Справа № 144/1303/15-ц Провадження № 22-ц/772/2873/2016Головуючий в суді першої інстанції Задорожна Л. І.
Категорія 23Доповідач Стеблюк Л. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2016 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Вінницької області в складі:

головуючої : Стеблюк Л.П.

суддів: Колоса С.С., Марчук В.С.

при секретарі: Кирилюк Л.М.

за участю представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці справу за апеляційною скаргою представника приватного підприємства «ЗІС» Притули Василя Леонідовича на рішення Теплицького районного суду Вінницької області від 03.08.2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Приватного підприємства «ЗІС», третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог - відділ Держгеокадастру у Теплицькому районі, про визнання недійсними договору оренди землі,

в с т а н о в и л а :

У вересні 2015 року до суду через представника за довіреністю ОСОБА_3 звернулась ОСОБА_2 з позовом до ПП «ЗІС» с.Війтівка Бершадського району про визнання недійсним договору оренди землі від 20 квітня 2006 року. Вказала, що вона є власником земельної ділянки, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується відповідним державним актом. В січні 2015 року їй стало відомо, що існує договір оренди землі, укладений нібито між нею та ПП «ЗІС», відповідно якого відповідач має право користування його земельною ділянкою строком на 15 років. Враховуючи, що договору оренди вона не підписувала, нікого не уповноважувала це зробити, просить визнати договір оренди недійсним.

Рішенням Теплицького районного суду Вінницької області від 03.08.2016 року позов задоволено. Визнано договір оренди землі №051 між ОСОБА_2 та Приватним підприємством «ЗІС» від 20 квітня 2006 року, зареєстрований у Теплицькому районному відділі Вінницької регіональної філії ДП «Центр ДЗК» 09 серпня 2006 року за № 76, - недійсним. Стягнуто з Приватного підприємства «ЗІС» на користь ОСОБА_2 понесені нею судові витрати в сумі 2 737 грн. 44 коп.

В апеляційній скарзі представника приватного підприємства «ЗІС» Притули Василя Леонідовича ставиться питання про скасування рішення суду, оскільки судом неповно з'ясовано обставини справи, та про постановлення нового рішення про відмову у задоволенні позову у повному обсязі.

Перепровіривши законність та обгрунтованність рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що остання не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Так, висновок суду про задоволення позову ґрунтується на наступному.

З матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_2 є власником земельної ділянки, що підтверджується державним актом на право власності на землю серії НОМЕР_1 ( а.с. 6). Між позивачем та ПП «ЗІС» с.Війтівка Бершадського району 20 квітня 2006 року підписано договір оренди щодо цієї земельної ділянки строком на 10 років (а.с.7-8). Вказаний договір було зареєстровано в Теплицькому районному відділі Вінницької регіональної філії ДП «Центр ДЗК» 09 серпня 2006 року за № 76. Державна реєстрація договору підтверджується також записами в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі по с.Петрашівка Теплицького району, яку було оглянуто в судовому засіданні, де на зворотному боці четвертої сторінки міститься відповідний запис під №77.

Керуючись нормами статей 203, 207, 208, 215, 216, 654 ЦК України, Закону України «Про оренду землі», суд першої інстанції дійшов висновку про необхідність задоволення позову, оскільки відповідно з висновком експерта №7/тдд від 28 грудня 2015 року підпис від імені ОСОБА_2 в договорі оренди від 20 квітня 2006 року, зареєстрованого 09 серпня 2006 року за №76, який було укладено між ОСОБА_2 та ПП «ЗІС», виконано не ОСОБА_2, а іншою особою; ознак навмисно зміненого почерку при виконанні підпису від імені ОСОБА_2 не виявлено(а.с.47-50).

Суд врахував, що за таких обставин волевиявлення позивачки на визначення її цивільних прав і обов'язків щодо передачі в оренду належної на праві власності земельної ділянки на умовах, зазначених у Змінах до договору, було відсутнім.

Показання свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6 про особисте підписання договору оренди суд, в сукупності з іншими доказами, наявними у справі, оцінив критично, що узгоджується з нормами статті 218 ЦК України.

Щодо заяви відповідача про застосування строку позовної давності у вирішенні заявленого позову суд дійшов висновку, що даний процесуальний строк позивачкою не пропущений. Стаття 257 ЦК України передбачає, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Оскільки, договір оренди позивачем не підписувався, а початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд, позивач ОСОБА_2 дізналась про порушення свого права, тобто про існування договору оренди, лише у січні 2015 року коли ПП «ЗІС» звернулось до адміністративного суду з позовом про скасування рішень про державну реєстрацію договорів оренди з ТОВ «Теплик-Агро», серед яких був і договір оренди з ОСОБА_2, що в розумінні частини першої статті 261 ЦК України є моментом початку перебігу строку позовної давності, що відповідає правовому висновку Верховного суду України у справі 6-48цс15 від 22 квітня 2015 року.

Крім того, згідно відповіді відділу Держземагентства у Теплицькому районі №1301 від 21 березня 2014 року на її звернення в Книгах записів про державну реєстрацію державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою по Петрашівській сільській раді відсутня інформація про договори оренди землі щодо земельної ділянки ОСОБА_2. При цьому у позивача був відсутній примірник договору оренди землі з ПП «ЗІС».

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду про задоволення позову, оскільки останні ґрунтуються на повно з'ясованих обставинах справи.

Враховуючи, що суд першої інстанції повно та всебічно дослідив обставини справи, вірно застосував норми матеріального права, якими регулюються правовідносини, що виникли між сторонами, підстав для скасування або зміни рішення суду колегія суддів не знаходить.

Згідно ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 308, 313 - 315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу представника приватного підприємства «ЗІС» Притули Василя Леонідовича відхилити.

Рішення Теплицького районного суду Вінницької області від 03.08.2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуюча: Л.П. Стеблюк

Судді: С.С. Колос

В.С. Марчук

/підписи/

з оригіналом вірно: