Категорія 49Доповідач Якименко М. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2016 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Вінницької області у складі:

головуючого Якименко М.М.,

суддів: Стеблюк Л.П., Колоса С.С.

при секретарі Кирилюк Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 21.03.2016 року,-

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 21.03.2016 року позов ОСОБА_2 задоволено. Розірвано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, який зареєстрований 22.11.2005 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області за актовим записом № 3094. Визначено прізвище позивача після розірвання шлюбу ОСОБА_2. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Не погодившись з таким рішенням ОСОБА_3 оскаржив його в апеляційному порядку. Посилаючись на необґрунтованість рішення міського суду, неповноту і невсебічність з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, просив його скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у позові.

В судове засідання сторони не з'явились, про причини неявки не повідомили. При цьому відповідач просив суд надати сторонам строк на примирення, а провадження у справі зупинити і це клопотання вирішити у його відсутність.

Ухвалою апеляційного суду від 23.05.2016 року в задоволенні клопотання було відмовлено.

Судова колегія, заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, прийшла до висновку про відсутність підстав для її задоволення, з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини у справі.

22.11.2005 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області між сторонами зареєстровано шлюб, актовий запис №3094.

При реєстрації шлюбу позивач змінила своє дошлюбне прізвище ОСОБА_2 на прізвище чоловіка ОСОБА_2.

Від шлюбу мають неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Судом був наданий строк для примирення подружжя до 16.02.2016 року за клопотанням відповідача.

Після закінчення строку для примирення позивач наполягала на розірванні шлюбу.

Таким чином, до висновку щодо задоволення позову суд прийшов, зокрема, після спливу строку, наданого для примирення до 16.02.2016 року, який був наданий судом в порядку ст.111 СК України.

Задовольняючи позов ОСОБА_2 і розриваючи шлюб, суд виходив з пояснень, наданих в ході судового розгляду, зокрема того, що спільне життя між сторонами не склалось, шлюб існує лише формально, відносини між сторонами тривалий час мають негативний характер, а тому, як правильно вказав суд, сумісне життя подружжя і збереження сім'ї в даному випадку неможливе.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, на підставі пояснень сторін.

Статтею 24 СК України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до ч.ч. 3,4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно положення ст.112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно роз'яснень, що містяться у п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», якщо після закінчення призначеного судом строку примирення подружжя не відбулося і хоча б один з них наполягає на припиненні шлюбу, суд вирішує справу по суті.

Як встановила колегія суддів, вказані вище норми закону судом першої інстанції були дотримані, до висновку про розірвання шлюбу суд прийшов, не порушуючи норми матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги безпідставні, не спростовують висновків суду, а тому не беруться до уваги колегією суддів.

Рішення суду є законним, обґрунтованим, постановленим з додержанням вимог матеріального та процесуального права, тому підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313 - 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 21 березня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набуває законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

ГОЛОВУЮЧИЙ /підпис/

СУДДІ: /підписи/

З оригіналом вірно:

ГОЛОВУЮЧИЙ