Номер провадження: 22-ц/785/5648/16
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Журавльов О. Г.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - Журавльова О.Г.,

суддів: Ісаєвої Н.В., Комлевої О.С.,

при секретарі Ліснік Н.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті ОСОБА_1 цивільну справу за позовом приватного акціонерного товариства «Одеська будівельна фірма «Будпресмаш» до ОСОБА_2 про розірвання договору оренди, зобовязання вчинити певні дії, стягнення заборгованості, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 на заочне рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 22 грудня 2015 року,

встановила:

У серпні 2015 року ПрАТ «Будпресмаш» звернулося до суду з вказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що за договором оренди від 05.03.2010 року передало ФОП ОСОБА_2 об'єкт найму за адресою ОСОБА_1, вул. Михайла Грушевського, 50-А на строк до 31.12.2011року, який згодом було продовжено до 31.12.2015 року. З 01.03.2015 року відповідач припинила здійснення оплати, не здійснила поточний ремонт, всупереч умов договору здійснила переобладнання орендованої речі без письмової згоди з орендодавцем - переобладнання та поліпшення орендованої речі відбулось шляхом переобладнання систем вентиляції та електроосвітлення, дизайну залу, заміни барної стійки та заміни двох дверних блоків, перекладки оздоблювальної плитки санвузлів, демонтажу тамбуру в центральному залі, тощо; також орендатором самочинно, без письмової згоди орендодавця та без надання погодження з органами місцевого самоврядування, зведено намет в зеленій зоні поруч із будівлею кафе, демонтувала та вилучила на свою користь два дверних блоки та оздоблювальну плитку санвузлів, тамбур та дверне полотно в залі для відвідувачів, привела у непридатний стан для використання наймача підлогу в доготовочній кімнаті.

06.03.2015 року відповідачем було припинено реєстрацію як фізичної особи підприємця. В орендованому приміщенні залишене рухоме майно відповідача: вісім дубових столів, два м'яких кутових сидіння, двадцять два чохли для стільців, комп'ютерний монітор, блок відеореєстратора (рекордера) з камерами системи відеоспостереження; в підвалі залишене інше рухоме майно.

Оскільки відповідач односторонньо, без участі орендодавця, вивезла з орендованого приміщення дверні полотна у залі кафе, дверні блоки в умивальниках та санвузлах, меблеве устаткування бару, фаянсову мийку та залишене на відповідальне зберігання кухонне та побутове обладнання, демонтувала сантехнічну арматуру та глушники, оздоблювальну плитку в умивальнику для відвідувачів, привівши орендоване приміщення в неробочий стан, позивач просив: розірвати з 01.06.2015 року договір оренди майна№20/12-2014 від 20.12.2014 року, укладений між ПрАТ «ОБФ «Будпресмаш» та ФОП ОСОБА_2; зобов'язати відповідача ОСОБА_2 виконати в повному обсязі умови договору № 12-2014 оренди нежитлового приміщення від 20.12.2014 року щодо повернення об'єкту найму за адресою місто Одеса, вул. Мих. Грушевського, 50-А та звільнити приміщення від свого рухомого майна: вісім дубових столів, два м'яких кутових сидіння, двадцять два чохли для стільців, комп'ютерний монітор, блок відеореєстратора (рекордера) з камерами системи відеоспостереження, та підписати відповідний акт; стягнути на користь ПрАТ «ОБФ «Будпресмаш» з відповідача ОСОБА_2 заборгованість у сумі 43 419 грн., яка складається з 9 000 грн. заборгованості за оплату оренди приміщення, 2 961 грн. в якості 0,3% пені за тримісячне прострочення грошових зобов'язань по орендній платі; 180 грн. неустойки у вигляді 0,5% штрафу від суми річної орендної плати за невиконання умов п.п. 3.1.2., 3.1.5., 3.1.6, 3.1.7., 3.1.8 договору оренди, 25 278 грн. збитків, спричинених винними діями відповідача щодо не проведення поточного ремонту, пошкодження розукомплектації приміщень об'єкту оренди; заборонити ОСОБА_2 вчиняти самовільні дії направлені на пошкодження нерухомого майна ПрАТ «ОБФ «Будпресмаш», або на відокремлення самочинно збудованих нею конструкцій і речей, які тепер стали невід'ємною частиною приміщень кафе за адресою: місто Одеса вул. Мих. Грушевського, 50-А; вирішити питання судових витрат.

Заочним рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 22 грудня 2015 року позов ПрАТ «ОБФ Будпресмаш» було задоволено.

Розірвано з 01.06.2015 року договір оренди майна №20/12-2014 від 20.12.2014 року, укладений між ПрАТ «ОБФ Будпресмаш» та ФОП ОСОБА_2

Зобов'язано ОСОБА_2 виконати в повному обсязі умови договору № 20/12-2014 нежитлового приміщення від 20.12.2014 року щодо повернення об'єкту найму за адресою місто Одеса, вул. Мих. Грушевського, 50-А та забрати із приміщення своє рухоме майно: вісім дубових столів, два м'яких кутових сидіння, двадцять два чохли для стільців, комп'ютерний монітор, блок відеореєстратора (рекордера) з камерами системи відеоспостереження, та підписати відповідний акт.

Заборонено ОСОБА_2 вчиняти самовільні дії, направлені на пошкодження нерухомого майна ПрАТ «ОБФ «Будпресмаш», або на відокремлення самочинно збудованих нею конструкцій і речей, які тепер стали невідємною частиною приміщень кафе за адресою: місто Одеса, вул. Мих. Грушевського, 50-А.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПрАТ «ОБФ «Будпресмаш» заборгованість в сумі 43419, а також понесені судові витрати в розмірі 677,79 грн., а всього 44096,79 грн.

Зазначене рішення суду після його перегляду судом першої інстанції оскаржує в апеляційному порядку представник ОСОБА_2 ОСОБА_3 В скарзі з посиланням на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права ставиться питання про скасування судового рішення та ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши суддю доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення в межах позовних вимог, доводів апеляційної скарги та заперечень на неї, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Згідно ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що 05.03.2010 року між ПрАТ «ОБФ «Будпресмаш» та ФОП ОСОБА_2 було укладено договір № 1 оренди нежитлового приміщення за адресою: м. Одеса, вул. Мих. Грушевського, 50-А терміном дії до 31.12.2011року.

20.12.2014 року між сторонами було укладено договір оренди вказаного нежитлового приміщення 20/12-2014, відповідно до умов якого ФОП ОСОБА_2 взяла в оренду нежитлове приміщення на термін до 31.12.2015 року.

Орендар взяв на себе зобов'язання вносити орендну плату у розмірі 3000 грн. щомісячно, не пізніше 15 числа поточного місяця (п. 2.1), і відшкодовувати плату за комунальні та інші послуги своєчасно і у повному обсязі (п.п. 2.2., 3.1.1. договору).

Крім того, орендар зобов'язався утримувати наймане приміщення в належному санітарному, протипожежному та технічно справному стані, забезпечити охорону орендованого приміщення та нести всі повязані з цим витрати.

Орендар не повинен проводити реконструкцію, переобладнання і перепланування приміщення без письмової згоди орендодавця.

Згідно п. 3.1.7. орендар після закінчення строку дії договору або у випадку його до дострокового розірвання, повинен у 15-денний термін передати приміщення по акту прийому - передачі орендодавцю у справному стані з урахуванням нормального зносу.

Як вбачається з витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців діяльність ФОП ОСОБА_2 припинена 06.03.2015 року (а.с. 29-30).

Проте, всупереч умовам договору оренди відповідач здійснила переобладнання та поліпшення орендованої речі шляхом переобладнання систем вентиляції та електроосвітлення, дизайну залу, заміни барної стійки та заміни двох дверних блоків, перекладки оздоблювальної плитки санвузлів, демонтажу тамбуру в центральному залі; також орендатор самочинно, без письмової згоди орендодавця та без надання погодження з органами місцевого самоврядування, зведено намет в зеленій зоні поруч із будівлею кафе, демонтовано та вилучено на свою користь два дверних блоки та оздоблювальну плитку санвузлів, тамбур та дверне полотно в залі для відвідувачів, приведено у непридатний стан для використання наймача підлогу в доготовочній кімнаті (а.с. 32-33, 47-49, 56-69, 70-71).

Вартість відновлювальних робіт об'єкту найму за адресою місто Одеса, вул. Мих. Грушевського, 50-А складає 25 278 грн. (а.с. 74-98).

Крім того, відповідач має заборгованість по несплаті орендної плати в сумі 9 000 грн. за період березень, квітень, травень 2015 року, пені за прострочення виконання грошового зобовязання сплати орендної плати за договором оренди в сумі 2 961 грн., неустойки у вигляді штрафу за невиконання зобовязань за договором оренди в розмірі 180 грн. (а.с. 100 - 102).

Відповідно до ст. 609 ЦК України зобов'язання припиняється ліквідацією юридичної особи (боржника або кредитора), крім випадків, коли законом або іншими нормативно-правовими актами виконання зобовязання ліквідованої юридичної особи покладається на іншу юридичну особу, зокрема за зобов'язаннями про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю.

Проте до підприємницької діяльності фізичних осіб згідно зі ст. 51 ЦК України застосовуються нормативно - правові акти, що регулюють діяльність юридичних осіб, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин.

Частиною 3 ст. 46 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» передбачено, що фізична особа позбавляється статусу підприємця з дати внесення до Єдиного державного запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця.

Згідно ст. 52 ЦК України фізична особа - підприємець відповідає за зобов'язаннями, пов'язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном, крім майна, на яке згідно із законом не може бути з стягнення.

Фізична особа-підприємець, яка перебуває у шлюбі, відповідає за зобов'язаннями, пов'язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм особистим майном і часткою у праві спільної сумісної власності подружжя, яка належатиме їй при поділі цього майна.

Відповідно до ст. ст. 51, 52, 598-609 ЦК України, 47-49 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», однією із особливостей підстав припинення зобов'язань для фізичної особи-підприємця є те, що у випадку припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця (виключення з реєстру суб'єктів підприємницької діяльності) її зобов'язання за укладеними договорами не припиняються, а залишаються за нею як фізичною особою, оскільки фізична особа не перестає існувати.

Фізична особа - підприємець відповідає за своїми зобов'язаннями, пов'язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном.

Зазначена правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові № 6-125цс13 від 04.12.2013 року, яка згідно 360-7 ЦПК України є обовязковою для судів.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами - ст. 629 ЦК України.

Згідно ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Зобов'язання, відповідно до положень ст. 526 ЦК України, має виконуватися належним чином відповідно: умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк - ч. 1 ст. 759 ЦК України, та згідно положень ч. 1 ст. 762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Згідно положень ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Наймодавець має право відповідно до положень ч. 1 ст. 781 ЦК України відмовитися від договору найму та вимагати повернення речі, якщо наймач не вносить плату за користування річчю протягом трьох місяців підряд.

Враховуючи встановлене, та приймаючи до уваги порушення відповідачем умов договору оренди, суд першої інстанції, з'ясувавши обставини справи та давши належну оцінку зібраним доказам, дійшов до обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для задоволення позову. Вказані висновки суду відповідають зібраним у справі доказам, яким судом дана належна оцінка, правильно визначена юридична природа правовідносин що виникли і закон, який їх регулює, а доводи апеляційної скарги про порушення прав апелянта є необґрунтованими та не спростовують висновків суду першої інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальної частині оскаржуваного рішення.

Докази та обставини, на які посилається апелянт в скарзі, були предметом дослідження судом першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом були дотримані норми матеріального і процесуального права.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржуване судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права. Ухвалюючи рішення у справі, суд першої інстанції повно та всебічно дослідив наявні у справі докази, дав їм належну оцінку, в результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам ст. 213-214 ЦПК України, підстави для його скасування відсутні.

Суди розглядають цивільні справи відповідно до вимог ст. 11 ЦПК України, тобто в межах заявлених вимог та на підставі наданих сторонами доказів.

Згідно ч. 3 ст. 10, ч. 2 ст. 59, ч. ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести допустимими та належними доказами ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 1 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином колегія суддів вважає, що суд першої інстанції розглянув справу відповідно до ст. 11 ЦПК України: за зверненням фізичних осіб, в межах заявлених ними вимог та на підставі наданих ними доказів, доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Згідно ч. 1 п. 1 ст. 307 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає рішення без змін, якщо судом першої інстанції постановлено рішення з додержанням вимог закону.

Керуючись ст. ст. 209, 303, 307 ч.1 п.1, 308, 314, 315, 319 ЦПК України, судова колегія,

ухвалила:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 відхилити.

Заочне рішення Суворовського районного суду міста ОСОБА_1 від 22 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена протягом двадцяти днів безпосередньо до суду касаційної інстанції з дня набрання нею законної сили.

Головуючий О.Г.Журавльов

Судді

ОСОБА_4

ОСОБА_5