Справа № 182/3556/16-ц
Провадження № 2/0182/2962/2016
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

10.08.2016 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Кобеляцької-Шаховал І.О.

за участю секретаря Скоробогатової А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Нікополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом.

Свої вимоги позивачка мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла її

бабуся ОСОБА_3, яка до дня смерті проживала та була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1. На випадок своєї смерті бабуся не залишила заповіту. Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина на:

- житловий будинок з господарськими будівлями № АДРЕСА_1, що належав спадкодавиці на підставі свідоцтва на право приватної власності від 26.10.1987 pоку, виданого виконкомом Менжинської сільської ради;

- право на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності КСП „Україна", розміром 4.20 в умовних кадастрових гектарах, що належала спадкодавиці па підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1, виданою Нікопольською районною державною адміністрацією 03 квітня 2000 року, зареєстрованого 03 квітня 2000 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 0254.

Спадкоємцями першої черги спадкування були сини спадкодавиці: її батько ОСОБА_4 та її дядько ОСОБА_2 (відповідач по справі). Спадщину після смерті своєї матері вони прийняли фактично, оскільки вони були зареєстровані з нею за однією адресою по АДРЕСА_1, що доводиться довідкою Чкалівської сільради № 437 від 08.06.2016 року. Але ні її батько, ні відповідач не оформили своїх спадкових прав після смерті ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 її батько ОСОБА_4 помер, не залишивши заповіту. Єдиним спадкоємцем першої черги спадкування за законом ОСОБА_4, відповідно до ст.1261 ЦК України, є вона - його донька, адже з її матір'ю в шлюбі батько не перебував. Нa день своєї смерті її батько був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1. Саме тому у постанові про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 1281/02-32 від 22.04.2016 року державним нотаріусом Першої нікопольської державної нотаріальної контори ОСОБА_5 було вказано, що нею пропущено строк для прийняття спадщини. Але фактично батько проживав разом з нею з червня 2009 року по АДРЕСА_2, а з грудня 2011 року - по АДРЕСА_3, хоча і не був там зареєстрований. Причиною їх з батьком спільного проживання стала тяжка хвороба батька - рак правої легені, у зв'язку з чим він потребував постійної сторонньої допомоги. Факт спільного проживання батька з нею доводиться довідкою Чкалівської сільської ради N 477 від 29.06.2016 року. Згідно з ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Саме тому в неї виникла необхідність встановлення в судовому порядку факту прийняття спадщини після смерті її батька ОСОБА_6 Відповідно до ч.2 ст.256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Звернувшись в шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті батька, вона отримала усне роз'яснення, що, проживаючи разом з батьком, вона спадщину прийняла фактично, тому подання заяви не потрібне. Саме тому вона у встановлений ст.1270 ЦК України строк не подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Про пропущення нею строку їй стало відомо при отриманні постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 22.04.2016 року. Крім пропущеного строку для прийняття спадщини, нею втрачено оригінал правовстановлюючого документа на житловий будинок, у неї є лише технічний паспорт, у зв'язку з чим вона змушена звернутися до Нікопольського міськрайонного суду для оформлення спадкових прав. Факт того, що вказаний житловий будинок дійсно належав ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності від 26.10.1987 року, виданого виконкомом Менжинської сільської ради, підтверджується листом КП „Нікопольське МБТІ" № 217 від 01.06.2016 року. Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Таким чином, у спадкоємців ОСОБА_3 виникло право на спадкування житлового будинку та права на земельну частку (пай). У зв'язку з викладеним, вона змушена звернутися до суду з цим позовом для визнання за собою права власності на 1/2 частину спадкового майна, що залишилося після смерті її бабусі та батька.

В судовому засіданні, яке відбулось 28.07.2016 року, позивачка підтримала свої позовні вимоги і просила їх задовольнити в повному обсязі. В судове засідання, яке відбулось 10.08.2016 року, позивачка не прибула, надала заяву про розгляд справи у свою відсутність, на задоволенні позовних вимог наполягала.

Відповідач в судовому засіданні, яке відбулось 28.07.2016 року, проти задоволення позовних вимог категорично заперечував. Суду пояснив, що він не заперечує, щоб племінниця взяла пів паю. Але інші пів паю та цілий будинок він їй не віддасть. Його покійний брат йому казав, що все - йому. Спадок не оформляв, бо дуже не старався. В судове засідання, яке відбулось 10.08.2016 року, відповідач не прибув, хоча про розгляд справи був повідомлений належним чином в судовому засіданні під звукозапис та власноручний підпис.

Вислухавши сторони, свідків, вивчивши матеріали справи, суд приходить до

наступного.

Як встановлено в судовому засіданні, ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла

бабуся позивачки та мати відповідача ОСОБА_3 (а.с.7, 32), яка до дня смерті проживала та була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.13). На випадок своєї смерті ОСОБА_3 не залишила заповіту. Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина на:

- житловий будинок з господарськими будівлями № АДРЕСА_1, що належав спадкодавиці на підставі свідоцтва на право приватної власності від 26.10.1987 pоку, виданого виконкомом Менжинської сільської ради (а.с.17-19);

- право на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності КСП „Україна", розміром 4.20 в умовних кадастрових гектарах, що належала спадкодавиці па підставі сертифікатуна право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1, виданою Нікопольською районною державною адміністрацією 03 квітня 2000 року, зареєстрованого 03 квітня 2000 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 0254 (а.с.16).

Спадкоємцями першої черги спадкування були сини спадкодавиці: батько позивачки ОСОБА_4 (а.с.9-10) та її дядько ОСОБА_2 - відповідач по справі. Спадщину після смерті своєї матері спадкоємці прийняли фактично, оскільки вони були зареєстровані з нею за однією адресою по АДРЕСА_1, що доводиться довідкою Чкалівської сільради № 437 від 08.06.2016 року (а.с.13). Але ні батько позивачки, ні відповідач не оформили своїх спадкових прав після смерті своєї матері ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 року батько позивачки ОСОБА_4 помер (а.с.8), не залишивши заповіту (а.с.14). Єдиним спадкоємцем першої черги спадкування за законом ОСОБА_4 є позивачка по справі. Нa день своєї смерті її батько був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.13). Саме тому у постанові про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 1281/02-32 від 22.04.2016 року державним нотаріусом Першої нікопольської державної нотаріальної контори ОСОБА_5 було вказано, що позивачкою пропущено строк для прийняття спадщини (а.с.20). Але фактично батько позивачки проживав разом з позивачкою з червня 2009 року по АДРЕСА_2, а з грудня 2011 року - по АДРЕСА_3 (а.с.15), хоча і не був там зареєстрований. Причиною спільного проживання позивачки з її батьком стала тяжка хвороба батька - рак правої легені (а.с.34), у зв'язку з чим він потребував постійної сторонньої допомоги. Крім пропущеного строку для прийняття спадщини, позивачкою втрачено оригінал правовстановлюючого документа на житловий будинок. Згідно листа КП „Нікопольське МБТІ" № 217 від 01.06.2016 року, житловий будинок з надвірними будівлями № АДРЕСА_1 було зареєстровано за ОСОБА_3 (а.с.19).

В судовому засіданні були допитані свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8

Так, свідок ОСОБА_7 суду пояснила, що вона приїхала в село Чкалове Нікопольського району Дніпропетровської області в 2001 році. З позивачкою стали підтримувати дружні стосунки з 2007 року. Знає, що батько позивачки спочатку проживав в своїй хаті, де жив разом з мамою, а потім - сам. А коли захворів на тяжку хворобу, ОСОБА_7 забрала його до себе і він в неї жив 3 чи 4 роки. Вона за ним доглядала, піклувалась. Батько в ОСОБА_7 й помер і вона його й ховала.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснив, що він в селі Чкалове Нікопольського району проживає з 1933 року. Всіх знає. Позивачку знає теж більше 10 років. І відповідача теж знає. Знає,що батько позивачки спочатку проживав сам, ходив до ОСОБА_7 матері. А роки з 3, а той більше ОСОБА_7 його забрала і він проживав в ОСОБА_7 сім»ї, бод уже хворів.Йому фактично житии було ніде, бо хата стала страшенно запущена. Позивачка потім свого батька й поховала.

За таких обставин суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити в повному

обсязі.

Керуючись ст.3, 6, 10, 11, 209, 212-214, 217-218, 256 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Встановити факт прийняття спадщини ОСОБА_1

після смерті свого батька ОСОБА_4, що помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на ? частину житловою будинку з надвірними будівлями № АДРЕСА_1 що складається з житлового будинку „А", загальною площею 48,4 кв.м., житловою площею 28,7 кв.м.; літньої кухні „Б"; сараю „В"; підвалу „Гпд"; душу „Д"; вбиральні „П"; споруджень № 1-8, І, ІІ у порядку спадкування за законом після смерті бабусі ОСОБА_3, що померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року, та батька ОСОБА_4, що помер ІНФОРМАЦІЯ_2.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину права на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності КСП „Україна", розміром 4,20 в умовних кадастрових гектарах, у порядку спадкування за законом після смерті бабусі ОСОБА_3, що померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року та батька ОСОБА_4, що помер ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги до апеляційної інстанції або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.

Суддя: І. О. Кобеляцька-Шаховал