Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/778/2541/16 Головуючий у 1 інстанції: Колесник С.Г.
Є.У. № 2-3955/11 Суддя-доповідач: ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2016 р. м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Кочеткової І.В.

суддів: Маловічко С.В.

ОСОБА_2

при секретарі: Остащенко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення майнової шкоди,

за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 04 лютого 2016 року про поворот виконання рішення суду,

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2011 року ОСОБА_3 в порядку ст.ст.1166, 1190 ЦК України звернувся до суду із позовом до ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_6 про солідарне стягнення 5 537,11 грн. на відшкодування майнової шкоди, завданої невиконанням умов договору найму житла.

Заочним рішенням Ленінського районного суду міста Запоріжжя від 14 грудня 2011 року позов задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 на користь ОСОБА_3 5537, 11 грн. заборгованості за договором найму житла, а також 1000,74 грн. компенсації судових витрат.

25 серпня 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення, яка ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 15 вересня 2015 року задоволена, заочне рішення скасовано, справу призначено до розгляду в загальному порядку.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 11 листопада 2015 року позов ОСОБА_3 на підставі ст.207 ч.1 п.3 ЦПК України залишено без розгляду.

3 грудня 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду із заявою про поворот виконання судового рішення, яке було виконано ним 3 серпня 2015 року.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 04 лютого 2016 року заяву ОСОБА_4 про поворот виконання рішення суду задоволено. В порядку повороту виконання судового рішення стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 суму грошових коштів, стягнутих за скасованим судовим рішенням, а саме: суму заборгованості за договором найму в розмірі 5 537,11 грн., а також 1 000, 74 грн. компенсації судових витрат.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить ухвалу суду скасувати.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Задовольняючи заяву, суд першої інстанції виходив із того, що судове рішення, на підставі якого проводилось стягнення коштів, на даний час скасоване, а позов залишено без розгляду, то заява про поворот виконання є обґрунтованою і підлягає до задоволення.

Такий висновок суду ґрунтується на вимогах закону і відповідає матеріалам справи.

Встановлено, що заочним рішенням від 14 грудня 2011 року стягнуто солідарно з ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 на користь ОСОБА_3 5537, 11 грн. заборгованості за договором найму житла, а також 1000,74 грн. компенсації судових витрат.

На виконання вказаного рішення 3 серпня 2015 року ОСОБА_4 сплачено на рахунок виконавчої служби 6 537, 85 грн. заборгованості за виконавчим листом 2-3955 від 26.01.2012 р. (а.с.85). Постановою державного виконавця Ленінського ВДВС Запорізького МУЮ від 05.08.2015 року виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 6537, 85 грн. закінчено (а.с.88).

Ухвалами Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 15 вересня 2015 року заочне рішення скасовано, а 11 листопада 2015 року позов ОСОБА_3 залишено без розгляду.

За правилами ч.ч. 1, 2 ст. 380 ЦПК України питання про поворот виконання вирішує суд апеляційної чи касаційної інстанції, якщо, скасувавши рішення, він закриває провадження у справі, залишає позов без розгляду, відмовляє в позові повністю або задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі. Якщо рішення після його виконання скасовано і справу повернено на новий розгляд, а при новому розгляді справи в позові відмовлено або позовні вимоги задоволено в меншому розмірі, або провадження у справі закрито чи заяву залишено без розгляду, суд, ухвалюючи рішення, повинен зобов'язати позивача повернути відповідачеві безпідставно стягнене з нього за скасованим рішенням.

Відповідно до статті 381 ЦПК України якщо питання про поворот виконання рішення не було вирішено судом при новому розгляді справи або судом апеляційної чи касаційної інстанції, заява відповідача про повернення стягненого з нього за скасованим рішенням майна розглядається судом, у якому перебуває справа. Заяву про поворот виконання можна подати у межах позовної давності.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 02.11.2011 року № 13-рп/2011 поворот виконання рішення це цивільна процесуальна гарантія захисту майнових прав особи, яка полягає у поверненні сторін виконавчого провадження в попереднє становище через скасування правової підстави для виконання рішення та повернення стягувачем боржнику всього одержаного за скасованим рішенням.

З огляду на викладене, судом першої інстанції при вирішенні заяви правильно застосовано норми ст. ст. 380 ч. 2, 381 ЦПК України щодо питання про поворот виконання заочного рішення.

Зважаючи на те, що заочне рішення було виконано боржником у серпні 2015 року, а з відповідною заявою про поворот виконання скасованого судового рішення відповідач звернувся у грудні 2015 року доводи апеляційної скарги про пропуск строку позовної давності не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки перебіг строку починається не з дати ухвалення скасованого рішення, а з дати його виконання.

Ураховуючи зазначене, колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги про порушення судом першої інстанції норм процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції діяв в межах закону. Доводи апелянта висновків суду не спростовують; підстав для скасування оскаржуваної ухвали, постановленої з додержанням вимог закону, з мотивів, наведених в апеляційній скарзі, немає.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 307,312 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 04 лютого 2016 року по цій справі залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили негайно, але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: