Справа №592/7126/16-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 22-ц/788/1513/16 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
УХВАЛА

01 вересня 2016 року м. Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Кононенко О. Ю.,

суддів - Семеній Л. І. , Шевченка В. А.

за участю секретаря судового засідання - Пархоменко А.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Апеляційного суду Сумської області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на ухвалу судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 11 серпня 2016 року про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову

у справі за позовом ОСОБА_3 до ДП «Торговий Дім «Інвестор-96» про стягнення боргу за договором позики,

в с т а н о в и л а:

01 серпня 2016 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до ДП «Торговий Дім «Інвестор-96» про стягнення боргу за договором позики в сумі 100000 грн.

11 серпня 2016 року ОСОБА_3 подала заяву про забезпечення позову, в якій просить вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на 1/2 нежилого приміщення (магазину), реєстраційний номер майна 17277730, загальною площею 39,9 кв.м, розташованого за адресою: м. Суми, вул. Черепіна, 70а та нежиле приміщення, реєстраційний номер майна 8792845, загальною площею 412 кв.м, розташоване за адресою м. Суми, вул. Лисенка, 3, що належить відповідачу. Вважає, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести до відчуження майна та зробить неможливим виконання рішення суду.

Ухвалою судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 11 серпня 2016 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_3 про забезпечення позову.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на порушення норм процесуального права, просить ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити її заяву про забезпечення позову.

При цьому зазначає, що суд першої інстанції, відмовляючи в забезпеченні позову безпідставно виходив з того, що даний спір не є спором щодо права власності на майно, на яке вона просить накласти арешт. Вказує, що вартість майна, менша ціни позову. Доводить, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення представника позивача ОСОБА_3 ОСОБА_4, який підтримав доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні заяви про забезпечення позову, виходив з того, що відсутні підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення позову може в майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення. Крім того, оскільки даний спір не є спором про право власності на це майно, тому немає необхідності накладати на нього арешт.

Колегія суддів вважає, що ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права.

Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд змінює або скасовує ухвалу суду першої інстанції і постановляє ухвалу з цього питання, якщо воно було вирішено судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права або при правильному вирішенні було помилково сформульовано суть процесуальної дії чи підстави її застосування.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Позов ОСОБА_3 про стягнення коштів є позовом майнового характеру.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України, позов майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Таким чином, суддя першої інстанції помилково вважала, що у спорі про стягнення грошових коштів в розмірі 100000 грн. немає необхідності накладати арешт на майно відповідача, оскільки відносно цього майна не існує спору.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 152 ЦПК України, види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Як розяснено у п. п. 4, 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року № 9, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до інформаційної довідки № 64560558 від 28 липня 2016 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна, за ДП «Торговий Дім «Інвестор-96» зареєстровано нерухоме майно, в тому числі 1/2 нежилого приміщення (магазину), реєстраційний номер майна 17277730, загальною площею 39,9 кв.м, розташованого за адресою: м. Суми, вул. Черепіна, 70а, балансовою вартістю 26374,58 грн. та нежиле приміщення, реєстраційний номер майна 8792845, загальною площею 412 кв.м, розташоване за адресою м. Суми, вул. Лисенка, 3, балансовою вартістю 52570 грн. (а.с. 20-22).

Отже, позивачем заявлені вимоги майнового характеру на суму 100000 грн., а загальна вартість майна, на яке ОСОБА_3 просить накласти арешт складає 78944,58 грн., що не перевищує ціни позову.

З матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся до суду за захистом своїх прав у зв'язку з невиконанням ДП «Торговий Дім «Інвестор-96» умов договору позики щодо повернення грошових коштів в сумі 100000 грн., а невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання можливого рішення суду про задоволення позову, оскільки між сторонами дійсно виник спір і з відчуженням майнових активів відповідач може уникнути виконання рішення суду в майбутньому.

За таких обставин, суддя першої інстанції безпідставно відмовила у задоволенні заяви про забезпечення позову, тому колегія суддів вважає за необхідне скасувати оскаржувану ухвалу та з метою забезпечення прав сторони у спорі, запобігання негативних наслідків, забезпечення виконання можливого рішення суду, а заяву ОСОБА_3 про забезпечення позову задовольнити.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п. 2 ч. 2 ст. 307, п. 2 ч. 1 ст. 312, п. 4 ч. 1 ст. 314, ст. ст. 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Ухвалу судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 11 серпня 2016 року про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову скасувати.

Заяву ОСОБА_3 про забезпечення позову задовольнити.

Вжити заходи забезпечення позову та накласти арешт на 1/2 нежилого приміщення (магазину), реєстраційний номер майна 17277730, загальною площею 39,9 кв.м, розташованого за адресою: м. Суми, вул. Черепіна, 70а та нежиле приміщення, реєстраційний номер майна 8792845, загальною площею 412 кв.м, розташоване за адресою: м. Суми, вул. Лисенка, 3, що зареєстроване за ДП «Торговий Дім «Інвестор-96» (, юридична адреса: 40000, м. Суми, вул. Лисенко, буд. 3).

Ухвала касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий -

Судді -