Справа № 305/1537/16-ц
Провадження по справі № 2/305/1065/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.09.2016 року. Рахівський районний суд Закарпатської області

у складі: головуючого - судді Тулик І.І.

за участі секретаря - Шемота М.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Рахів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Косівсько-Полянської сільської ради Рахівського району Закарпатської області про визнання права власності на житловий будинок внаслідок спадкування за заповітом, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Косівсько-Полянської сільської ради Рахівського району Закарпатської області про визнання права власності на житловий будинок внаслідок спадкування за заповітом.

В обґрунтування позову зазначено, що 20.03.2000р. ОСОБА_2 склала заповіт, посвідчений виконавчим комітетом Косівсько-Полянської сільської ради народних депутатів Рахівського району Закарпатської області за реєстровим № 18, згідно якого все майно, а також належний останній житловий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться у с. Косівська Поляна, № 937 заповіла їй, ОСОБА_1, 1970р.н. Відповідно до довідки від 14.03.2016р. за №752, виданою виконавчим комітетом Косівсько-Полянської сільської ради, за даними погосподарської книги за ОСОБА_2 числився житловий будинок №937 з надвірними спорудами, що знаходиться у с. Косівська Поляна. 03.01.2007 року померла ОСОБА_2, про що виконавчим комітетом Косівсько-Полянської сільської ради складено відповідний актовий запис №1 від 04.01.2007р. Вона фактично прийняла спадщину, проте не може оформити право власності на спадкове майно через відсутність правовстановлюючих документів. У 2016 році вона звернулася до Рахівської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, однак їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом через відсутність правовстановлюючих документів на нерухоме майно. Таким чином, вона як фактичний власник майна позбавлена вільно на свій розсуд володіти користуватися та розпоряджатися переданим їй будинком внаслідок спадкування за заповітом. На підставі наведеного просила визнати за нею, ОСОБА_1, право власності, внаслідок спадкування за заповітом, на житловий будинок з прилеглими до нього надвірними спорудами, що розташований за адресою: 90621 Закарпатська обл., Рахівський р-н.,с. Косівська Поляна, 937, загальною площею -113,72м2, житловою площею 30,18м2.

Представник позивача ОСОБА_3 надав суду заяву, в якій просить справу розглянути за його та позивачки відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з"явився. Сільський голова ОСОБА_4 надав заяву про розгляд справи за відсутності представника сільської ради, позовні вимоги визнає.

Суд, дослідивши обставини справи та наявні в справі докази, прийшов до наступного висновку.

Згідно ст. ст. 1217, 1223 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Встановлено, що позивачка ОСОБА_1 являється спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_2, яка померла 3 січня 2007 року.

Після її смерті залишилося спадкове майно, яким є житловий будинок №937 в с. Косівська Поляна Рахівського району Закарпатської області, і відносно якого остання розпорядилася шляхом складення заповіту 20 березня 2000 року. Згідно даного заповіту ОСОБА_2 належний їй житловий будинок №937 разом з надвірними спорудами в с. Косівська Поляна Рахівського району Закарпатської області і все її майно, заповіла ОСОБА_1.

Звернення позивачки до суду з вимогою визнання права власності на спадкове майно зумовлене порушенням її права на отримання власності в порядку спадкування згідно відмови нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом в її користь.

Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК).

Норми ст. 392 ЦК не застосовуються щодо вимог про визнання права власності на об'єкти самочинного будівництва (ч. 3 ст. 376 ЦК), оскільки особа не є власником, а лише заявляє вимогу про встановлення права власності на об'єкт самочинного будівництва.

Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок, споруду, зокрема, відповідно до Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженого Міністерством комунального господарства УРСР 31 січня 1966 року та погодженого з Верховним Судом УРСР 15 січня 1966 року, який втратив чинність згідно з наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13 грудня 1995 року, та інших нормативно-правових актів.

Згідно характеристики будинку, господарських будівель та споруд №937 в с. Косівська Поляна Рахівського району Закарпатської області виданої техніком з інвентаризації нерухомого майна ОСОБА_5, спадковий будинок побудований в 1990 році.

Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов'язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції).

Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.

Згідно довідки виконавчого комітету Косівсько-Полянської сільської ради Рахівського району Закарпатської області №752 від 14 березня 2016 року житловий будинок №937 в с. Косівська Поляна Рахівського району Закарпатської області, за даними по господарської книги №22, особовий рахунок №1064-1, належав ОСОБА_2, а отже його не можна розцінювати як об'єкт самочинного будівництва.

При розгляді справ про визнання права власності на спадкове нерухоме майно у випадках, якщо спадщина прийнята, проте спадкоємцем не було одержано свідоцтво про право на спадщину (ст. 1297 ЦК) або не здійснено державну реєстрацію права на спадщину (ст. 1299 ЦК), слід брати до уваги, що законодавець розмежовує поняття "виникнення права на спадщину" та "виникнення права власності на нерухоме майно, що входить до складу спадщини", і пов'язує із виникненням цих майнових прав різні правові наслідки.

Для набуття спадщини необхідна наявність ряду умов. Першою необхідною умовою є відкриття спадщини, під якою розуміють настання таких юридичних фактів, які обумовлюють виникнення у спадкоємця права на набуття спадщини - права на спадкування. До таких юридичних фактів, передусім, відноситься смерть спадкодавця. Але в момент відкриття спадщини спадкоємець набуває лише право на спадкування, але не право власності на саму спадщину. Для виникнення права власності на спадщину спадкоємець повинен належним чином здійснити (реалізувати) право на прийняття спадщини. Здійснення права на спадкування, передусім, полягає в тому, що спадкоємець має право прийняти спадщину або не прийняти її. Прийняття спадщини можливе двома способами: шляхом пасивної поведінки спадкоємця, яка передбачена ч.3 ст. 1268 ЦК України, яка встановлює, що для прийняття спадщини достатньо того факту, що спадкоємець, мешкав разом з померлим і протягом строку для прийняття спадщини не відмовився від неї. Такі спадкоємці також подають заяву про видачу їм документа, що підтверджує їх право на успадковане майно, але можуть це зробити незалежно від закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини; шляхом активної поведінки, тобто подачі заяви про прийняття спадщини та видачі їм відповідного свідоцтва. Для такого способу прийняття спадщини, який буде стосуватися всіх інших спадкоємців, існує певний строк для подачі заяви.

Судом встановлено, що позивачка прийняла спадщину, постійно проживаючи зі спадкодавцем по день його смерті, що відповідає ст.. 1268 ЦК України, та стверджено довідкою виконавчого комітету Косівсько-Полянської сільської ради Рахівського району Закарпатської області №903 від 16 травня 2016 року.

Спору щодо набуття права на спадщину судом не встановлено. Заповіт, складений ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 є чинним ніким не оскаржений та не скасований,підтвердженням чого є Інформаційна довідка зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №45019996 від 9 вересня 2016 року. Спадкоємців, які б мали обов"язкову частку в спадщині немає, що підтверджено Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №45020013 від 9 вересня 2016 року та довідкою виконавчого комітету Косівсько-Полянської сільської ради Рахівського району Закарпатської області №904 від 16 травня 2016 року.

Таким чином, враховуючи, що позивачка по справі належить до спадкоємців за заповітом, спадщину прийняла, майнового спору з приводу спадкування не існує, суд вважає, що позовні вимоги позивачки обґрунтовані і підлягають задоволенню.

Питання відшкодування судових витрат позивачкою не ставилось.

Керуючись ст.ст. 10,11,60, 131, 209, 212-215, 218, 223, 294 ЦПК України суд,

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженкою та мешканкою с. Косівська Поляна, 937 Рахівського району Закарпатської області, р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 право власності, внаслідок спадкування за заповітом, на житловий будинок з прилеглими до нього надвірними спорудами, що розташований за адресою: 90621 Закарпатська обл., Рахівський р-н.,с. Косівська Поляна, 937, загальною площею -113,72м2, житловою площею 30,18м2.

Судовий збір в сумі 1813,58 гривень залишити за позивачкою.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржено протягом десяти днів з дня його проголошення до цивільної палати апеляційного суду Закарпатської області через Рахівський районний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Тулик І.І.

З оригіналом вірно,

Суддя Рахівського районного суду: Тулик І.І.