справа № 216/2085/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2016 року. Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу

в складі: головуючого судді - Биканова І.Р.

за участю секретаря - Рашник С.В.

розглянувши в порядку ч.2 ст. 197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

14.04.2016 р. ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказує, що ухвалою Центрально-Міського районного суду м.Кривого Рогу від 04.04.2016 р. відповідача звільнено від кримінальної відповідальності за ст.125 КК України, в зв'язку з передачею на поруки. Під час розгляду вищевказаного кримінального провадження було встановлено, що відповідач 06.11.2015 р. о 09.15 год. навмисно наніс йому легкі тілесні ушкодження, чим заподіяв тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, забійної рани верхньої губи ліворуч, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 2505 від 07.12.2015 р., відносяться до легких тілесних ушкоджень, що викликали короткочасний розлад здоров'я понад шість днів, але не більше як три тижні (21 день). В результаті отриманих тілесних ушкоджень він пройшов курс лікування, включаючи прийняття комплексу медичних препаратів та витрат пов'язаних з проходженням такого лікування, всього на загальну суму 2879,75 грн. Крім фізичної та матеріальної шкоди, діями відповідача також йому завдано моральної шкоди, яка проявляється в негативних переживаннях та спогадах, фіксованій увазі на проблемі одужання та реабілітамації, тимчасовій відірваності від активного соціального життя, зниженому та нестійкому настрої, емоційній напрузі, побоюванням щодо майбутнього стану здоров'я. Завдану моральну шкоду він оцінює в 5000 грн. Крім того, просить суд стягнути з відповідача витрати на правову допомогу в розмірі 3000 грн.

Позивач в судове засідання не з'явився, про час, день та місце слухання справи повідомлений належним чином.

Представник позивача ОСОБА_3 надала суду заяву про розгляд справи в її відсутність, позов підтримує в повному обсязі, не заперечує проти проведення заочного розгляду справи.

Відповідач в судове засідання не з'явився, судові повістки направлені йому за адресою зазначеною в позовній заяві та довідці з адресно-довідкового підрозділу ГУДМС, УДМС України в Дніпропетровській області не отримує, інформації щодо іншої адреси для листування в порушення вимог ст.77 ЦПК України суду не надано. На думку суду, така поведінка відповідача свідчить про недобросовісне користування правами сторони у цивільному процесі, у зв'язку з чим, суд визнає неповажною неявку ОСОБА_2 та вважає можливим проводити розгляд справи в його відсутність.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що в порядку заочного розгляду справи позов підлягає частковому задоволенню.

Судом встановлено, що відповідно до ухвали Центрально-Міського районного суду м.Кривого Рогу від 04.04.2016 р. ОСОБА_2 звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення злочину передбаченого - а.с.т.125 ч.2 КК України, в зв'язку з передачею на поруки педагогічному колективу Криворізького коледжу Національного авіаційного університету України; під час розгляду вказаного кримінального провадження було встановлено, що відповідач 06.11.2015 р. о 09.15 год. заподіяв ОСОБА_1 тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, забійної рани верхньої губи ліворуч, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 2505 від 07.12.2015 р., відносяться до легких тілесних ушкоджень- 18, позивачем було витрачено на лікування кошти, загальний розмір яких становить 2879,95 грн., що підтверджується фіскальними та товарними чеками - а.с.6,7.

Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Згідно ч. 1 ст. 1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

З абз. 1 п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України №6 від 27.03.1992 р. «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» вбачається, що шкода, заподіяна злочином, підлягає відшкодуванню особою, яка її заподіяла, в повному обсязі за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Частинами 1,2 статті 23 ЦК України передбачено право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів.

Відповідно до роз'яснень викладених в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 4 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування моральної шкоди» під моральною шкодою слід розуміти витрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди не визначений на законодавчому рівні, а тому суд визначає його залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення, тощо) та з урахуванням інших обставин.

Разом з тим, суд враховує усталену практику Європейського суду з прав людини, де визнана презумпція моральної шкоди. Так, рішенням від 27.07.2004 р. по справі «Ромашов проти України», суд стягнув на користь заявника моральну шкоду, хоча заявник не представив жодного документа на підтвердження своїх вимог про відшкодування моральної шкоди. У процесі розгляду заяви суд звернув увагу на те, що згідно з правилом 60 Регламенту Суду будь-яка вимога щодо справедливої сатисфакції має містити перелік претензій може бути представлено письмово разом з відповідними підтверджуючими документами або свідченнями, «без наявності яких суд може відхилити вимогу повністю або частково».

В ході судового розгляду встановлено та підтверджується матеріалами справи, що позивач зазнав фізичних та душевних страждань внаслідок вчиненого відповідачем злочину, та вважає необхідним стягнути на його користь 2000 грн. моральної шкоди - в іншій частині позову відмовити.

Відповідно до ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат пов'язаних з розглядом справи відносяться витрати на правову допомогу.

Згідно з ст. 84 ч.1 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги.

Відповідно до ст.88 ч.1,2 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Якщо обидві сторони звільнені від сплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави.

Суд, враховуючи, що позовні вимоги задоволені частково, витрати на правову допомогу підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно задоволеним вимогам, а судовий збір - на користь держави, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору згідно вимог Закону України «Про судовий збір».

Згідно ст.79,88 ЦПК України слід стягнути з відповідача судовий збір на користь держави.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.23, 1177, 1167 ЦК України, ст.ст. 10, 27, 31, 60, 61, 79, 84, 88, 169, 212-215, 224-226 ЦПК України суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заявуОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення- задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2, матеріальну шкоду в розмірі 2879,95 грн., моральну шкоду у розмірі 2000 грн., витрати на правову допомогу в розмірі 1860 грн., а всього - 6739 (шість тисяч сімсот тридцять дев'ять) грн., 95 коп.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1, судовий збір в розмірі 551,20 грн. на користь держави, в іншій частині позову - відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене позивачем до Апеляційного суду Дніпропетровської області, через Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

СУДДЯ: