Справа № 274/1306/15-ц Провадження № 2/0274/83/16
Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.05.16 р.м. Бердичів

Суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області Корбут В.В. (далі - Суд), за участю секретарів судового засідання Жмурко В.І., Соломянюк Л.О.,

розглянувши цивільну справу за позовомОСОБА_1, представником якого є ОСОБА_2,
доОСОБА_3, представником якої є ОСОБА_4,
пророзірвання шлюбу,
та за зустрічним позовомОСОБА_3
доОСОБА_1,
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору:Красівська сільська рада Бердичівського району Житомирської області, представником якої є ОСОБА_17,
проподіл спільного майна подружжя,

В С Т А Н О В И В:

У березні 2015 р. ОСОБА_1 звернувся з вказаним позовом, у якому просить розірвати шлюб між ним та ОСОБА_3, зареєстрований 07.09.1987 р. Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Павлограду реєстраційної служби Павлоградського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровський області, актовий запис № 816

ОСОБА_3 позов визнала, про що зробила усну заяву (а. с. 101, зворотній бік).

У травні 2015 р. ОСОБА_3 звернулась з зазначеним зустрічним позовом у якому просить визнати незавершене будівництво житлового будинку з господарськими спорудами за адресою: АДРЕСА_1, об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, поділити вказане незавершене будівництво між подружжям, виділивши їй 1/2 його частку, поділити майно, набуте за час шлюбу з ОСОБА_1, виділивши їй: трактор Т-40 АМ, тракторний причіп, пилораму, вагончик, розводне, заточне, плуг, культиватор, косарку роторну, обприскувач, насосну станцію, станок деревообробний, млин, електросічкарню, зварювальний апарат, дриль, болгарку, компресор, інструменти для сільськогосподарської техніки, сільськогосподарський реманент, браму вхідну, двадцять один вулик з бджолами, кобилу, корову, двадцять овець, п'ять свиней, вражай вівсу за 2013 р. з земельної ділянки площею 0,80 га, поділити земельну ділянку, надану для будівництва житлового будинку та господарських споруд за адресою: АДРЕСА_1, площею 0,20 га, виділивши їй 1/2 її частку, визнати за нею право власності на земельну ділянку, надану для будівництва житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1, площею 0,125 га.

ОСОБА_1 проти задоволення зустрічного позову заперечив, посилаючись на те, що земельні ділянки, які стосуються зустрічного позову, є його особистою власністю, ОСОБА_3 може вимагати визнання за нею права власності на 1/2 частку будівельних матеріалів, використаних при будівництві житлового будинку адресою: АДРЕСА_1, оскільки цей будинок не введено в експлуатацію, та за умови, що буде доведено, що будинок є спільним майном подружжя, ОСОБА_3 не довела, що інше майно, яке вона просить поділити, було набуто подружжям та існувало на момент припинення спільного ведення господарства (а. с. 61 - 63).

Щодо первісного позову.

Судом з'ясовано, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 07.09.1987 р. Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Павлограду реєстраційної служби Павлоградського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровський області було зареєстровано шлюб, актовий запис № 816, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1, виданим повторно 18.03.2015 р. (а. с. 5).

Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Разом з тим, згідно з частиною першою статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Звернення ОСОБА_1 з позовною заявою про розірвання шлюбу, зареєстрованого з ОСОБА_3, та визнання останньою цього позову свідчить про те, що подальше спільне життя ОСОБА_1 та ОСОБА_3 і збереження зареєстрваоного між ним шлюбу суперечило б їхнім інтересам, що мають істотне значення, такий шлюб не ґрунтувався б на їхній вільній згоді.

Частиною другою статті 112 Сімейного кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Враховуючи зазначене, Суд приходить до висновку про наявність законних підстав для задоволення позову ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, зареєстрованого з ОСОБА_3.

Частиною четвертою статті 174 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Виходячи з наведеного та зважаючи, що визнання ОСОБА_3 позову ОСОБА_1 про розірвання шлюбу не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, Суд задовольняє позов.

Беручи до уваги статті 79 та 88 Цивільного процесуального кодексу України, документально підтверджені судові витрати, понесені ОСОБА_1, у розмірі 243,60 грн. (судовий збір, а. с. 2), підлягають стягненню на його користь з ОСОБА_3.

Щодо зустрічного позову.

Як вже було встановлено Судом, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 з 07.09.1987 р. перебувають у зареєстрованому шлюбі.

Свідок ОСОБА_7 дала показання про те, що два роки тому, влітку, ОСОБА_3 вирішила розлучитись з ОСОБА_1. ОСОБА_3 сказала ОСОБА_1, що їй треба житло, та запропонувала, що якщо нема грошей, що б він віддав їй легкову машину, причіп та цукор, що б вона купила житло. ОСОБА_1 віддав ОСОБА_3 за довіреністю машину з причепом та вона приїхала забрала цукор, чотири тони було. ОСОБА_1 давав ОСОБА_3 ще якісь гроші, але вона точно не знає, які. ОСОБА_1 та ОСОБА_3 прожили разом за двадцять років. Вона не знає, яке майно вони набули за цей час. Колись була пасіка, зараз немає. Вуликів у домогосподарстві теж немає. Колись у ОСОБА_1 був трактор з причепом, чи є зараз - не знає. ОСОБА_3 неодноразово казала ОСОБА_1, що б той дав їй гроші на житло, і вона піде. Скільки всього ОСОБА_1 та ОСОБА_3 отримали цукру - не знає, знає, що ОСОБА_3 забрала чотири тони цукру. ОСОБА_1 добровільно віддав ОСОБА_3 автомобіль з умовою, що вона купить собі квартиру та залишить його у спокої. В будинку, де жили ОСОБА_1 та ОСОБА_3, був диван, телевізор, газова плита, ліжко двоспальне. Зараз це майно перебуває у будинку. Були ще пральна машина, холодильник. В дитячій кімнаті було ліжко та стіл. Чи була пилорама - не знає.

Свідок ОСОБА_8, який є сином ОСОБА_1 та ОСОБА_3, дав показання про те, спочатку вони проживали за адресою: АДРЕСА_1, у старій хаті, яку надав колгосп для проживання. Забудову нової хати батьки розпочали як він пішов у перший клас, це було десь років двадцять тому. Було побудовано льох, хлів, новий будинок, окреме підсобне приміщення та споруда до нього, як комора. Гаража окремого не було, він був у складі хліву, там був окремий вхід, металева брама. У подальшому було обладнано колодязь. Будинок складається з кухні, прихожої, ванної кімнати, дитячої кімнати, спальні, великої кімнати. В кухні меблі періодично обновлялись, обновлялась і пральна машина. Був меблевий куточок, котел опалювальний, плита газова, мікрохвильова піч, холодильник був, остання марка - "Самсунг". В прихожій були шафа з дзеркалом. Штори були на вікнах, покривала, диван в прихожій був, телевізор, тумбочка під телевізор, в спільній кімнаті - ліжка, тумбочки. Інструмент був різний для обробки металу, деревини: болгарка, дриль, зварювальний апарат, компресор повітряний, циркулярна пила, стрічкова пилорама, на вчорашній день вона працювала, там працював його батько та співмешканка останнього. Був ще вагончик, встановлений на колишній пасиці, який стоїть окремо від господарства, поблизу, там стоять два станки для розводу та заточки стрічкових пил. Є зараз у наявності трактор з причепом, на вчорашній ден видно, що трактор в експлуатації, він стояв біля пилорами, за його допомогою завозиться матеріал на пилораму. Він ще побачив у господарстві плуг. Культиватор, косарка та оприскувач теж є, але воно зберігається за іншою адресою за місцем проживання співмешканки батька. Домогосподарство огороджено, є паркан з дошки, брама металева, від городу - сітка та деяка частина - з шиферу. Батько займається бджільництвом, у домогосподарстві є частина землі, де встановлені вулики, близько тридцяти. Скільки там бджолосімей на дайни час - невідомо. Батькам надавались паї колишнього колгоспу, частина здана в оренду, а частина обробляється. Було господарство - від домашня птиці, до свиней, коней. До 2012 р. птиця була, качки, гуси, корова, кобила, свині, вівці. Коли матір забирала цукор, він був присутній, була матір та батько, це було у літній період часу. Цукор зберігався у будинку у великій кімнаті. Цукор вивозили на автомобілі ВАЗ-2103 з причепом, який був на той час у його користуванні. Цукор батько віддав не весь. З домогосподарства мати нічного не забирала, тільки деякі особисті необхідні речі. У подальшому батько зібрав потрібні та непотрібні речі та привіз їх до гуртожитку, де залишив. На момент припинення стосунків між батьками у 2013 р. була кобила, чи є на даний час - невідомо., була також корова, на даний час чи є корова - не знає, свині на той час були, не пам'ятає скільки, три - чотири. Були насосна станція, січкарня, інструменти. Чи є зараз - невідомо. На вчорашній день були млин, корморізка, січкарня, зварювальний апарат, насосна станція, яка візуальна не придатна до використання.

Свідок ОСОБА_9 дала показання про те, що ОСОБА_3 прожила у шлюбі з ОСОБА_1 багато років, в них є двоє дітей, господарство. Вони будували дім. Вона бувала у ОСОБА_1 та ОСОБА_3 у гостях на місяць два - три рази, а бувало - раз на рік. Іноді ночувала у них. У ОСОБА_1 та ОСОБА_3 є будинок. Вони купили стару хату, а потім побудували новий дім, десь років п'ятнадцять - двадцять тому, точно не може сказати. У дворі є колодязь з насосною станцією, сарай, літня кухня, баня, гараж. Були коні, корова, свині у господарстві, скільки - сказати не може. Останній раз була у них, коли разом жили, років два - три тому. Була також вчора у домогосподарстві, де вони жили, бачила трактор на дорозі, причепа не бачила. Пилорама була, працювала. У дворі бачила вулики. Чи є там бджоли - не запитувала, але раніше бджоли були. У будинку, коли гостювала, були пральна машинка, і зараз стоять, холодильник, дивани, ліжка, кухонна стінка та м'який куточок, газова плита, стіл, телевізор. покривала, штори, тюлі на вікнах, жалюзі.

Свідок ОСОБА_16 дала показання про те, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 жили разом, побудувались, господарство вели. Розійшлись. Її (свідка) та ОСОБА_3 батьки, коли були живі, помагали їм. Вона у них постійно бувала. ОСОБА_1 прийшов з армії, йому дали у с. Красівка Бердичівського району Житомирської області стареньку хатину, приблизно 20 років тому, по АДРЕСА_1. Новий будинок вони почали будувати поруч. Ще було побудовано криницю з насосною станцією, потім сарай, гараж, літню кухню, погріб, новий сарай. Будинок двоповерховий, але другий поверх незавершений. В хаті на кухні котел стояв, газова плита нова, витяжка, меблі, холодильник, м'який куточок, стільці. В коридорі - вішалка, в кімнаті - диван. Був один телевізор. ще були у дитячий комп'ютер та двохярусне ліжко дитяче, килими, штори, тюлі. Двоспальне ліжко було з тумбочками, вазони. У господарстві були коні, корови, вівці, свині. Город був великий. Тяжко працювали всі: ОСОБА_1 та ОСОБА_3 та їхні діти. За рахунок того, що разом трудились - побудувались. Був реманент, плуг був, трактор, причеп до трактора, електросічкарня, пилорама була в кінці городу побудована. Пасіка коло хати була, вагончик був, там пилки точились, мед качали. Земельна ділянка біля будинку була, велика.

Свідок ОСОБА_11 дала показання про те, що вона приходила до ОСОБА_1 та ОСОБА_3 додому, це було років десять тому. Вона з ними почала дружити. Вони хату будували. Жили спочатку у старому будинку. Вони мали господарство велике. Зібрали грошей і почали будувати. Побудували новий будинок у АДРЕСА_1. Всі роботи у будинку вони разом робили. У будинок купляли все, все що в хаті - все купляли разом. Вона часту бувала у них вдома. У новому будинку не було добудовано другий поверх, усі кімнати були обставлені. Ванна була і туалет - повністю, у кухні - пральна машинка, плита, меблі - куточок, тумбочки навісні, котел, у прихожій - диван. Холодильник був, мікрохвильова піч, телевізор, тумбочка під ним, двоспальне ліжко, двоярусне ліжко, столик, шафа, тюлі, карнизи, килимові покриття, штори. Свиней було багато, овець багато, корова, кінь. Сарай був, погріб, гараж, літня кухня, майстерня з реманентом, робочим інструментом, станки. Домогосподарство було огороджене, був паркан, брама. Зараз вже другий паркан. Пилорама була, в кінці городу, пасіка, садок великий, багато вуликів було, бесідка стояла, криниця, насосна станція. Через дорогу від будинку в них були земельні ділянки. Трактор був, кінь, причеп до трактора, плуг, борони, косарка, культиватор. Це куплялось, поки вони були подружжям. На сьогоднішній день будинок стоїть, і сарай, і пилорама. Восени бачила трактор з косаркою, як він їхав, за кермом був ОСОБА_1. Був в них автомобіль, був причеп до нього, де ці речі зараз - не знає.

Свідок ОСОБА_12, який є сином ОСОБА_1 та ОСОБА_3, дав показання про те, що його батьки, він та брат ОСОБА_8 проживали разом. Між батьками були сварки. Суттєві сварки почались з 2010 р., критичні - у 2013 р. У 2013 р. він та брат забрали матір з АДРЕСА_1, до гуртожитку, тому, що були бійки між батьками. Матір часто дзвонила, плакала. Він проживав з батьками двадцять один рік. Вони переселились у перекошену стару глиняну хату. Почалось будівництво з нуля. Хату, хліви, льохи, гаражі, всі прибудови, які там є на даний момент. Копалась криниця. Вони наймали людей, але більшість строїли батьки, він та брат. Людям платили гроші. В кінці городу побудувалось приміщення, туди купилась пилорама, почали нею заробляти гроші на будівництво. Машину купили. Почалось підіймання фінансового стану. Землю обробляли своїми інструментами, трактором. Культиватор, плуг, оприскувач - це було куплено за спільні гроші. Трактор був зареєстрований. на причеп документів не було, він не був оформлений. Трактор марки Т-40, здається, синього кольору, але точно не скаже. Була пасіка, з якої отримували мед, доход. Десь близько двадцяти вуликів було, можливо більше. Мед у більшості шов на продажу. Земельна ділянка була коло хати, постійно оброблялась, на кого оформлена - не знає, але батьки користувались. Будинок новий, двоповерховий, другий поверх був недобудований. В кухні стояв холодильник, пральна машина, плита газова, витяжка, котел, мікрохвильова піч - ці речі всі були куплені за кошти, все куплялось дружньо. На речі були документі, вони всі залишились там.

Допитана як свідок ОСОБА_13 дала показання про те, що вона та ОСОБА_1 одружились 07.09.1987 р. ОСОБА_1 тоді був в армії у м. Павлограді, вона туди приїхала і вони там розписались. У 1989 р ОСОБА_1 пішов на роботу у колгосп, а вона - в Управління торгівлі Бердичівського виконкому. ОСОБА_1 працював у колгоспі, вона - у м. Бердичеві. Вони спочатку жили у її батьків у с. Дубівка Бердичівського району Житомирської області, потім у м. Бердичеві винаймали у 1990 р. квартиру, потім перейшли жити до батька ОСОБА_1, де ще жив його менший брат - ОСОБА_18, у с. Дубівка Бердичівського району Житомирської області. Вона працювала до 1993 р., потім пішла в декрет. ОСОБА_1 колгосп дає як спеціалісту у 1993 р. стареньку хату у с. Красівка Бердичівського району Житомирської області. Той будинок потребував дуже великого ремонту. У 1993 р. вони відремонтували цей будинок і 22.06.1993 р. перейшли туди жити. У них на той час у с. Дубівка Бердичівського району Житомирської області вже було своє господарство. З 1993 р. вони почали на цьому подвір'ї будуватись. до зими збудували погріб. У 1994 р. почали будувати великий сарай 16 на 6 розміром. В будівництві сараю допомагав колгосп. Потім звернулись до колгоспу, щоб викупити будинок та цей хлів. На загальних зборах колгоспу задовольнили їхню заяву і вони виплачували колгоспу кошти. Десь в 1995 р. чи в 1994 р. номер двору був записаний на ОСОБА_1. У 1995 р. вони звернулись в райвиконком за проектом для будівництва будинку. Їм було надано дозвіл та довільний проект на будівництво будинку по АДРЕСА_1. Їм видали документацію. Вони завершили будівництво великого хліва, там була літня кухня, підвели туди газ, а жили ще в старій хаті. Вони років два збирали гроші на купівлю техніки. Договорились через два села купити трактор, але грошей в нас не вистачало, вони пішли до моїх батьків, ті дали немалу на той час суму. Вони купили трактор Т40 АМ, той був без документів, потім вони зробили документи та поставили трактор на облік. Почалось будівництво будинку десь у 1998 р. чи 1999 р. Вони його дуже швидко збудували, за роки два - три. У них було дуже велике господарство, шість свиноматок, дві чи три корови. Десь у 2002 р. або 2003 р. вони завершили будівництво будинку. Купили перші меблі у хату, куток купили у кухню, дітям - двоярусне ліжко у тюрмі заказували. Першу машину купили - "четвірку" у м. Житомирі. Потім пральну машинку-автомат та газову плиту марки "Ардо". Було збудовано криницю, підключено у хату воду, насосну станцію установлено. Коло криниці було зроблено бесідку. Потім вони вирішили взяти пилораму. Брали її в кредит. Поставили її в кінці городу і почали працювати на пилорами. Пішли заробітки на пилорамі. Продали "четвірку", взяли кредит та купили "Чері Амулет". Вона працювала у колгоспі, коли сину Роману виповнилось два роки. Потім на звірофермі працювала. Потім не було роботи, на біржі стояла, там її послали страховим агентом від Страхової агенції "Оранта". Потім працювала у Семенівському сільськогосподарському споживчому товаристві завмагом с. Красівка, до 2008 р. В серпні 2008 р. в неї буд інсульт, після того в неї інвалідність і вона не може працювати. Господарство вони тримали, діти допомагали. Господарство вони не зменшували, хіба що корова одна залишилась. В них було дуже багато городів. Вони закупили у м. Житомирі техніку для обробки землі, потім знайшли під м. Житомиром та купили плуг. Потім купили причеп, польську роторну косарку, оприскувач на 600 л. Заказали на заводі у м. Бердичеві корморізку та млин. Зробили січкарню, циркулярна пила була. Був куплений компресор. Домогосподарство було огороджено, брама була велика. На момент припинення шлюбних відносин було велике господарство: був кінь, лоша, корова, свині були, не пам'ятає кількість, вівці були більше двадцяти, кури, гуси, кількість ніхто не знав. У кінці червня 2013 р. мене вигнав ОСОБА_1. Було багато вуликів на момент мого уходу. Зварювальний апарат був. В хаті були нормальні для сім'ї меблі. У 2013 р. посадили на паях картоплю, кукурудзу та овес чи ячмінь. Все убрав ОСОБА_1, мені з синами нічого не залишив, хоча обіцяв лишити половину. Був у нас холодильник, телевізор, пилосос. Земля під будинком приватизувалась ОСОБА_1, оскільки він був господарем, ми проти цього не заперечували.

Свідок ОСОБА_17 дав показання про те, що він проживаю з 1995 р. у с. Красівка Бердичівського району Житомирської області. Сільським головою є з 2010 р. У погосподарській книзі щодо подружжя ОСОБА_1 зазначалась кількість худоби, птиці та наявність бджіл. У господарстві ОСОБА_1, здається, були коні. У подружжя ОСОБА_1 є пилорама, стояв біля пилорами трактор, але він не знає, чи точно їх. Поруч з будинком є хлів, є інші господарські приміщення. Будинок розташований по АДРЕСА_1.

З показань свідків та допитаної як свідка ОСОБА_13 випливає, що з моменту перебування у зареєстрованому шлюбі та до моменту припинення спільного ведення господарства, а саме - з 07.09.1987 р. до кінця червня 2013 р. ОСОБА_1 та ОСОБА_3 набули у власність певне майно.

Статтями 22, 28, частиною першою статті 29 Кодексу про шлюб та сім`ю України, який був чинним на момент набуття ОСОБА_1 та ОСОБА_3 за час шлюбу частини майна, визначалось, що майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Подружжя користується рівними правами на майно і в тому разі, якщо один з них був зайнятий веденням домашнього господарства, доглядом за дітьми або з інших поважних причин не мав самостійного заробітку. В разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними. В окремих випадках суд може відступити від начала рівності часток подружжя, враховуючи інтереси неповнолітніх дітей або інтереси одного з подружжя, що заслуговують на увагу. Суд може визнати майно, нажите кожним із подружжя під час їх роздільного проживання при фактичному припиненні шлюбу, власністю кожного з них. Якщо між подружжям не досягнуто згоди про спосіб поділу спільного майна, то за позовом подружжя або одного з них суд може постановити рішення: про поділ майна в натурі, якщо це можливо без шкоди для його господарського призначення; про розподіл речей між подружжям з урахуванням їх вартості та частки кожного з подружжя в спільному майні; про присудження майна в натурі одному з подружжя, з покладенням на нього обов'язку компенсувати другому з подружжя його частку грішми. При цьому суд також бере до уваги інтереси неповнолітніх дітей або інтереси одного з подружжя, що заслуговують на увагу.

Аналогічні за змістом норми набрали чинності після втрати чинності Кодексом про шлюб та сім`ю України, а саме - з 01.01.2014 р.

Так, відповідно до частини третьої статті 368 Цивільного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з частинами першою та другою статті 372 Цивільного кодексу України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення.

Статтею 60, статтею 63, частиною першою статті 70, частиною першою статті 71 Сімейного кодексу України передбачено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

Таким чином майно, набуте ОСОБА_1 та ОСОБА_3 за час перебування у шлюбі та до припинення спільного ведення господарства, належить їм на праві спільної сумісної власності.

Домовленості між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 щодо розміру їхніх часток у цьому майні (у тому числі - шлюбного контракту/договору) не існувало та не існує, що вбачається зі змісту зустрічної позовної заяви та письмових заперечень проти зустрічного позову, а також не заперечується особами, які беруть участь у справі, а відтак їх частки у майні є рівними, і це майно може бути поділено між ними в натурі.

Між тим, Суд за наявними у справі доказами не може достовірно встановити, чи було наявне на час припинення спільного ведення господарства ОСОБА_1 та ОСОБА_3, наступне майно: трактор Т-40 АМ, тракторний причіп, пилорама, вагончик, розводне, заточне, плуг, культиватор, косарка роторна, обприскувач, насосна станція, станок деревообробний, млин, електросічкарня, зварювальний апарат, дриль, болгарка, компресор, інструменти для сільськогосподарської техніки, сільськогосподарський реманент, брама вхідну, двадцять один вулик з бджолами, кобила, корова, двадцять овець, п'ять свиней, вражай вівсу за 2013 р. з земельної ділянки площею 0,80 га, земельна ділянка, надану для будівництва житлового будинку та господарських споруд за адресою: АДРЕСА_1, площею 0,20 га, земельна ділянка, надана для будівництва житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1, площею 0,125 га, яке просить поділити та виділити їй у власність ОСОБА_3 у зустрічній позовній заяві.

Так само Суд не може достовірно встановити, чи було наявне на час припинення спільного ведення господарства ОСОБА_1 та ОСОБА_3, інше майно, зазначене у зустрічній позовній заяві, яке внаслідок поділу підлягає залишенню у власності ОСОБА_1.

По-перше, у зустрічній позовній заяві не наведено індивідуальних та/або родових ознак цього майна (окрім земельних ділянок).

По-друге, показання свідків щодо майна, набутого ОСОБА_1 та ОСОБА_3 за час перебування у шлюбі та до припинення спільного ведення господарства, носять загальний характер, не дозволяють однозначно ідентифікувати це майно та визначити, чи було воно наявне до припинення спільного ведення господарства ОСОБА_1 та ОСОБА_3 та, з урахуванням наведеного у попередньому абзаці, чи є це майном, яке стосується предмета зустрічного позову.

По-третє, набуття у власність земельних ділянок (право власності на земельні ділянки), як вбачається з законодавства України, має підтверджуватись документально, а саме - відповідними правовстановлюючими документами, показання свідків щодо цих обставин є недопустимим доказом.

Разом з тим, Суд вважає, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 за час перебування у зареєстрованому шлюбі та ведення спільного господарства було побудовано житловий будинок з господарськими спорудами за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується показаннями свідків та допитаної як свідок ОСОБА_3, будівельним паспортом, до складу якого входить пояснююча записку до проекту забудови земельної ділянки, витяг з рішення від 16.06.1994 р. № 16 "Про виділення земельних ділянок та дозвіл на індивідуальне будівництво" Красівської сільської ради народних депутатів Бердичівського району Житомирської області, планом забудови земельної ділянки у с. Красівка Бердичівського району Житомирської області, актом від 09.09.1994 р. про розбивку в натурі фундаменту житлового будинку, сторінками по господарських книг за 1991 - 1995 рр., 1995 - 2000 рр., 2001 - 2005 рр., 2006 - 2010 рр., зведеним оціночним актом по домоволодінню АДРЕСА_1, оціночним актом від 02.03.2001 р. на будову літ А-1 по АДРЕСА_1, оціночним актом від 02.03.2001 р. на господарсько-побутові будівлі та внутрішньодворові споруди домоволодіння АДРЕСА_1, поповерховим планом від 02.03.2001 р. на будівлю літера А-1, що знаходиться по АДРЕСА_1, експлікацією внутрішніх площ до цього плану, технічним описом основної будівлі літер А-1 (а. с. 150, 151, 152, зворотній бік 152, 157, зворотній бік 158, 159, 162, 169, 170 - 171, 172 - 173, 174, 175, 178).

Вказаний житловий будинок не було введено в експлуатацію, право власності на нього не зареєстровано, що випливає зі змісту зустрічної позовної заяви та письмових заперечень проти зустрічного позову, а також не заперечується особами, які беруть участь у справі.

Частиною ж другою та абзацом першим частини третьої статті 328 Цивільного кодексу України встановлено, що право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. До завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна).

Таким чином ОСОБА_1 та ОСОБА_3 не набули права власності на житловий будинок з господарськими спорудами за адресою: АДРЕСА_1, а вважаються власниками матеріалів, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна).

У висновках Верховного Суду України, які містяться у постановах від 16.12.2015 р. у справі № 6-2710цс15, 08.11.2015 р № 6-388цс15 та від 27.05.2015 р. № 6-159цс15, зазначено, що "…новостворене нерухоме майно набуває юридичного статусу житлового будинку після прийняття його до експлуатації і з моменту державної реєстрації права власності на нього. Однак до цього, не будучи житловим будинку з юридичної точки зору, об'єкт незавершеного будівництва є сукупністю будівельних матеріалів, тобто речей як предметів матеріального світу, щодо яких можуть виникати цивільні права та обов'язки, відтак є майном, яке за умов, передбачених законом, може належати на праві спільної сумісної власності подружжю і з дотриманням будівельних норм і правил підлягати поділу між ними".

Враховуючи викладене, Суд приходить до висновку, що об'єкт незавершеного будівництва - житловий будинок з господарськими спорудами за адресою: АДРЕСА_1, являє собою сукупність будівельних матеріалів, та є об'єктом права спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_3, який підлягає поділу, при чому частки останніх у цьому майні є рівним (по 1/2).

Разом з тим, у прохальній частині зустрічної позовної заяви не вказано, які саме господарські споруди незавершеного будівництва житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1, ОСОБА_3 просить визнати об'єктом права спільної власності подружжя та поділити між нею та ОСОБА_1.

З описової частини зустрічної позовної заяви вбачається, що такими господарськими спорудами є сарай 1, сарай 2, криниця, яма жомова та погріб.

Однак, Суд за наявними у справі доказами не може достовірно встановити, чи були наявні на час припинення спільного ведення господарства ОСОБА_1 та ОСОБА_3 господарські споруди, що належать до житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1, а саме - сарай 1, сарай 2, криниця, яма жомова та погріб.

По-перше, зі зведеного оціночного акту по домоволодінню АДРЕСА_1 (основна інвентаризація від 02.03.2001 р.) та оціночного акту від 02.03.2001 р. на господарсько-побутові будівлі та внутрішньодворові споруди домоволодіння АДРЕСА_1 випливає, що станом на 02.03.2001 р. до господарських будівель та споруд будинку за адресою: АДРЕСА_1, належали: сарай - гараж - літня кухня (сарай - літня кухня - гараж) - літер "Б", сарай - літер "В", сарай - літер "Г" та погріб - літер "Г"(а. с. 163, 172).

По-друге, показання свідків щодо цих споруд носять загальний характер, не дозволяють однозначно ідентифікувати ці господарські споруди та визначити, чи були вони наявні на момент припинення спільного ведення господарства ОСОБА_1 та ОСОБА_3.

Зважаючи на наведене, Суд вважає, що ОСОБА_3 не довела, що на час припинення спільного ведення господарства ОСОБА_1 та нею було наявне майно, яке вона зазначає в описовій та прохальній частині позовної заяви, окрім житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1, який не було введено в експлуатацію та право власності на який не зареєстровано.

Частиною ж третьою статті 10 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Беручи до уваги зазначене, Суд приходить до того, що позов ОСОБА_3 підлягає частковому задоволенню, а саме: сукупність будівельних матеріалів, які являють собою об'єкт незавершеного будівництва - житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1, підлягає визнанню об'єктом права спільної сумісної власності ОСОБА_3 та ОСОБА_1 та поділу між ними у рівних (по 1/2) частках.

Враховуючи статті 79 та 88 Цивільного процесуального кодексу України, частина у розмірі 911,18 грн. від документально підтверджених судових витрат у розмірі 3 654,00 грн. (судовий збір, а. с. 14), понесених ОСОБА_3, підлягають стягненню на її користь з ОСОБА_1.

Керуючись статтями 1- 4, 7, 8, 10, 11, 15, 18, 57 - 60, 62 - 64, 79, 88, 123, 208, 209, 212 -215 Цивільного процесуального кодексу України,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3, зареєстрований 07.09.1987 р. Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Павлограду реєстраційної служби Павлоградського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровський області, актовий запис № 816, розірвати.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 у якості відшкодування судових витрат 243,60 грн.

Зустрічний позов ОСОБА_3 задовольнити частково.

Визнати сукупність будівельних матеріалів, які являють собою об'єкт незавершеного будівництва - житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1, об'єктом права спільної сумісної власності ОСОБА_3 та ОСОБА_1.

Поділити сукупність будівельних матеріалів, які являють собою об'єкт незавершеного будівництва - житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/2 частку сукупності будівельних матеріалів, які являють собою об'єкт незавершеного будівництва - житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частку сукупності будівельних матеріалів, які являють собою об'єкт незавершеного будівництва - житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1.

В задоволенні іншої частини зустрічного позову ОСОБА_3 відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 у якості відшкодування судових витрат 911,18 грн.

Роз'яснити, що:

- рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано;

- у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом;

- апеляційна скарга на рішення може бути подана до Апеляційного суду Житомирської області через Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області протягом десяти днів з дня його проголошення;

- особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя В.В. Корбут