РІШЕННЯ

Іменем України

01.09.2016 року Франківський районний суд м. Львова в складі:

Головуючого- судді Мартьянової С.М.

при секретарі Турчак М.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, за участю третіх осіб - орган опіки і піклування та п'ята Львівська нотаріальна контора про визнання права власності в порядку спадкування та зустрічною позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_1, за участю третьої особи п'ята Львівська нотаріальна контора про усунення перешкод в оформленні спадкових прав та визнання майна особистою приватною власністю та визнання права власності в порядку спадкування, -

в с т а н о в и в :

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2, звернулись до суду з позовом до відповідача ОСОБА_3, за участю третіх осіб - орган опіки і піклування та п'ята Львівська нотаріальна контора про визнання права власності в порядку спадкування, просять ухвалити рішення, яким постановити рішення про визнання за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_8 р. н., права власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1, в порядку спадкування, після смерті ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який помер ІНФОРМАЦІЯ_9 року. Свої позовні вимоги мотивує тим, що із заявою про прийняття спадщини звернулася 02.02.2016 року, як спадкоємець по заповіту, крім неї спадкоємців за заповітом немає. Спадкоємцем до обов'язкової долі відповідно ст. 1241 Цивільного . України є дружина спадкодавця: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 Спадкова справа зареєстрована П'ятою Львівською держнотконторою. Згідно повідомлення П'ятої Львівської державної нотаріальної контори її повідомили листом про те, що спадкоємцем до обов'язкової долі відповідно статті 1241 Цивільного кодексу України, а також згідно статті 60, 63 Сімейного кодексу України є дружина спадкодавця: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка також подала до П'ятої Львівської державної нотаріальної контори заяву про видачу їй свідоцтва про право власності на 1/2 (одну другу) частку квартири, набутої в період зареєстрованого шлюбу зі спадкодавцем та про видачу їй свідоцтва на обов'язкову долю квартири. Враховуючи, що у позивачів на руках відсутні оригінали правовстановлюючих документів на вказану квартиру, відсутня письмова заява - згода другого з подружжя, що є живим - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, про визначення частки померлого у спільній власності нерухомого майна, набутого в період зареєстрованого шлюбу, відмову позивачам у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченим П'ятою Львівською державною нотаріальною конторою, а тому змушена звертатися до суду з позовом. Згідно поданої заяви про зменшення позовних вимог від 17.08.2016 року позивач просить постановити рішення, яким визнати за позивачем ОСОБА_1 право власності на спадкове майно після смерті ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_9 року, яке складається з ? частки квартири АДРЕСА_2.

Відповідач за первісним позовом звернувся до суду з зустрічною позовною заявою до ОСОБА_1, за участю третьої особи п'ята Львівська нотаріальна контора про усунення перешкод в оформленні спадкових прав та визнання майна особистою приватною власністю та визнання права власності в порядку спадкування. В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_9 року помер її чоловік ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_10 р. н., який постійно проживав і був зареєстрований до дня смерті за адресою: АДРЕСА_5 разом з ОСОБА_3. Шлюб був зареєстрований 3 грудня 1969 року в Палаці Одруження м. Львова, актовий запис № 3905. На день його смерті залишилось таке спадкове майно: грошові вклади; частка квартири АДРЕСА_6 Квартира придбана нами за час шлюбу, ОСОБА_7 як членом житлово-будівельного кооперативу виплачено всі членські внески та оформлено право власності на моє ім'я, що стверджується довідкою ЖБК-93 за № 52 про розрахунок за квартиру від 07.12.1991 року та реєстраційним посвідченням від 30.12.1991 року, яке записано в реєстрову книгу 61 за реєстровим номером 10321. Із заявою про прийняття спадщини я звернулася в нотаріальну контору у визначений законом термін. Оформила свої спадкові права на грошові вклади. Про що нотаріусом видано свідоцтво про право на спадщину по закону. Як з'ясувалось мій чоловік при житті склав заповіт у користь відповідачки по справі на частину квартири в якій вони проживали разом. Відповідачка теж звернулась у нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини. Позивач, як дружина спадкодавця маю право на обов'язкову частку відповідно статті 1241 Цивільного кодексу України. Для захисту своїх законних прав та інтересів змушена звертатися з позовом до суду, оскільки нотаріус на підставі реєстраційного посвідчення та довідки про сплату пайових внесків може оформити свідоцтво про право на спадкове майно. Просить постановити рішення про визнання за нею права приватною власністю 1/2 частини квартири за адресою: АДРЕСА_4 та визнати за нею право власності в порядку спадкування на 1/4 частину квартири за адресою: АДРЕСА_4, після смерті її чоловіка ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_9 року.

Представник позивачів та позивачі в судове засідання не з'явилися, подали заяву про слухання справи без їх участі, позовні вимоги згідно заяви про зменшення позовних вимог підтримали у повному обсязі, зустрічну позовну заяву визнали в повному обсязі, просять суд такі задоволити та скасувати заходи забезпечення позову.

Відповідач та представник відповідача в судове засідання не з'явилися, подали заяву про слухання справи без її участі, позовні вимоги пред'явлені в зустрічній позовній заяві підтримали у повному обсязі, просять задоволити первісну позовну заяву, а саме вимоги згідно заяви про зменшення позовних вимог та скасувати заходи забезпечення позову.

Треті особи в судове засідання не з'явились з невідомих суду причин, хоча належним чином повідомлялись про час та місце слухання справи, що стверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення, а тому оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без його участі, суд приходить до переконання про можливість заслухати справу у відсутності третіх осіб. Представник третьої особи п'ятої Львівської нотаріальної контори на адресу суду подав клопотання про розгляд справи у їх відсутності, при вирішенні справи поклався на розсуд суду.

Суд у відповідності до вимог ст.169 ЦПК України, вважає, що справу слід розглядати у відсутності позивача, відповідача та третіх осіб на підставі наявних у справі доказів.

Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Враховуючи, що у справі наявно достатньо матеріалів, які свідчать про права і взаємовідносини сторін, суд вважає, що заслуховувати їх особисті пояснення потреби немає, а тому розгляд справи слід провести у відсутності сторін без фіксування судового процесу.

Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що первісний позов та зустрічний позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_9 помер ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_10 р. н., який постійно проживав і був зареєстрований до дня смерті за адресою: АДРЕСА_5 разом зі своєю дружиною ОСОБА_3.

На день смерті ОСОБА_4 залишилось таке спадкове майно: грошові вклади; квартири АДРЕСА_4.

Квартира АДРЕСА_4 придбана подружжям за час шлюбу, шлюб зареєстрований 3 грудня 1969 року в Палаці Одруження м. Львова, актовий запис № 3905 .

ОСОБА_3. як членом житлово-будівельного кооперативу виплачено всі членські внески та оформлено право власності на її ім'я, що стверджується довідкою ЖБК-93 за № 52 про розрахунок за квартиру від 07.12.1991 року та реєстраційним посвідченням від 30.12.1991 року, яке записано в реєстрову книгу 61 за реєстровим номером 10321.

В судовому засіданні встановлено, що спадкоємцями першої черги по смерті ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_9 року є дружина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, який зареєстрований 03 грудня 1969 року в Палаці Одруження м. Львова, актовий запис № 3905 та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, що стверджується свідоцтвом про народження від 21.12.1999 року серії НОМЕР_1 актовий запис №5909.

Крім того, ОСОБА_4 склав заповіт, який посвідчений державним нотаріусом п'ятої львівської державної нотаріальної контори 28 жовтня 2009 року, зареєстрований в реєстрі за №2428, згідно якого належну на праві особистої власності частку квартири АДРЕСА_4 заповідає ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_6, а в разі її смерті чи відмови від прийняття спадщини заповідає ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5

Відповідно до вимог ч.1 ст. 1269 ЦК України ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 у встановленому законом порядку в межах шестимісячного строку з часу смерті ОСОБА_4 звернулись до П'ятої Львівської ДНК із відповідною заявою про прийняття спадщини, де і заведено спадкову справу. Спадкоємець ОСОБА_2 відмовився від прийняття спадщини, докази чого знаходяться в матеріалах спадкової справи.

Згідно повідомлення П'ятої Львівської державної нотаріальної контори ОСОБА_1 та ОСОБА_2 повідомлено листом про те, що спадкоємцем до обов'язкової долі відповідно статті 1241 Цивільного кодексу України, а також згідно статті 60, 63 Сімейного кодексу України є дружина спадкодавця: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка також подала до П'ятої Львівської державної нотаріальної контори заяву про видачу їй свідоцтва про право власності на 1/2 (одну другу) частку квартири, набутої в період зареєстрованого шлюбу зі спадкодавцем та про видачу їй свідоцтва на обов'язкову долю квартири. У зв'язку з тим, що у ОСОБА_1 та ОСОБА_2 руках відсутні оригінали правовстановлюючих документів на вказану квартиру, відсутня письмова заява - згода другого з подружжя, що є живим - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, про визначення частки померлого у спільній власності нерухомого майна, набутого в період зареєстрованого шлюбу, керуючись статтями 60, 63 Сімейного кодексу України, вимогами частин 2,3 статті 42, ч. 3 статті 46, пунктом 9 частини 1 статті 49, виконуючи вимоги частини 4 статті 49 Закону України «Про нотаріат», Глави 11 Розділу 11 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України з метою виконання та недопущення порушення норм діючого чинного законодавства України, відмовили у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченим П'ятою Львівською державною нотаріальною конторою.

Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно п.1 ч.2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

Положенням п.23. Постанови Пленуму Верховного Суду №7 від 30.05.2008р. "Про судову практику у справах про спадкування" передбачено, що судовому розгляду підлягають вимоги про визнання права на спадщину за відсутності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину. А у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

У відповідності до ст. 328 ЦК України право власності набуваєгься на підставах, що не заборонені законом і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом. Однією з законних підстав набуття права власності є спадкування.

Згідно листа Міністерства юстиції України «Щодо порядку оформлення документів в разі смерті власника нерухомого майна» від 21 лютого 2005 року № 19-32/319, у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і правовстановлюючий - документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватися у судовому порядку.

Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.

У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття, право на спадкування за законом, як зазначено у ст.1223 ЦК України, одержують спадкоємці з першої по п'яту чергу.

Ст.1258 ЦК України, передбачено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Таким чином, право на спадкування по закону виникло у позивача.

Згідно ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Дружина спадкодавця має право на обов'язкову частку відповідно статті 1241 Цивільного кодексу України. Відтак, згідно ч.1 ст.1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка). Розмір обов'язкової частки у спадщині може бути зменшений судом з урахуванням відносин між цими спадкоємцями та спадкодавцем, а також інших обставин, які мають істотне значення.

Частиною 2 даної статті передбачено, що до обов'язкової частки у спадщині зараховується вартість речей звичайної домашньої обстановки та вжитку, вартість заповідального відказу, встановленого на користь особи, яка має право на обов'язкову частку, а також вартість інших речей та майнових прав, які перейшли до неї як до спадкоємця.

Частина 3 визначає, що будь-які обмеження та обтяження, встановлені у заповіті для спадкоємця, який має право на обов'язкову частку у спадщині, дійсні лише щодо тієї частини спадщини, яка перевищує його обов'язкову частку.

Згідно положень ст. 60 Сімейного Кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

На підставі ст. 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Відтак, за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 слід визнати право приватної власності на АДРЕСА_6

Судом встановлено, що спадкове майно після смерті ОСОБА_4, складає 1/2 частки квартири АДРЕСА_1, право власності на яке слід визнати за ОСОБА_3 та ОСОБА_2.

Відповідно до ч.6 ст.154 ЦПК України якщо у задоволенні позову було відмовлено, провадження у справі закрито або заяву залишено без розгляду, вжиті заходи забезпечення позову застосовуються до набрання судовим рішенням законної сили. Проте суд може одночасно з ухваленням судового рішення або після цього постановити ухвалу про скасування заходів забезпечення позову.

Керуючись ст.ст.10,11,60,169,174,208,209,212-215,218 ЦПК України, 328, 1216, 1258, 1261, суд,-

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, за участю третіх осіб - орган опіки і піклування та п'ята Львівська нотаріальна контора про визнання права власності в порядку спадкування - задовольнити.

Зустрічний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1, за участю третьої особи п'ята Львівська нотаріальна контора про усунення перешкод в оформленні спадкових прав та визнання майна особистою приватною власністю та визнання права власності в порядку спадкування - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5 право власності на 1/4 частки квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_9 року.

Визнати за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_7 право приватної власності на 1/2 частки квартири АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_7 право власності на 1/4 частки квартири АДРЕСА_1 після смерті чоловіка ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_9 року.

Скасувати заходи забезпечення позову, вжиті на підставі ухвали Франківського районного суду м. Львова від 17 травня 2016 року, шляхом накладення арешту на: квартиру під номером АДРЕСА_1

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Мартьянова С.М.