Провадження № 2/470/123/16
Справа № 470/230/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2016 року смт. Березнегувате

Березнегуватський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого: судді Орлової С.Ф.,

при секретарі Михалюк С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою

ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Березнегуватської районної державної адміністрації Миколаївської області, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Березнегуватської державної нотаріальної контори Миколаївської області про визнання недійним свідоцтв про право на спадщину та скасування розпорядження Березнегуватської районної державної адміністрації № 319 від 29 травня 2003 року ,

ВСТАНОВИВ:

29 березня 2016 року позивачі звернулися до суду з позовом до відповідачів та третьої особи у якому зазначили, що у серпні 2015 року вони дізналися, що їх рідна сестра ОСОБА_3 отримує орендну плату за земельні паї, які належали їх батьку ОСОБА_4, померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 та матері ОСОБА_5, померлій ІНФОРМАЦІЯ_2. У вересні при зверненні до нотаріальної контори по питанню заведення спадкової справи після смерті батьків, вони отримали відповідь про заведення у 1999 році спадкової справи тільки після смерті батька, за заявою ОСОБА_3, та про відсутність відмітки про видачу їй свідоцтва про право на спадщину. З архівного сектору Березнегуватської райдержадміністрації вони отримали копію розпорядження № 319 від 29 травня 2003 року яким було затверджено технічну документацію зі складання державного акту на право власності на землю для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в межах території Озерівської сільської ради у розмірі 19,761 га ріллі ОСОБА_3 Зі слів ОСОБА_3 підставою для видачі вказаного розпорядження були свідоцтва про право на спадщину за законом видані 23 травня 2002 року державним нотаріусом Березнегуватської державної нотаріальної контори після смерті ОСОБА_4 та ОСОБА_5 Вважаючи що вони після смерті батьків фактично вступили в управління частки спадкового майна, а свідоцтва про право на спадщину за законом наявні у відповідачки викликають сумніви у законності і достовірності, оскільки видані з порушенням Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій та не внесені до Єдиного реєстру спадкових справ позивачі просили суд визнати недійсними та скасувати свідоцтва про право на спадщину за законом видані 23 травня 2002 року державним нотаріусом Березнегуватської державної нотаріальної контори відповідачці та скасувати розпорядження № 319 від 29.05.2003 року Березнегуватської районної державної адміністрації Миколаївської області в частині затвердження технічної документації зі складання державного акту на право власності на землю для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в межах території Озерівської сільської ради у розмірі 19,761 га ріллі ОСОБА_3

Позивачі в судове засідання з'явились, позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили їх задовольнити, вважали що для цього є всі підстави.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилась, до суду направила заву про розгляд справи за її відсутності, не заперечувала проти задоволення позовних вимог.

Представник відповідача ОСОБА_6 (за довіреністю) позовні вимоги не визнала, як безпідставні та просила відмовити у їх задоволенні.

Третя особа по справі, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, в судове засідання не з'явилась, до суду направила заяву про розгляд справи за її відсутності.

Вислухавши пояснення осіб які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи та наявні у ній докази суд доходить наступного.

Із матералів справи вбачається, що на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1, виданого 12 листопада 1996 року Березнегуватською районною державною адміністрацією, зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку ( пай) за № 90 ОСОБА_4, був власником права на земельну частку пай площею 10.72 в умовних кадастрових гектарах у землі, яка перебуває у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «Борець» села Озерівка Березнегуватського району Миколаївської області (а.с.89). ОСОБА_5 також була власником права на земельну частку пай площею 10.72 в умовних кадастрових гектарах у землі, яка перебуває у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «Борець» села Озерівка Березнегуватського району Миколаївської області, відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_2, виданого 12 листопада 1996 року Березнегуватською районною державною адміністрацією, зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку ( пай) за № 91 (а.с.87).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер, що підтверджується копією свідоцтва про його смерть (а.с.12 на звороті). Спадкоємцями після його смерті була дружина та діти ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_5 про що свідчить копія свідоцтва про смерть, спадкоємцями після її смерті є її діти- позивачі та відповідач ОСОБА_3 (а.с.12,17). За довідкою Озерівської сільської ради № 107/04-09 від 16.05.2016 року ОСОБА_5 за життя склала заповіт на ім'я відповідачки, посвідчений 16 березня 1999 року, згідно запису у реєстрі № 32 від 16.03.1999 року ( а.с.47).

Відповідно до ст.525 ЦК УРСР ( у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим- день, зазначений у статті 21 цього Кодексу.

За статтею 548 ЦК УРСР - для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженням.

Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Згідно з ч.1 ст.549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, та якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчиненні протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

З пояснень позивачів, а також довідки Озерівської сільської ради від 16.05.2016 року № 107/04-09 слідує, що після смерті ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в управління їх спадковим майном, а саме житловим будинком та земельними ділянками, вступила лише відповідачка, крім цього, за її заявою державним нотаріусом Березнегуватської державної нотаріальної контори було заведено спадкову справу після смерті ОСОБА_4 (а.с.6,47). Зазначене свідчить що відповідачка прийняла спадщину після смерті батьків. В судовому засіданні позивачі пояснили, що дій по прийняттю спадщини вони не вчиняли, оскільки на той час вважали що відсутнє майно щодо якого вони бажали б прийняти спадщину.

23 травня 2002 року на підставі статті 549 ЦК УРСР відповідачка отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на право на земельну частку пай площею 10,72 умовних кадастрових гектарів, яка перебувала у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «Борець» після смерті ОСОБА_4, та свідоцтво про право на спадщину за законом на право на земельну частку пай площею 10,72 умовних кадастрових гектарів, яка перебувала у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «Борець» після смерті ОСОБА_5 (а.с.5). Які 24 травня 2002 року були зареєстровані у Березнегуватській районній державній адміністрації, про що свідчать записи на зворотній стороні сертифікатів на право на земельну частку (пай).

З технічної документації зі складання державних актів на право власності на землю ОСОБА_3 та іншим громадянам для ведення товарного сільськогосподарського виробництва із земель колективної власності КСП «Борець» в межах території Озерівської сільської ради Березнегуватського району Миколаївської області убачається, що розпорядженням Березнегуватської районної державної адміністрації від 14 червня 2002 року №268 «Про дозвіл на складання проектів організації земельних часток (паїв)» ОСОБА_3 на підставі її заяви та свідоцтв про право на спадщину за законом, було надано дозвіл на складання проекту організації земельних часток (паїв) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в межах території Озерівської сільської ради (а.с.82).

29 травня 2003 року розпорядженням Березнегуватської райдержадміністрації № 319 ОСОБА_3 було затверджено технічну документацію зі складання державних актів на право власності на землю для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в межах території Озерівської сільської ради Березнегуватського району Миколаївської області та передано у приватну власність земельну ділянку (а.с.91). 14 жовтня 2003 року відповідачка на підставі вказаного вище розпорядження Березнегуватської райдержадміністрації отримала Державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_3, на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 19,522 га в межах території Озерівської сільської ради Березнегуватського району Миколаївської області (а.с.14).

Відповідно до ст.1301 Цивільного кодексу України свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом. За абз. 3 п.27 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» - відповідно до статті 1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину може бути визнано недійсним не лише тоді, коли особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, але й за інших підстав, установлених законом. Іншими підставами можуть бути зокрема порушення у зв'язку з видачею свідоцтва про право на спадщину прав інших осіб. Однак, оскільки позивачі спадщину після смерті батьків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не прийняли, відповідно їх права на спадщину видачею відповідачу свідоцтва про право на спадщину порушенні не були, з огляду на таке, суд доходить висновку що позовні вимоги є безпідставними.

Посилання позивачів на невнесення державним нотаріусом під час видачі свідоцтв про право на спадщину за законом даних про заведення спадкових справ та виданих свідоцтв до Спадкового реєстру та невідповідність дат витрачання бланків свідоцтв з даними, що містяться в Єдиному реєстрі спеціальних бланків нотаріальних документів, не є підставою для визнання недійсними свідоцтв про право на спадщину.

З огляду на викладене вище, підстав для скасування розпорядження Березнегуватської районної державної адміністрації № 319 від 29 травня 2003 року в частині затвердження технічної документації зі складання державного акту на право власності на землю відповідачу суд не вбачає.

Таким чином, у задоволенні позовних вимог позивачів слід відмовити за їх безпідставністю.

Керуючись ст.ст.10, 11, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Березнегуватської районної державної адміністрації, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Березнегуватської державної нотаріальної контори Миколаївської області, про визнання недійсним свідоцтв про право на спадщину та скасування розпорядження Березнегуватської районної державної адміністрації № 319 від 29 травня 2003 року - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Миколаївської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги, а особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя С. Ф. Орлова