Справа №442/5043/16-ц
Провадження №2/442/1775/2016
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 вересня 2016 року

Дрогобицький міськрайоний суд Львівської області

в складі : головуючої - судді Гарасимків Л.І.

при секретарі Петрів В.М.

за участю позивача ОСОБА_1

за участю представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дрогобичі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів,-

ВС Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до відповідача ОСОБА_3 про стягнення аліментів. Позивачка у підтвердження заявлених вимог про стягнення аліментів посилається на те, що 25 січня 1999 року у її доньки, ОСОБА_4 та її чоловіка ОСОБА_5 народився син ОСОБА_6, про що відділом реєстрації актів громадянського стану Дрогобицького міськвиконкому Львівської області було зроблено відповідний запис № 116 та видано свідоцтво про народження (серія І-СГ №095341). 08.04.2000 року її донька ОСОБА_4 внаслідок хвороби померла (свідоцтво про смерть ОСОБА_7 І-СГ №173642), після чого вона взала її сина, свого онука до себе на виховання і утримує його по сьогоднішній день. Його батько участі у вихованні дитини не бере, матеріально чи будь-яким іншим чином напротязі цих 16 років своїй дитині не допомагав. В свою чергу вона всіляко допомагає онуку, сприяє його всебічному розвитку, дбає про нього. На сьогоднішній день, ОСОБА_6 є студентом другого курсу Інституту підприємництва та перспективних технологій. Крім цього вона є опікуном ще 2 своїх онуків. Такий стан речей змушує її звернутися до суду за захистом прав свого онука, який перебує на її утриманні, оскільки їй все важче в даний час надавати йому матеріальну допомогу. Доказом факту її спільного проживання може слугувати Акт, затверджений житлово-експлуатаційним обєднанням Дрогобицької міської ради, де на основі слів сусідів, підтверджено, що її онук ОСОБА_6 постійно проживає з нею з 2000 року за адерсою: АДРЕСА_1. Відповідно до ст.27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-ХІІ і набула чинності для України 27 вересня 1991 року) держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Згідно з вимогами ст.180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. На підставі ст.182 СК України та п.17 Постанови Пленуму ВСУ «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року при вирішенні питання про розмір аліментів, просить враховувати матеріальне становище дитини; відсутність у неї коштів, необхідних для забезпечення нормального та повноцінного розвитку дитини; відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, дочки, сина. Статтею 184 СК України передбачено, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. При цьому мінімальний розмір на дитину не може бути меншим 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Наскільки їй відомо, відповідач зараз офіційно не працевлаштований. Хоча офіційно вона і не являєся опікуном ОСОБА_5 та вже на протязі 16 років вона виховує і утримує його, проте щоразу вона має все менше можливості допомагати онуку, що спонукає її звернутися до суду для стягнення коштів на утримання ОСОБА_5 з його батька, а тому просить постановити рішення, яким стягувати аліменти з відповідача у твердій грошовій сумі, а саме по 1200 грн. щомісячно, починаючи з дня подання позову до суду і до досягнення ним повноліття.

У судовому засідання позивач ОСОБА_1 підтримала заявлені позовні вимоги, просить постановити рішення про стягнення з відповідача аліментів у твердій грошовій сумі 1200 грн. щомісячно, починаючи стягувати з дня пред»явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_8 ОСОБА_9 в судовому засіданні заявлені позовні вимоги не визнала, суду пояснила, що її чоловік ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 являється інвалідом І-ї групи з дитинства «Б», згідно Витягу із історії хвороби амбулаторного хворого (медична карта №260), останній отримує замісну ниркову терапію методом програмного гемодіалізу у відділенні амбулаторного зронічного гемодіалізу №2 ЛОКЛ з 14.03.2008р. по даний час, починаючи з 1992 року лікується в урологічному відділенні з приводу хронічного пієлонефриту, крім того хворіє на виразкову хворобу шлунку, а тому у них ідуть дуже значні кошти на його лікування, просить в задоволенні позовних вимог відмовити.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з таких підстав:

У відповідності до ст.180 СК України: батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Згідно свідоцтва про народження ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, його батьками в свідоцтві зазначені сторони по справі.

А тому, аналізуючи зібрані факти, судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 дійсно опікується своїм онуком, що підтверджується Актом від 05.07.2016р., складеного комісією КП «Житлово-експлуатаційного об»єднання» Дрогобицької міської ради, згідно якого вбачається, що ОСОБА_6 проживає в квартирі за №5 по вул.Мазепи, 22 м.Дрогобича, Львівської області з 2000 року по день обстеження, без реєстрації, а тому остання змушена сама надавати матеріальну допомогу своєму неповнолітньому онуку, нести інші витрати повязані з його фізичним, духовним та моральним розвитком, однак не може його повноцінно утримувати при швидких інфляційних процесах в економіці та різкого подорожчання цін на продукти харчування, оскільки її донька ОСОБА_4, яка являлася матір»ю ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, померла 08.04.2000 р., що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії І-СГ №173642 від 08.04.2000р.

Крім того, судом взято до уваги, що відповідач ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 являється інвалідом І-ї групи з дитинства «Б», офіційно не працює та отримує Державну соціальну допомогу, згідно Витягу із історії хвороби амбулаторного хворого (медична карта №260), останній отримує замісну ниркову терапію методом програмного гемодіалізу у відділенні амбулаторного зронічного гемодіалізу №2 ЛОКЛ з 14.03.2008р. по даний час, починаючи з 1992 року, а відтак заявлені позовні вимоги підлягають до часткового задоволенння.

А тому на підставі наведеного та керуючись ст.ст.10, 60, 214, 215, 367 ЦПК України, ст.ст.180,184 Сімейного кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов задоволити частково.

Стягувати із ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_3, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_4 на користь ОСОБА_1, жительки АДРЕСА_2 аліменти на утримання онука ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 в твердій грошовій сумі в розмірі 600 (шістсот) грн. щомісячно до досягнення ним повноліття, починаючи із 27.07.2016р.

Стягнути із ОСОБА_3 в дохід держави 551,20 гривень держмита.

Рішення в частині стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржено в судову палату по цивільних справах Львівського апеляційного суду через Дрогобицький міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарга протягом десяти днів після його проголошення.

Головуюча суддя___________________________