Провадження № 2/487/30/16
РІШЕННЯ

Іменем України

15.01.2016 року Заводський районний суд м. Миколаєва в складі головуючого судді Андрощука В.В., при секретарі - Забродській Г.В., за участю представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2, відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4, представника ОСОБА_3 ОСОБА_5, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа без самостійних вимог Реєстраційна служба Миколаївського міського управління юстиції, про виділ у натурі частки у житловому будинку, визнання права власності, -

В С Т А Н О В И В:

В листопаді 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 і ОСОБА_4 про виділ у натурі частки у житловому будинку, визнання права власності. В позовній заяві від 13.03.2015 року ОСОБА_1 уточнив свої вимоги.

В позові ОСОБА_1 вказував, що є власником 24/100 частин житлового будинку з прилеглими господарськими та побутовими спорудами, що розташований за адресою м. Миколаїв, вулиця 4-а Слобідська 174. Відповідачі ОСОБА_3 і ОСОБА_4 є власниками відповідно 30/100 частин і 46/100 частин вказаного житлового будинку. Рішенням Виконавчого комітету Миколаївської міської ради від 24.10.2008 року йому дозволено переведення належних на праві власності 24/100 частин вказаного житлового будинку в нежитлові та розміщення магазину промислових товарів. На підставі судового рішення від 03.02.2014 року між ним та відповідачами визначено порядок користування земельною ділянкою за адресою м. Миколаїв, вулиця 4-а Слобідська 174. Реєстраційною службою Миколаївського міського управління юстиції йому відмовлено в державній реєстрації нежитлового приміщення за вказаною адресою з причин відсутності нотаріально посвідченої згоди відповідачів.

Посилаючись на викладене, наявність спору з відповідачами, а також на положення ст.ст.319,321,328,334,356,358,364,370 ЦК України, ОСОБА_1 просив здійснити виділ у натурі частки з майна, що є у спільній частковій власності та складається з 24/40 часток житлового будинку з господарськими спорудами, а саме - нежитлового приміщення загальною площею 45,2 кв.м та гаражу літ.Ю, сараю літ.Ю-2 площею 39,2 кв.м по вулиці 4-а Слобідська 174 в м. Миколаєаі; припинити право спільної часткової власності в житловому будинку №174 по вулиці 4-а Слобідська в м. Миколаєві та визнати за ним право власності на нежитлове приміщення магазину з кафетерієм, загальною площею 45,2 кв.м., гараж літ.Ю, сарай літ.Ю-2 площею 39,2 кв.м. по вулиці 4-а Слобідська 174 в м. Миколаєві.

При судовому розгляді справи представник ОСОБА_1 позов підтримав та просив про його задоволення з підстав, викладених в позовній заяві. Виділ у натурі належної позивачу частки просив здійснити відповідно до висновку експерта №125-056 від 23.07.2015 року.

Відповідачі та представник відповідача заперечували проти задоволення заявлених ОСОБА_1 вимог та просили відмовити в задоволенні його позову. В обґрунтування заперечень посилались на те, що надавали ОСОБА_1 згоду на будівництво магазину промислових товарів, однак останній збудував магазин-кафетерій. Функціонування такого обєкту суперечить їх інтересам.

Третя особа направила заяву про розгляд справи без участі її представника.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обовязків власник зобовязаний додержуватися моральних засад суспільства. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі.

Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст.358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їх згодою.

Відповідно до ч.1 ст.364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Судом встановлено, що сторони у справі є співвласниками житлового будинку №174 по вулиці 4-а Слобідська в м. Миколаєві.

Згідно витягу ММБТІ про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 03.07.2006 року позивачу ОСОБА_1 належить на праві приватної спільної часткової власності 24/100 частин житлового будинку №174 по вулиці 4-а Слобідська в м. Миколаєві, на підставі рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 05.06.2006 року. Відповідачу ОСОБА_3 належить 30/100 часток вказаного житлового будинку з прилеглими господарськими та побутовими спорудами згідно свідоцтва про власність від 26.03.1990 року. Відповідачу ОСОБА_6 гліцину М.М. 46/100 часток вказаного будинку, відповідно договору купівлі-продажу нерухомого майна №1354 від 28.08.1998 року, зареєстрованого ММБТІ 16.10.1998 року за №3301.

Відповідно до рішення Миколаївської міської ради від 04.07.2007 року за №13/73 сторонами отримано Державний акт на право власності на земельну ділянку по вулиці 4-а Слобідська 174, площею 505 кв.м., з цільовим призначенням будівництво та обслуговування житлового будинку та господарських споруд.

Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 03.02.2014 року між сторонами визначено порядок користування земельною ділянкою площею 505 кв.м. по вулиці 4-а Слобідська 174 в м. Миколаєві.

Крім того, рішенням Виконавчого комітету Миколаївської міської ради за №2039 від 24.10.2008 року позивачу ОСОБА_1 дозволено переведення 24/100 частин житлового будинку по вулиці 4-а Слобідська 174 в нежитлові для розміщення магазину промислових товарів. Термін дії даного рішення два роки з дати його прийняття.

Згідно декларації інспекції ДАБК у Миколаївській област від 15.10.2012 року про готовність обєкта до експлуатації, ОСОБА_1 здійснено реконструкцію нежитлових приміщень за адресою вулиця 4-а Слобідська 174, м. Миколаїв під магазин з кафетерім, площею 45,2 кв.м.

Рішенням від 02.07.2014 року за №14161104 ОСОБА_1 відмовлено у державній реєстрації права власності на нежитлові приміщення магазину з кафетерієм за адресою м. Миколаїв, вулиця 4-а Слобідська 174.

Згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи за №125-056 від 23.07.2015 року, експертом запропоновано один варіант виділу в натурі 24/100 часток, що належать ОСОБА_1 При такому виділі реальна частка буде складати 40/100.

Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 29.10.14 року позивачу ОСОБА_1 відмовлено в задоволенні позову про визнання права власності на частку у розмірі 24/100 на нежитлові приміщення магазину з кафетерієм, загальною площею 45,2 кв.м., що розташовані за адресою м. Миколаїв, вулиця 4-а Слобідська 174.

Враховуючи викладене, а також те, що вимоги про зміну розміру часток у праві спільної часткової власності сторін на спірний обєкт не заявлено, суд приходить до висновку, що такі позовні вимоги, заявлені ОСОБА_1 є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.6,10,11,60,79,88,209-212,215,218 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа без самостійних вимог Реєстраційна служба Миколаївського міського управління юстиції, про виділ у натурі частки у житловому будинку, визнання права власності відмовити.

Рішення набирає законної сили через 10 днів з дня його проголошення.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Миколаївської області через Заводський районний суд м. Миколаєва в порядку, передбаченому ст.ст.294-296 ЦПК України.

СУДДЯ: В.В. АНДРОЩУК