працівників відповідно до потреб виробництва.

За результатами професійного навчання видається документ про освіту встановленого зразка.

Підтвердженням кваліфікації працівників є процедура визначення відповідності професійних знань, умінь і навичок працівників установленим законодавством вимогам і посадовим обов'язкам, проведення оцінки їх професійного рівня шляхом атестації.

Так, відповідно до ст. 11 Закону України « Про професійний розвиток » рішення про відповідність або не відповідність працівника займаній посаді або виконуваній роботі приймається атестаційною комісією, положення про діяльність якої визначається або колективним договором або роботодавцем за погодженням з виборним органом первинної профспілкової організації. Атестація працівників проводиться не частіше ніж один раз на три роки.

Відповідно до ст. 13 Закону України « Про професійний розвиток » атестаційна комісія приймає рішення про відповідність або невідповідність працівника займаній посаді або виконуваній роботі. У разі прийняття рішення про невідповідність працівника займаній посаді або виконуваній роботі комісія може рекомендувати роботодавцеві перевести працівника за його згодою на іншу посаду чи роботу, що відповідає його професійному рівню, або направити на навчання з подальшою (не пізніше ніж через рік) повторною атестацією. Рекомендації комісії з відповідним обґрунтуванням доводяться до відома працівника у письмовій формі.

У разі відмови працівника від переведення на іншу посаду чи роботу, що відповідає його кваліфікаційному рівню, або від професійного навчання за рахунок коштів роботодавця роботодавець за результатами атестації має право звільнити працівника відповідно до Кодексу законів про працю України.

Результати атестації можуть бути оскаржені працівником у порядку, встановленому законодавством.

Враховуючи наведене вище, колегія суддів, погоджується з висновками суду першої інстанції, що відкликання свідоцтва про проходження первинної підготовки персоналу наземного обслуговування авіакомпанії з авіаційної безпеки від 28 листопада 2014 року № 2207, виданого ОСОБА_2 навчальним центром ПрАТ «Авіакомпанія «Міжнародні авіалінії України » не може бути підставою для розірвання трудового договору на підставі п. 2 ч. 1 ст. 40 КЗпП України.

Крім цього, представником відповідача не надано належних та допустимих доказів щодо наявності на час звільнення ОСОБА_2 на підприємстві вакансій, на які за його згодою міг бути переведений позивач.

З огляду на викладене, вирішуючи спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов'язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані і підтверджуються належними доказами.

Доводи апеляційної скарги не спростовують зазначених висновків суду.

Підстав для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 209, 218, 308 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства «Авіакомпанія «Міжнародні авіалінії України » - відхилити.

Рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 03 червня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: М.А.Яворський

судді: Ю.М.Кулішенко

В.О.Фінагєєв