У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 вересня 2016 року Суддя Рівненського міського суду

ОСОБА_1, розглянувши в м. Рівне позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання майна особистою приватною власністю,

в с т а н о в и в:

25 Серпня 2016 року в Рівненський міський суд надійшла позовна заява ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання рухомого майна у виді автомобіля особистою приватною власністю.

Позовна заява ОСОБА_2 не може бути прийнята судом, як така що не відповідає вимогам ст.119-120 ЦПК України, щодо змісту та порядку подання позовної заяви до суду.

Згідно п.п. 2,4,5,6 ч.2 ч.4 ст.119 ЦПК України, позовна заява повинна містити найменування сторін, ціну позову щодо вимог майнового характеру, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування, повинна відповідачти іншим вимогам, встановленим законом.

Відповідно ст. 109 ЦПК України, позови до фізичної особи пред»являються в суд за зареєстрованим у встановленому порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому порядку місцем її перебування.

Проте, в супереч положень ЦПК, 6 ч.2 ч.4 ст.119 ст.109 ЦПК позовна заява не містить зазначення доказів, що підтверджують зареєстроване у встановленому порядку місце перебування фізичної особи відповідача, як підстави визначення підсудності за Рівненським міським судом.

Відповідно довідок Адресно-довідкового підрозділу УДМСУ в Рівненській області від 05.09.2016 року, позивач ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зареєстрованими в Рівненській області не значаться.

Відповідно положень ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», Громадянин України, а також іноземець чи особа без

громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні,

зобовязані протягом тридцяти календарних днів після зняття з

реєстрації місця проживання та прибуття до нового місця проживання

зареєструвати своє місце проживання.

Відповідно положеннь Постанови Кабінету Міністрів України №509 від 01.10.2014 року зі змінами від 04.03.2015 року «Про облік осіб, які які переміщуються із тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції», переміщені особи повинні зареєструвати своє перебування та отримати довідку про взяття на облік внутрішньо переміщених громадян. Крім того, неповнолітні діти сторін, місце проживання яких визначене із позивачем, повинні навчатись в школі по имісцю фактичного перебування, відповідна довідка може бути доказом підтвердження місця перебування.

Таким чином, в позовній заяві позивачем не обгрунтоване на підставі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщених громадян чи інших доказів своє місце перебування в місті Рівне, місце перебування відповідача в місті Рівне, що є підставою для визначення підсудності цивільної справи.

У відповідності до положень ст.121 ч.1 ЦПК України, суддя встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог ст.ст. 119,120 ЦПК України, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу про залишення заяви без руху.

За наведених обставин, позовна заява ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання майна особистою приватною власністю підлягає до залишення її без руху в порядку ст.121 ЦПК України для виправлення вказаних порушень закону шляхом надання позовної заяви, яка за змістом відповідає ст. 119 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.119,120, 121 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання майна особистою приватною власністю залишити без руху.

Надати позивачу п»ятиденний з дня отримання копії даної ухвали строк для усунення відмічених ухвалою недоліків шляхом надання позовної заяви, яка за змістом відповідає ст. 119 ЦПК України.

В разі невиконання вимог ухвали позовну заяву вважати неподаною і повернути позивачу.

Ухвала не підлягає оскарженню в апеляційному порядку окремо від рішення суду.

Суддя Рівненського міського суду Н.Ю.Музичук