Провадження № 2/522/6162/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2016 року Приморський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді Свяченої Ю.Б.

при секретарі Шеян І. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі цивільну справу за позовом ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Одеської обласної дирекції АТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_2, за участю третіх осіб - Відділу примусового виконання рішень УДВС ГУЮ в Одеській області, Приморського ВДВС м. Одеси, Дніпровського ВДВС м. Дніпродзержинськ ГТУЮ у Дніпропетровській області про звільнення майна з-під арешту, -

ВСТАНОВИВ:

ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Одеської обласної дирекції АТ «Райффайзен Банк Аваль» звернувся до суду з позовом, в подальшому уточнивши його, до ОСОБА_2, за участю третіх осіб - Відділу примусового виконання рішень УДВС ГУЮ в Одеській області, Приморського ВДВС м. Одеси, Дніпровського ВДВС м. Дніпродзержинськ ГТУЮ у Дніпропетровській області про звільнення майна з-під арешту про звільнення майна з-під арешту, посилаючись на те, що 27 квітня 2006 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір № 014/0054/74/51885, згідно умов якого Банк надав відповідачу кредит в розмірі 188 000, 00 дол. США на строк до 27 квітня 2026 року, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 11, 5 % у місяць на суму залишку заборгованості по кредиту.

В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_2 19 травня 2006 року уклали іпотечний договір, відповідно до якого ОСОБА_2 надав в іпотеку Банку квартиру АДРЕСА_1.

Також позивач зазначив, що ОСОБА_2 не виконує належним чином умови кредитного договору протягом тривалого часу, у зв'язку із чим у нього утворилася заборгованість перед Банком. В результаті переговорів між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» і відповідачем, сторони дійшли згоди про добровільну реалізацію іпотечного майна в рахунок погашення заборгованості боржника за кредитним договором.

Під час звернення Банку до нотаріуса, останній повідомив про наявність у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно записів про інші обтяження (арешти) іпотечного майна - квартири АДРЕСА_1, а саме: постановою Відділу примусового виконання рішень УДВС ГУЮ в Одеській області ВП №47886080 від 18 червня 2015 року; постановою Першого Приморського ВДВС ОМУЮ ВП № 46407091 від 08 травня 2015 року; постановою Дніпровського ВДВС м. Дніпродзержинськ ГТУЮ у Дніпропетровській області ВП №51341568 від 13 червня 2016 року; постановою Підрозділу примусового виконання рішень відділу ДВС ГУЮ в Одеській області ВП №26086650 від 15 червня 2011 року; постановою Першого Приморського ВДВС ОМУЮ ВП 31111245 від 03 лютого 2011 року; постановою Першого Приморського ВДВС ОМУЮ ВП №31111245 від 02 липня 2012 року; постановою Першого Приморського ВДВС ОМУЮ ВП №31283591 від 03 лютого 2011 року.

ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» не взмозі реалізувати предмет іпотеки, з метою погашення заборгованості за кредитним договором та реалізувати своє майнове право, оскільки на вищевказану квартиру були накладені вищевказані арешти.

Зазначені постанови про накладення арешту на квартиру порушують майнові права ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», тому позивач просить звільнити вищевказане майно з-під арешту.

Представник позивача ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Одеської обласної дирекції АТ «Райффайзен Банк Аваль» у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином згідно вимог ст. 74 ЦПК України, подав до суду заяву, в якій позов ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Одеської обласної дирекції АТ «Райффайзен Банк Аваль» визнав, не заперечував проти задоволення його позовних вимог.

Інші учасники процесу у судове засіданні не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, про що свідчать відповідні поштові повідомлення про вручення судових повісток.

Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Статтею 59 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права на майно і про звільнення майна з-під арешту.

Судом встановлено, що 27 квітня 2006 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір № 014/0054/74/51885, згідно умов якого Банк надав відповідачу кредит в розмірі 188 000, 00 дол. США на строк до 27 квітня 2026 року, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 11, 5 % у місяць на суму залишку заборгованості по кредиту.

В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_2 19 травня 2006 року уклали іпотечний договір, відповідно до якого ОСОБА_2 надав в іпотеку Банку квартиру АДРЕСА_1.

У зв'язку з невиконанням відповідачем умов кредитного договору, ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» має переважне право звернути стягнення на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1.

В результаті переговорів між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» і відповідачем, сторони дійшли згоди про добровільну реалізацію іпотечного майна в рахунок погашення заборгованості боржника за кредитним договором.

Однак, як вбачається з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 24 травня 2016 року, на вищевказану квартиру були накладені наступні арешти: постановою Відділу примусового виконання рішень УДВС ГУЮ в Одеській області ВП №47886080 від 18 червня 2015 року; постановою Першого Приморського ВДВС ОМУЮ ВП № 46407091 від 08 травня 2015 року; постановою Дніпровського ВДВС м. Дніпродзержинськ ГТУЮ у Дніпропетровській області ВП №51341568 від 13 червня 2016 року; постановою Підрозділу примусового виконання рішень відділу ДВС ГУЮ в Одеській області ВП №26086650 від 15 червня 2011 року; постановою Першого Приморського ВДВС ОМУЮ ВП 31111245 від 03 лютого 2011 року; постановою Першого Приморського ВДВС ОМУЮ ВП №31111245 від 02 липня 2012 року; постановою Першого Приморського ВДВС ОМУЮ ВП №31283591 від 03 лютого 2011 року.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Згідно ч. 6 ст. 3 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки.

Відповідно до ч. 7 ст. 3 зазначеного Закону пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації.

Згідно із ч. 4 ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження» про звернення стягнення на заставлене майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, державний виконавець повідомляє заставодержателю не пізніше наступного дня після накладення арешту на майно або якщо йому стало відомо, що арештоване майно боржника перебуває в заставі, та роз'яснює заставодержателю право на звернення до суду з позовом про зняття арешту із заставленого майна.

ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» не взмозі реалізувати предмет іпотеки з метою погашення заборгованості за кредитним договором та реалізувати своє майнове право, оскільки на вищевказану квартиру були накладені вищевказані арешти.

Відповідно до ст. 572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

За ст. 575 ЦК України іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки.

Аналіз вищевказаних норм приводить суд до висновку, що ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» наділене переважним та першочерговим правом на отримання задоволення своїх вимог щодо нерухомого майна у вигляді квартири АДРЕСА_1.

Отже, державна виконавча служба не мала правових підстав для накладення арешту на майно, яке є предметом іпотеки.

Після всебічного, повного дослідження й оцінки наявних матеріалів та обставин цивільної справи суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги є обґрунтованими і доведеними позивачем та такими, що знайшли своє підтвердження у судовому засіданні.

На підставі викладеного, керуючись ст. 54, 59 Закону України «Про виконавче провадження», ст. ст. 1, 7, 12 Закону України «Про іпотеку», ст. 572, 575 ЦК України, ст. ст. 3, 4, 10, 11, 57, 60, 208-209, 212-215, 218 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Одеської обласної дирекції АТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_2, за участю третіх осіб - Відділу примусового виконання рішень УДВС ГУЮ в Одеській області, Приморського ВДВС м. Одеси, Дніпровського ВДВС м. Дніпродзержинськ ГТУЮ у Дніпропетровській області про звільнення майна з-під арешту, - задовольнити.

Скасувати арешти з квартири АДРЕСА_1, накладені:

- постановою Відділу примусового виконання рішень УДВС ГУЮ в Одеській області ВП №47886080 від 18 червня 2015 року (реєстраційний номер обтяження 10187803);

- постановою Першого Приморського ВДВС ОМУЮ ВП № 46407091 від 08 травня 2015 року (реєстраційний номер обтяження 9705397);

- постановою Дніпровського ВДВС м. Дніпродзержинськ ГТУЮ у Дніпропетровській області ВП №51341568 від 13 червня 2016 року (реєстраційний номер обтяження 14945262);

- постановою Підрозділу примусового виконання рішень відділу ДВС ГУЮ в Одеській області ВП №26086650 від 15 червня 2011 року (реєстраційний номер обтяження 11290967);

- постановою Першого Приморського ВДВС ОМУЮ ВП 31111245 від 03 лютого 2011 року (реєстраційний номер обтяження 12208897);

- постановою Першого Приморського ВДВС ОМУЮ ВП №31111245 від 02 липня 2012 року (реєстраційний номер обтяження 12878912, № 12878873, №12878934);

- постановою Першого Приморського ВДВС ОМУЮ ВП №31283591 від 03 лютого 2011 року (реєстраційний номер обтяження 12208958), виключивши з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно записи про заборону відчуження нерухомого майна.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги через Приморський районний суд м. Одеси протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Свячена Ю.Б.