РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2016 року Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Лях М.Ю.,

при секретарі - Остріченко М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод щодо участі у вихованні та вільного спілкування з дитиною матір'ю, яка проживає окремо від них, -

ВСТАНОВИВ:

29 грудня 2015 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2, в якому просить суд усунути перешкоди щодо участі у вихованні та вільного спілкування з дитиною.

В обґрунтування своїх позовних вимог зазначає, що у 2008 році сторони зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають спільних малолітніх дітей: ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2. З відповідачем сімейне життя не склалося і за рішенням Київського районного суду м. Харкова від 31.10.2014 року шлюб було розірвано. Відповідно до рішення суду діти проживають з відповідачем. Однак за час окремого проживання відповідач чинить опір у спілкуванні з дітьми, забороняє бачитись по декілька тижнів, влаштовує сварки в присутності дітей, які негативно впливають на їх психічний стан, забороняє дітям телефонувати.

Позивач просить суд, зобов'язати відповідача не чинити перешкоди у вихованні та спілкуванні з дітьми та визначити наступні способи участі у вихованні дітей: побачення два дні на тиждень: з п'ятниці 18.00 години до неділі 18.00 години за місцем проживання позивача, спільний відпочинок: осінні, зимові, весінні шкільні канікули та першу половину літніх канікул діти проводять з позивачем та у разі, якщо святкові дні припадають на день побачення або цей день передує дню побачення, або є наступним після нього, то такі дні діти проводитимуть з позивачем.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з'явилась, про дату, місце і час розгляду справи була повідомлена належним чином, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити позов.

В судове засідання відповідач ОСОБА_2 не з'явився, був належним чином повідомлений про дату, місце і час судового розгляду справи, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги визнає в повному обсязі, проти задоволення позовної заяви не заперечує.

Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об'єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для розгляду і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Згідно копії свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_1 від 04 липня 2008 року вбачається, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 уклали шлюб, який був зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Арцизького районного управління юстиції Одеської області, актовий запис №52.

Як вбачається з матеріалів справи сторони від шлюбу мають неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 31 жовтня 2014 року шлюб було розірвано, визначено проживання дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з батьком ОСОБА_2

Відповідно до ст. 15 Закону України "Про охорону дитинства" дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів.

У відповідності із ч. 8 ст. 7 Сімейного Кодексу України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Згідно ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Відповідно до ст. 153 СК України, мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Умовами повноцінного виховання дитини є постійний контакт з батьками та контакт з іншими родичами. Вказана стаття закріплює право на спілкування в широкому розумінні, яке включає в себе не тільки особисті зустрічі, але й спілкування по телефону, поштою, електронною поштою та іншими засобами зв'язку.

У відповідності до ст. 157 СК України, питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Згідно до ст. 159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод.

Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування.

Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров'я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

Відповідно до ч. 3 ст. 9 Конвенції про права дитини, дитина, яка не проживає з одним чи обома батьками, має право підтримувати на регулярній основі особисті і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить інтересам дитини. Метою законодавчого закріплення права батьків на спілкування з дитиною і є насамперед захист інтересів дитини. Здійснення батьками своїх прав і виконання обов'язків повинно ґрунтуватися на повазі до прав дитини і її людської гідності.

Отже, із системного тлумачення ч. ст. 3 Конвенції «Про права дитини», ст. 7, 141, 159 Сімейного Кодексу України випливає, що при вирішенні спору щодо участі у вихованні та порядку зустрічей з дитиною того з батьків, хто проживає окремо від дитини, судом мають враховуватися передусім інтереси дитини.

Суд вважає, що вимоги позивача ОСОБА_1 про усунення перешкод щодо участі у вихованні та вільного спілкування з дітьми є законними і обґрунтованими. В судовому засіданні не доведено жодних обставин, які б свідчили, що спілкування матері з дітьми буде перешкоджати їх нормальному розвитку.

Суд вважає, що між тим з батьків, хто проживає окремо, і дитиною повинний існувати постійний, систематичний контакт. Таке спілкування буде сприяти повноцінному вихованню дитини, її розвитку, оскільки спілкування дитини з батьками, а батьків зі своїми дітьми служить задоволенню життєво важливих потреб дитини. Крім того, дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Дитина має рости під опікою і відповідальністю обох батьків. Суд вважає, що участь матері у вихованні дитини, спілкування між ними не лише забезпечить виконання материнських прав позивача, а буде відповідати й інтересам дітей.

Аналізуючи докази у справі, суд приходить до висновку, що як позивач, так і відповідач обоє з любов'ю ставляться до спільних дітей, при цьому мати дітей має на меті приймати активну участь у вихованні дочок, спілкуванні з ними.

Оскільки позивач ОСОБА_1 проживає окремо від дітей, суд, встановлюючи порядок участі позивача у вихованні дітей, спілкуванні з ними, вважає, що спілкування матері і доньок повинно бути більш регулярним, однак з пріоритетним врахуванням інтересів дітей, їх віку, стану їх здоров'я, режиму дня, тощо.

Судом не встановлено обставин, які б свідчили про те, що спілкування позивача з дітьми буде перешкоджати їх нормальному розвитку, оскільки діти для повного і гармонійного розвитку їх особистості потребують любові і розуміння. Вони мають, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю обох батьків, що забезпечить її виховання в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов до висновку, що для забезпечення інтересів дітей, з метою створення умов для виконання матір'ю, яка проживає окремо, обов'язку по вихованню дітей та здійснення її права на особисте спілкування з ними, необхідно визначити спосіб участі позивача у вихованні малолітніх доньок.

При визначенні часу спілкування позивача з малолітніми доньками, суд враховує, що позивач як мати має право на особисте спілкування з дітьми, на вікові особливості дітей, і вважає, що в цьому віці доцільно встановити такий порядок участі позивача у вихованні дитини, як побачення два дні на тиждень: з п'ятниці 18.00 години до неділі 18.00 години за місцем проживання позивача, спільний відпочинок: осінні, зимові, весінні шкільні канікули та першу половину літніх канікул діти проводять з позивачем та у разі, якщо святкові дні припадають на день побачення або цей день передує дню побачення, або є наступним після нього, то такі дні діти проводитимуть з позивачем.

Керуючись ст. 7, 10, 11, 12, 17, 27, 31, 209, 215 ЦПК України, ст. ст. 112, 113, 141, 153, 157, 158, 159 Сімейного кодексу України, ст. 15 Закону України "Про охорону дитинства", суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод щодо участі у вихованні та вільного спілкування з дитиною матір'ю, яка проживає окремо від них - задовольнити.

Зобов'язати ОСОБА_2 не чинити ОСОБА_1 перешкоди у вихованні та вільному спілкуванні з неповнолітніми доньками - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2.

Визначити спосіб участі ОСОБА_1 у вихованні та спілкуванні з неповнолітніми доньками - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2, тобто мати періодичні та систематичні побачення без присутності батька - ОСОБА_2 та мати сумісний відпочинок.

Встановити наступні дні спілкування, побачень матері ОСОБА_1 з неповнолітніми доньками - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2, а саме: побачення два дні на тиждень: з п'ятниці 18.00 години до неділі 18.00 години за місцем проживання позивача, спільний відпочинок: осінні, зимові, весінні шкільні канікули та першу половину літніх канікул діти проводять з позивачем та у разі, якщо святкові дні припадають на день побачення або цей день передує дню побачення, або є наступним після нього, то такі дні діти проводитимуть з позивачем.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційний суд Харківської області через Київський районний суд м. Харкова протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Київського районного суду

м. Харкова М.Ю. Лях