АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 212/2520/16-ц 22-ц/774/1510/К/16
Справа № 212/2520/16-ц Головуючий в І інстанції
Провадження 22-ц/774/1510/К/16 Пустовіт О.Г.
Категорія № 26 (ІІІ) Доповідач Грищенко Н.М.
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 серпня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Грищенко Н.М.,

суддів: Братіщевої Л.А., Митрофанової Л.В.,

секретар: Євтодій К.С.

за участю: представника відповідача Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» - Некрасової Катерини Олександрівни,

представника позивача - ОСОБА_4 - ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» на рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 07 червня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» про відшкодування моральної шкоди,

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» ( надалі - ПАТ «Кривбасзалізрудком») про відшкодування моральної шкоди, заподіяної ушкодженням здоров'ю, посилаючись на те, що 24 грудня 2012 року під час виконання службових обов'язків із ним стався нещасний випадок, в результаті якого він отримав трудове каліцтво. Висновком МСЕК первинно йому встановлено 65%втрати професійної працездатності та ІІ групу інвалідності, у зв'язку із чим позивач переносить моральні страждання, тому просив суд стягнути з відповідача на його користь у відшкодування моральної шкоди 177800 грн.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 07 червня 2016 року позов ОСОБА_4 задоволено частково.

Стягнуто з ПАТ «Кривбасзалізрудком» на користь ОСОБА_4 в рахунок відшкодування моральної шкоди 20000 грн., а також на користь держави 1378 грн. судового збору.

В апеляційній скарзі відповідач ПАТ «Кривбасзалізрудком» ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, а також неповне з'ясування обставин справи.

Зокрема, судом не взято до уваги, що позивачем не надано доказів спричинення йому моральної шкоди.

Крім того, судом не враховано, що у нещасному випадку є вина самого позивача. При визначені розміру стягнутої шкоди судом не враховано принципу співмірності та виваженості. Розмір стягнутого судового збору завищено.

В запереченнях на апеляційну скаргу представник позивача, просить рішення суду, як законне та обґрунтоване, на його думку, залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах позовних вимог, доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до записів, які містяться в трудовій книжці позивача, ОСОБА_4 пропрацював в шахті «Октябрська» ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат» в період з 01.08.2012 до 11.04.2013 - крипільщиком з повним робочим днем в підземних умовах.

Згідно пункту 7 Акту № 14 про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом, складеного 27 грудня 2012 року…встановлено причини настання нещасного випадку, а саме: не виконання вимог проекту організації робіт, не виконання інструкцій з охорони праці, не виконання вимог посадових обов'язків.

Актом проведення розслідування нещасного випадку від 27.12.2012, в наслідок нещасного випадку ОСОБА_4 знаходився на стаціонарному лікуванні у КЗ «Криворізька міська клінична лікарня № 2 Дніпропетровської обласної ради» з діагнозом: Відкрита черепно-мозкова травма. Вдавлення головного мозку вдавленим уламковим перелом правої скроневої та тім'янної кісток, епидуральною гематомою правої скроневої ділянки. Забій головного мозку 2-ї ступіні зконтузійними вогнищами правої скроневої долі. Перелом основи черепа. Забійна рана голови. Шифр за МКХ-10 - S 06.8 в аналізах біологічних рідин алкоголь не виявлено.

Висновком комісії (зазначеного Акту) пропоновано притягнути до дисциплінарної відповідальності прохідника дільниці ОСОБА_6 та гірничого макйстра ОСОБА_7.

Висновком МСЕК ОСОБА_4 первинно від 11.04.2013 встановлена втрата професійної працездатності у розмірі 65% з 22.04.2015 встановлена втрата професійної працездатності у розмірі 45%. Згідно рекомендацій МСЕК позивач потребує ВМП, забезпечення лікарськими засобами.

Відповідно виписок із медичної картки ОСОБА_4, в зв'язку з погіршенням стану здоров'я, знаходився на лікуванні в міських лікарнях.

На підставі встановлених обставин суд першої інстанції дійшов висновку про відшкодування позивачу у зв'язку з отриманим ним трудовим каліцтвом під час виконання трудових обов'язків, моральної шкоди відповідачем.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Згідно ст. 173 КЗпП України шкода, заподіяна працівникам каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, пов'язаним з виконанням трудових обов'язків, відшкодовується у встановленому законодавством порядку.

Частиною першої ст. 237-1 КЗпП України передбачено відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі порушення його законних прав, що призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

У п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз'яснено, що відповідно до статті 237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин, зокрема: виконання робіт у небезпечних для життя і здоров'я умовах, яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків, чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов'язок по відшкодуванню моральної (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.

Як убачається з п.10 Акту № 14 про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом, складеного 27 грудня 2012 року встановлено, що винні у нещасному випадку підземний прохідник ОСОБА_6, що перезавантажив баддю, гірничий майсер ОСОБА_7, який належним чином не здійснив контроль, та особисто потерпілий ОСОБА_4, який не подбав про особисту небезпеку ( а.с.11).

Колегія суддів вважає, що посилання в апеляційній скарзі на вину самого потерпілого у трудовому каліцтві не може бути підставою для відмови у відшкодуванні моральної шкоди, оскільки встановлена вина й інших співробітників відповідача у настанні нещасного випадку.

Статтею 153 КЗпП України передбачено обов'язок власника або уповноваженого ним органу створити на робочому місці умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці.

Виходячи з викладеного, доводи ПАТ «Кривбасзалізрудком» про відсутність обов'язку підприємства відшкодовувати моральну шкоду завдану позивачу, колегія суддів до уваги не приймає. Обов'язок створити безпечні умови праці законодавством покладено на роботодавця ПАТ «Кривбасзалізрудком».

Враховуючи викладене й те, що право на відшкодування моральної шкоди у зв'язку з ушкодженням здоров'я в результаті трудового каліцтва ОСОБА_4 пов'язано з виконанням трудових обов'язків, виникло у позивача з 11.04.2013 року, тобто з моменту встановлення йому вперше стійкої втрати професійної працездатності , питання про відшкодування працівнику такої шкоди слід вирішувати на загальних підставах, передбачених нормами КЗпП України та Закону України «Про охорону праці».

Також, спростовуються й доводи відповідача ПАТ «Кривбасзалізрудком» щодо відсутності підстав відшкодування позивачу моральної шкоди, оскільки факт заподіяння такої шкоди, у зв'язку із професійним захворюванням, встановлений медичними довідками та виписними епікризами, про тривалість лікування та перенесений фізичний біль. Позивач змушений проходити стаціонарний курс медикаментозного лікування, відчуває біль, що позбавляє нормальних життєвих зв'язків, що вимагає додаткових зусиль для організації її життя.

Колегія суддів вважає, що розмір моральної шкоди визначений судом з урахування роз'яснень п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995р., з подальшими змінами, " Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", відповідно до якого, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, стан здоров'я потерпілого, характер отриманого позивачем професійного захворювання, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, конкретних обставин по справі і наслідків, що наступили.

Розмір моральної шкоди визначений судом першої інстанції з урахуванням тяжкості отриманого трудового каліцтва, відсотку втрати професійної працездатності ОСОБА_4, , який згідно висновку МСЕК первинно становив 65 %, та встановлена ІІ група інвалідності, згодом зменшена до 45% та ІІІ група інвалідності, безстрового, конкретних обставин по справі, пов'язаних із цим фізичних і моральних страждань, з урахуванням істотності вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, необхідності проходити періодично медичні обстеження та лікування.

Колегія суддів звертає увагу на доводи апеляційної скарги відповідача, щодо розміру судового збору стягнутого судом першої інстанції у розмірі 1515,80 грн. та вважає його завищеним, виходячи з наступного.

Згідно пп.2 п.1 ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір", із внесеними змінами, розмір судового збору за подання позовної заяви немайнового характеру для фізичних осіб становить 0,4 розміру мінімальної заробітної плати, яка станом на 01 січня 2016 року становила 1378грн.

Позивач ОСОБА_4 при зверненні до суду був звільнений від сплати судового збору, тому за розгляд справи підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1378 х 0,4 = 551,20 грн.

Рішення суду першої інстанції у відповідність п.4 ч.1 ст.309 ЦПК України, в частині визначеного розміру судового збору, який підлягає стягненню з ПАТ «Кривбасзалізрудком» на користь держави підлягає зміні та зменшенню з 1515,80 грн. до 551,20 грн.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313-314, 316 ЦПК України, колегія суддів,-

ВИРІШИЛА :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» задовольнити частково.

Рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 07 червня 2016 року в частині визначеного судом розміру судового збору змінити та зменшити стягнутий з Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» на користь держави судовий збір з 1515,80 грн. до 551,20 грн.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий : Н.М. Грищенко

Судді: Л.А. Братіщева

Л.В. Митрофанова