Провадження № 2/761/4600/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2016 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Юзькової О.Л.

при секретарі Голопич Н.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вояж Організейшн Груп», треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Туроператор Ільтур», Публічне акціонерне товариство «Банк «Контракт» про стягнення коштів за ненадані послуги, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, мотивуючи свої вимоги наступним. Між ОСОБА_1 та ТОВ «Вояж Організейшн Груп» 23.05.2014 р. було укладено договір - доручення б/н на туристичне обслуговування. За цим договором відповідач зобов»язався за дорученням позивача та від його імені та за його кошти здійснити юридичні дії по організації туру з послугами, визначеними у додатку до договору - Заявка на бронювання туристичного обслуговування туру. Туристичне обслуговування зводилось фактично до надання трьох місць в автобусі рейсом «Чернівці-Святий Влас-Чернівці» вартістю, еквівалентною 55 євро за кожне місце. Для виконання замовлення по заявці позивачем (замовником) 23.05.2014 року була здійснена передоплата у розмірі 195 євро готівкою. 28.06.2014 року відповідач повідомив телефоном позивача , що ТОВ «Туроператор Ільтур» з яким він від свого імені уклав угоду по організації туру з послугами, зазначеними в заявці, припинив виконувати взяті на себе зобов»язання і у зв»язку із цим відповідач не може виконати свої зобов»язання по заявці, а саме надати квитки на автобус з 15.08.2014 р. по 31.08.2014 р. за вибраним маршрутом. Також відповідачем була надано копія гарантії виконання зобов»язань № 353/11-Г від 22.04.2011 року № 31/07/-1558, що є додатком № 1 до договору № 353/11-Г від 21.04.20111 р. про надання банківської гарантії, який був укладений між ТОВ «Туроператор Ільтур» та ПАТ Банк «Контракт». На підставі цієї гарантії позивачем 14.07.2014 р. була пред»явлена претензія-вимога до ПАТ Банк «Контракт» про виплату відшкодування в розмірі 195 євро в еквіваленті. Банк відповів, що така вимога може бути розглянута в разі надання туристами документів на підтвердження невиконання ТОВ «Туроператор Ільтур» зобов»язань; документів про порушення процесу про визнання ТОВ «Туроператор Ільтур» банкрутом. За таких обставин позивач звернувся до відповідача з заявою про надання документів необхідних банку. Відповідач відмовився надати такі документи, вказавши на відсутність повноважень. І з цього часу позивачу не надходили жодні пропозицій щодо виконання відповідачем зобов»язань по організації туру відповідно до умов договору. Договір - доручення, укладений з відповідачем є договором про надання послуг, які мав надати відповідач особисто і не виконанням умов договору порушив права позивача. За таких обставин ОСОБА_1 просить суд зобов»язати відповідача повернути основний борг у розмірі 5 791,68 грн., згідно до ч. 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів», за прострочення виконання зобов»язання зобов»язати відповідача сплатити на користь позивача неустойку у розмірі 31 448,75 грн.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримала вимоги, просила задовольнити.

Представник відповідача просив відмовити у задоволенні позову. Пояснив, що Товариство не здійснює тур операторську діяльність, не організовує і не забезпечує створення туристичного продукту, а виключно здійснює посередницьку діяльність з реалізації туристичного продукту. Згідно до договору від 10.01.2012 р. про реалізацію туристичних послуг, укладеному з ТОВ «Туроператор Ільтур» відповідач виступає в якості тур агента. Надавачем туристичних послуг є саме третя особа. Відповідач здійснює прийом документів від замовника та після їх підготування передає туроператору. ТОВ «Вояж Організейшн Груп» виконало свою роботу в повному обсязі у зв»язку із чим отримало кошти у сумі 351,60 грн. Основна сума коштів перерахована на рахунок ТОВ «Туроператор Ільтур».

Треті особи не направили своїх представників в судове засідання. Про день та час розгляду справи повідомлялись належним чином.

Вислухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Встановлено, що 23.05.2014 р. між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вояж Організейшн Груп» було укладено договір - доручення на туристичне обслуговування.

За умовами зазначеного договору відповідач взяв на себе зобов»язання за дорученням позивача від його імені та за його кошти здійснити юридичні дії, (при необхідності уклавши угоду від імені туроператора з третіми особами)по організації туру з послугами, зазначеними у додатку до цього договору - «Заявка на замовлення туру».

Як свідчить п. 2.1.1. та 2.1.2. договору за цим договором ТОВ «Вояж Організейшн Груп» зобов»язується забронювати туристичний продукт, замовлений позивачем в повному обсязі, в кількості, якості та у визначений договором терміни, передбачені у додатку/заявці на замовлення туру до цього договору та за умови повної сплати вартості туристичного продукту, надати туристу (позивачу) документи, необхідні для отримання туристичних послуг.

З заявки на бронювання туристичного обслуговування вбачається, що позивач замовила виконавцю (відповідачу) бронювання комплексу послуг перевезення пасажирів автобусом по маршруту Чернівці - Святий Влас - Чернівці в кількості трьох осіб: ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_5

Не заперечувалась в судовому засіданні учасниками процесу та обставина, що позивач перерахував на виконання умов договору грошові кошти у розмірі 3 300,00 грн. 23.05.2014 року.

Матеріали справи свідчать про те, що 24.05.2014 р. грошові когути у розмірі 2 948,40 коп. були перераховані відповідачем третій особі ТОВ «Туроператор Ільтур» - призначення платежу за туристичні послуги.

Також не оспорювалась учасниками процесу та обставина, що позивач не отримала заброньованої відповідачем послуги.

Відповідно до ч. 1 ст. 20 Закону України «Про туризм» за договором на туристичне обслуговування одна сторона (туроператор, який укладає договір безпосередньо або через турагента) зобов'язується надати за замовленням іншої сторони (туриста) комплекс туристичних послуг (туристичний продукт), а турист зобов'язується оплатити його.

Як свідчать матеріали справи, і не заперечується позивачем, що 10.01.2012 року між відповідачем та третьою особою ТОВ «Туроператор Ільтур» було укладено договір про реалізацію туристичних послуг, за умовами якого ТОВ «Вояж Організейшн Груп», в якості тур агента, приймає на себе зобов»язання за винагороду, здійснювати реалізацію туристичних послуг, а також додаткових послуг, що їх надає туроператор - фізичним та юридичним особам.

В судовому засіданні позивач пояснила, що між відповідачем та третьою особою існує корупційна схема, потерпілих від їх діяльності багато. Відповідати за збитки має саме ТОВ «Вояж Організейшн Груп», оскільки з ним укладався договір - доручення на туристичне обслуговування.

В свою чергу представник відповідача пояснив, що зважаючи на укладений з позивачем договір, Товариство виступило тур агентом та повністю виконало взяті зобов»язання по здійснення бронювання для туристів туристичного продукту.

Суд має погодитися з доводами відповідача, оскільки, як свідчать матеріали справи ТОВ «Вояж Організейшн Груп» виступило тур агентом та за винагороду здійснило бронювання туристичного продукту для позивача.

З додатку до договору - доручення на туристичне обслуговування від 23.05.2014 р., а саме заявки на бронювання, вбачається, що станом на 23.05.2014 р. ОСОБА_1 (Туристом) отримано повний пакет документів згідно заявки - замовлення, про що свідчить підпис позивача.

Також зазначено, що сторони претензій одна до одної не мають.

Крім того, за заявою ОСОБА_4 отримав 27.06.2014 р. від ТОВ «Вояж Організейшн Груп» плату за агентські послуги, що її отримало товариство, про що свідчить розписка та видатковий касовий ордер від 27.06.2014 р., копії яких долучено до матеріалів справи.

Відповідно до положень ст. 629 ЦК України договір є обов»язковим для виконання сторонами.

За встановлених обставин, суд приходить до висновку, що відповідачем виконано взяті на себе зобов»язання за договором доручення на туристичне обслуговування.

За приписами ст. 33 Закону України «Про туризм» суб»єкт туристичної діяльності, який порушив законодавство в галузі туристичної діяльності при наданні туристичної послуги, що завдало шкоду, зобов'язаний відшкодувати туристу збитки у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

За положеннями ст.. 4 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону

Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ст.. 11 ЦПК України.

В свою чергу згідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Зважаючи на те, що в судовому засіданні доказів, які б свідчили про порушення ТОВ «Вояж Організейшн Груп», як споживача туристичних послуг, отримано не було, зважаючи на те, що питання про заміну відповідача не піднімалось ОСОБА_1 і вона наполягала на стягненні коштів з ТОВ «Вояж Організейшн Груп», суд приходить до висновку про відмову у задоволенні вимог позивача в повному обсязі.

Розподіляючи судові витрати, суд керується положеннями ст. 88 ЦПК України.

Виходячи з наведеного, керуючись ст.ст. 3,11,57,60.88,212-25 ЦК України, ст.. 629 ЦК України, Законом України «Про захист прав споживачів», Законом України «Про туризм», суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення набирає законної сили в разі закінчення вищезазначених строків, або якщо його не скасовано після розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Суддя