Провадження № 2/742/1169/16
Єдиний унікальний № 742/2662/16-ц
03 листопада 2016 року
Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі: головуючого судді - Коваленка А.В., за участю секретаря Гапоненко Л.М., позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Прилуки цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання договору довічного утримання, -
Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про розірвання договору довічного утримання, при цьому зазначає, що 12 січня 2006 року вона уклала договір довічного утримання з відповідачкою, відповідно до якого передала останній у власність на умовах цього договору будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою в м.Прилуках, вул.Котовського (Кругова), буд.3. Відповідачка зобов»язувалася забезпечувати її харчуванням одягом, доглядом, ліками, необхідною допомогою, матеріально забезпечувати щомісячно 100 грн., зберігаючи в довічному користуванні ОСОБА_1 будинок з надвірними будівлями, який є предметом договору. Після укладення вищевказаного договору відповідачка здійснила державну реєстрацію права власності на будинок та зареєструвалася в ньому. З часу укладення договору відповідачка не виконує умов договору, догляду за ОСОБА_1 не здійснює, останній раз відвідувала її 22 червня 2012 року. Тому позивачка звернулась до суду з позовною заявою про розірвання договору довічного утримання та визнання за нею права власності на будинок.
В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги та не заперечувала проти заочного розгляду справи у разі неявки відповідача в судове засідання, при цьому показала, що догляд за нею здійснює її дочка ОСОБА_4, оскільки відповідачка з 2006 року виїхала з м.Прилуки і її місце проживання невідоме.
Відповідач в судове засідання не з»явилась, хоча була повідомлена про час та місце слухання справи належним чином, про причини неявки суду не повідомила.
Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснила, що вона є дочкою позивачки і здійснює догляд за нею, забезпечує її необхідними речами та харчуванням, вони періодично проживають разом, відповідачку вона бачила чотири роки тому, остання догляд за ОСОБА_1 не здійснює.
Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що знайома з позивачкою та підтвердила, що відповідачка не здійснює догляд за позивачкою.
Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні підтвердила, що догляд за позивачкою здійснює її дочка ОСОБА_4, відповідачка виїхала з міста в інше місце проживання.
Свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснили, що вони проживають по сусідству з позивачкою та підтвердили, що відповідачку вони давно не бачили, догляд за позивачкою вона не здійснює, про останню опікується її дочка ОСОБА_4
В газеті «Урядовий кур»єр» №184 від 30 вересня 2016 року надруковано оголошення про виклик відповідача ОСОБА_3 в судове засідання у вказаній справі(а.с.38)
Зі згоди позивача суд, на підставі наявних в справі доказів, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенню ст.224 ЦПК України.
Заслухавши пояснення позивача та свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги, що виходить з наступного:
Відповідно до ч. 1 ст. 744 ЦК України, за договором довічного утримання (догляду) одна сторона (відчужувач) передає другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок, квартиру або їх частину, інше нерухоме майно або рухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобов»язується забезпечувати відчужувача утриманням та (або) доглядом довічно. У відповідності до вимог ст. 745 ЦК України такий договір укладається в письмовій формі та підлягає нотаріальному посвідченню.
12 січня 2006 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 укладено договір довічного утримання (догляду), нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Прилуцького міського нотаріального округу Чернігівської області, відповідно до якого ОСОБА_1 передала, а гр. ОСОБА_3 отримала у власність на умовах цього договору житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою : м.Прилуки, вул.Котовського, 3, розміщений на земельній ділянці територіальної громади м.Прилуки.
Відповідно до п.6 цього договору «Набувач» ОСОБА_3 зобов»язується забезпечувати «відчужувача» громадянку ОСОБА_1 утриманням та доглядом довічно, забезпечувати її харчуванням, одягом, доглядом, ліками, необхідною допомогою, зберігаючи в довічному користуванні «відчужувача» весь житловий будинок з надвірними будівлями, який є предметом цього договору.
Згідно п. 7 цього договору, вартість матеріального забезпечення (їжі, одягу, догляду і необхідної допомоги) визначається сторонами в розмірі 100 гривень щомісяця.(а.с.5)
05 вересня 2016 року КП «Прилуцьке МБТІ» Чернігівської обласної ради надіслало лист на ім»я ОСОБА_1, в якому повідомлялося, що право власності на будинок з належною частиною господарських будівель та споруд за адресою м.Прилуки по вул.Круговій (Котовського), 3, зареєстровано за ОСОБА_3 на підставі договору довічного утримання від 12.01.2006 р., посвідченого ОСОБА_9, приватним нотаріусом Прилуцького міського нотаріального округу Чернігівської області, зареєстровано в реєстрі за №240(а.с.7)
Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).
За положеннями статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.
Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.
Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.
У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.
Відповідно до п.13 договору довічного утримання (догляду) може бути розірваний за рішенням суду: на вимогу «відчужувача» у разі невиконання або неналежного виконання «набувачем» своїх обов»язків; на вимогу «набувача».
Відповідно до ст.755 ЦК України договір довічного утримання (догляду) може бути розірваний за рішенням суду: на вимогу відчужувача або третьої особи, на користь якої він був укладений, у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов'язків, незалежно від його вини; на вимогу набувача.
У разі, якщо розірвання договору довічного утримання здійснюється у судовому порядку з підстав неможливості його подальшого виконання, то ч.2 ст. 756 ЦК України передбачає визначення правових наслідків на розсуд суду.
При цьому, суд може залишити за набувачем право власності на частину майна з урахуванням тривалості часу, протягом якого він належно виконував свої обов'язки за договором. Цей наслідок застосовується судом у разі неможливості виконання набувачем своїх обов'язків за договором з обставин, що мають істотне значення. У інших випадках суд приймає рішення про передачу майна відчужувачеві у власність без відшкодування понесених набувачем витрат за договором.
Таким чином в судовому засіданні встановлено, що відповідачка з самого початку укладення договору довічного утримання з позивачем не виконувала обов'язків щодо догляду та надання матеріальної допомоги, оскільки в 2006 році виїхала з міста Прилуки і постійне місце проживання її невідоме. Наведене свідчить про неналежне виконання відповідачкою своїх обов'язків щодо договору довічного утримання.
Особливості правової природи договору довічного утримання та положення ст.ст. 610, 614 ЦК України покладають на набувача обов'язок щодо доведення обставин належного виконання умов цієї угоди.
При цьому не має правого значення наявність чи відсутність його вини у невиконанні договору, оскільки саме таке застереження містить ст. 755 ЦК України, якою врегульовано підстави його припинення на вимогу відчужувача.
Статтею 756 ЦК України визначено правові наслідки розірвання договору, згідно з якими відчужувач набуває право власності на передане ним майно і має право вимагати його повернення.
На підставі вищевикладеного, ст.ст.610,614,651,744,745,755,756 ЦК України, керуючись ст.ст.197,209, 224-226, 294 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання договору довічного утримання - задовольнити.
Договір довічного утримання (догляду) між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 від 12 січня 2006 року, посвідчений ОСОБА_9, приватним нотаріусом Прилуцького міського нотаріального округу Чернігівської області, зареєстрований в реєстрі за №240 розірвати.
Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок, що знаходиться в м.Прилуках, вулиця Кругова (Котовського), будинок 3, загальною площею 62,6 кв.м з надвірними будівлями: літня кухня, сарай, сарай Б1,б1,б1-1, сарай з льохом В-1, Пг-1, гараж, сарай Г-1, г-1, вбиральня У-1, ворота - N1.
Заочне рішення суду може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення та повторне заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, шляхом подачі апеляційної скарги до Чернігівського апеляційного суду через Прилуцький міськрайонний суд, протягом 10 днів з моменту його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання рішення. Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Суддя А.В.Коваленко