Справа № 446/1234/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.07.2016 року Кам'янка-Бузький районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Самсін М. Л.

при секретарі Грубій Л.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кам'янка-Бузька цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про скасування свідоцтва та визнання права власності на житловий будинок,-

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернулася з позовом до суду до ОСОБА_2 про скасування свідоцтва та визнання права власності на житловий будинок. В обґрунтування позовних вимог посилалась на те, що її батьками ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в 1934 р. було збудовано житловий будинок АДРЕСА_1. Батько ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 р., а мати ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 року. Її братом ОСОБА_5 без її відома та відома інших братів і сестер в квітні 2010 року виготовлено технічний паспорт на житловий будинок, 22.02.2010 р. Старояричівською сільською радою винесено рішення №16 на піставі якого видано Свідоцтво про право власності на нерухоме майно, а саме: на житловий будинок АДРЕСА_1 Коли вона вирішила оформити батьківський будинок то дізналась, що брат ОСОБА_5 оформив спадкове майно, видавши його за власно збудований будинок. ІНФОРМАЦІЯ_5 року помер брат ОСОБА_5, а спадкоємцем його майна є його дружина ОСОБА_2, в звязку з чим вона вимушенна звернутися до суду та просить скасувати свідоцтво НОМЕР_1 від 22.02.2010 року на право власності на будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 видане виконавчим комітетом Староояричівської сільської ради Кам»янка-Бузького району Львівської області та визнати за нею право власності на житловий будинок, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 в порядку спадкування після смерті матері ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовну заяву підтримала, посилаючись на обставини зазначені в ній.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_7 позовну заяву підтримала, просила позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні у вирішення позову покладалась на розсуд суду, просила повернути гроші потрачені на приватизацію житла.

Свідок ОСОБА_8 у судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_5 проживав в батьківській хаті та з 1984 р. пішов жити до дружини ОСОБА_2, позивачка проживає АДРЕСА_1

Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, представника позивача, свідка дійшов наступного висновку.

Згідно ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко - і відеозаписів, висновків експертів.

Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Частиною 1ст. 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідност. 21 ЦК України, суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує права або інтереси.

Згідно із частиною першоюстатті 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 року № 1952-ІУ(з наступними змінами та доповненнями) обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам, державі в особі органів, уповноважених управляти державним майном, іноземцям та особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним організаціям, іноземним державам, а також територіальним громадам в особі органів місцевого самоврядування, а саме: право власності на нерухоме майно.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 цього ж Законудержавна реєстрація прав проводиться на підставі: 1) договорів, укладених у порядку, встановленому законом; 2) свідоцтв про право власності на нерухоме майно, виданих відповідно до вимог цього Закону; 3) свідоцтв про право власності, виданих органами приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді; 4) державних актів на право власності або постійного користування на земельну ділянку у випадках, встановлених законом; 5) рішень судів, що набрали законної сили; 6) інших документів, що підтверджують виникнення, перехід, припинення прав на нерухоме майно, поданих органу державної реєстрації прав разом із заявою.

Частиною 2 ст. 26 Закону передбачено, що у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

Пунктом 2.6 Порядку прийняття і розгляду заяв про внесення змін до за писів, внесення записів про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та скасування записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженогоНаказом Міністерства юстиції України від 12.12.2011 р. №3502/5, передбачено, що для внесення записів про скасування державної реєстрації прав, скасування записів Державного реєстру прав, «заявник подає рішення суду про скасування рішення державного реєстратора, що набрало законної сили»;

У п. 41 Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого Постановою КМУ від 26.10.2011 р. № 1141, визначено, що державний реєстратор вносить записи до Державного реєстру прав про скасування державної реєстрації прав у разі скасування на підставі рішення суду рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 року помер ОСОБА_4, про що Відділом ДРАЦС Кам»янка-Бузького РУЮ 15.04.2015 р., повторно, видано свідоцтво про смерть, серія НОМЕР_2; ІНФОРМАЦІЯ_5 року помер ОСОБА_5 про що Відділом ДРАЦС Кам»янка-Бузького РУЮ 15.04.2015 р., повторно, видано свідоцтво про смерть серія НОМЕР_3

Відповідно до рішення виконавчого комітету Старояричівської сільської ради Кам»янка-Бузького району Львівської області № 16 від 22.02.2010 року про оформлення права власності на житловий будинок АДРЕСА_1 виконавчий комітет сільської ради вирішив: оформити право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 на ім»я ОСОБА_5. КП ЛОР «Червоноградське МБТІ» сформувати свідоцтво про право власності на житловий будинок АДРЕСА_1. Видати гр. ОСОБА_5 свідоцтво про право власності на житловий будинок АДРЕСА_1. Просити КП ЛОР «Червоноградське МБТІ» провести державну реєстрацію права власності на вищезгаданий будинок.

Як вбачається з копії свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого Старояричівською сільською радою Кам»янка-Бузького району 13.05.2010 року, житовий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований в АДРЕСА_1 на праві приватної власності належить ОСОБА_9.

Як вбачається з довідки, виданої 18.05.2015 року №424 виконавчим комітетом Старояричівської сільської ради, про те що житловий будинок АДРЕСА_1, згідно даних технічного паспорта на житловий будинок індивідуального житлового фонду, був побудований у 1934 році ОСОБА_3, ОСОБА_4

Судом встановлено, що після смерті ОСОБА_4 спадкоємця першої черги за законом на спадкове майно залишились позивач, ОСОБА_10, ОСОБА_5,ОСОБА_11, а тому підстав видавати свідоцтво про право власності на ім»я ОСОБА_5 Старояричівська сільська рада не мала права.

На підставі викладеного, оцінюючи докази в їх сукупності суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення та слід скасувати свідоцтво НОМЕР_1 від 22.02.2010 року на право власності на будинок, що знаходиться за адресою : АДРЕСА_1.

Що стосуюється вимоги про визнання за позивачем право власності на житловий будинок, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 в порядку спадкування після смерті матері ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1, то така не підлягає до задоволення, оскільки позивачем не представлено правовстановлюючих документів на спадкове майно.

Керуючись ст. 19 Конституції України, ст. ст. 10, 11,57, 60, 212-215 ЦПК України, ст. ст.21, 316, 328 ЦК України, суд,-

в и р і ш и в :

Позовну заяву задовольнити частково.

Скасувати свідоцтво НОМЕР_1 від 22.02.2010 року на право власності на будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

В задоволенні решти вимог відмовити.

Рішення може бути повністю або частково оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Кам'янка -Бузький районний суд Львівської області шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Рішення не оскаржувалось ні в апеляційній, ні в касаційній інстанції та набрало законної сили 08 серпня 2016 року. Оригінал рішення знаходиться в матеріалах цивільної справи № 446/1234/15-ц.

Суддя Кам"янка-Бузького районного суду

Львівської області М.Л.САМСІН