Справа № 750/4141/16-ц
Провадження № 2/750/1535/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 вересня 2016 року м.Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова у складі:

головуючого судді Карапута Л.В.,

секретаря Руденок В.О.,

за участі представника позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2 та її представника ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про усунення перешкод у здійсненні права власності, відшкодування витрат за комунальні послуги,

встановив:

В квітні 2016 року позивач ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом та просила усунути перешкоди ОСОБА_4 у здійсненні права власності належної 1/2 частини квартири АДРЕСА_1, шляхом зобов'язання ОСОБА_2 припинити право користування (виселення) ОСОБА_5 та ОСОБА_6 приміщенням кімнати №6 площею 17,1 кв.м. квартири АДРЕСА_1, які проживають без правових підстав та стягнути з ОСОБА_2 у відшкодування витрат за комунальні послуги 1583 грн. 16 коп.

В ході розгляду справи представник позивача подала заяву про зменшення позовних вимог від 01.01.09.2016 року та просила усунути перешкоди ОСОБА_4 у здійсненні права власності належної ? частини квартири АДРЕСА_1, шляхом виселення ОСОБА_6 з приміщення кімнати №6 площею 17,1 кв.м. квартири АДРЕСА_2, який проживає в квартирі без правових підстав та стягнути з ОСОБА_2 1558 грн. 24 коп. у відшкодування витрат за комунальні послуги, зокрема за гарячу воду -1162 грн. 89 коп. та 395 грн. 35 коп. за холодну воду та стягнути з ОСОБА_2 витрати по сплаті судового збору.

У судовому засіданні представник позивача позовну заяву підтримала та наполягала на її задоволенні.

Відповідач ОСОБА_2 та її представник просили відмовити в задоволенні позову, оскільки відсутні правові підстави для виселення квартирантів, оскільки останні проживають у кімнаті, яка виділена ОСОБА_2, також не визнали суму заборгованості по комунальним послугам, оскільки весь час змінювалися квартиранти і позивач не надала доказів, що у зазначені періоди мешкали по четверо та троє квартирантів.

Співвідповідач ОСОБА_5 в судове засіданні не з»явився, про час та місце розгляду справи сповіщався у встановленому законом порядку, про причини неявки суду не повідомив.

Співвідповідач ОСОБА_6 в судове засіданні не з»явився, про час та місце розгляду справи сповіщався у встановленому законом порядку, про причини неявки суду не повідомив.

Заслухавши пояснення представників та відповідача ОСОБА_2, дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 на підставі договору дарування від 22.09.2014 року отримала в дар від ОСОБА_7 1/2 частку квартири АДРЕСА_1 без визначення конкретних жилих приміщень, що переходить у її власність.

Квартира, частина якої відчужується, складається з трьох житлових кімнат, житловою площею 44,5 кв.м., загальної площі 65,3 кв.м.

Відповідач ОСОБА_2 згідно договору дарування 1/2 частки квартири від 21.08.2008 року прийняла в дар від ОСОБА_7 вказану ідеальну частку квартири АДРЕСА_3. Відповідно до правовстановлюючих документів вся квартира складається з трьох кімнат, житловою площею 44,5 кв.м. та загальною площею 65,3 кв.м.

Отримавши у власність частку у зазначеній квартирі, ОСОБА_4 разом з неповнолітніми дітьми Анастасією, ІНФОРМАЦІЯ_1 та Владиславом, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєструвались в ній. Також у вказаній квартирі зареєстрована ОСОБА_2

Попередніми співвласниками в судовому порядку було встановлено порядок користування вказаною квартирою, відповідно до якого ОСОБА_7 було виділено в користування кімнати площею 17,1 кв.м. та 10,4 кв.м., а ОСОБА_8 виділено в користування кімнату 17,0 кв.м., інші допоміжні приміщення було залишено у спільному користуванні.

Рішенням Апеляційного суду Чернігівської області від 29.02.2016 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні власністю та встановлення порядку користування квартирою, відмовлено.

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Вказаним рішенням було встановлено, що отримавши частку у праві власності на квартиру в дар від ОСОБА_8, Лук»янець І.І. згідно встановленого порядку користування, отримала право на користування окремо кімнатою 17,0 кв.м. та спільно з іншими співвласниками допоміжними приміщеннями.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно положень частини 1 та 2 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Як встановлено в судовому засіданні з вересня 2014 року ОСОБА_2 здає свої кімнати №6 та №7 в найом без надання згоди позивача, як співвласника квартири АДРЕСА_4.

Проте, суд приходить до висновку, що квартиранти, які заселялися ОСОБА_2 до вказаної квартири мешкали лише в кімнатах №6 та №7, які виділені останній у користування. В ході розгляду справи співвідповідач ОСОБА_5 виселився з квартири АДРЕСА_5.

Співвідповідач ОСОБА_6 мешкає на даний час в кімнаті №6 площею 17,1 кв.м., яка перебуває у користуванні ОСОБА_2, тому відсутні підстави для задоволення вимоги ОСОБА_4 щодо усунення перешкод у здійсненні власності належної позивачу 1/2 частини квартири АДРЕСА_3.

Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Разом з тим, позивачем не надано беззаперечних доказів суду щодо здійснення перешкод відповідачами у користуванні належної їй 1/2 частки квартири АДРЕСА_3, а саме кімнати №5 площею 17,0 кв.м., яка знаходиться у користуванні позивача.

Згідно ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відповідно до п.7 Постанови Кабінету Міністрів України №45 від 24.01.2006 року «Про внесення змін до Постанови Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 року №572», яким затверджено «Правила користування приміщеннями житлових будинків», власник зобов'язаний сплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Статтею 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» комунальні послуги визначені як результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням, а також вивезенням побутових відходів у порядку, встановленому законодавством.

Позивачем були встановлені лічильники обліку холодної та гарячої води в квартирі, що підтверджується Актом №2 від 05.01.2015 року про опломбування та встановлення лічильників.

Відповідно до ч.3 ст. 22 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінетом Міністрів України від 21 липня 2005 року №630 визначено, що у разі встановлення квартирних засобів обліку їх показання розподіляються пропорційно кількості мешканців квартири.

Відповідач ОСОБА_2 не здійснює сплату комунальних послуг, а саме за водопостачання холодної та гарячої води у повному обсязі відповідно до кількості мешканців квартири, яких вселяє, а тому відповідно до наданого представником позивача розрахунку, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача у відшкодування витрат за гарячу воду 1162 грн. 88 коп. та за холодну воду 359 грн. 76 коп., а всього на загальну суму 1522 грн. 64 коп.

При цьому, відповідачем не був спростований вказаний розрахунок, оскільки остання не вела обліку вселення та виселення свої квартирантів, а пояснила суду, що деякий час проживало чотири чоловіки, потім три, два, проте коли і в який період вказати не може.

Також відповідач надавала пояснення і в справі №750/12536/15-ц за своїм позовом до ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні власністю, що підтверджується роздруківкою технічного запису судового засідання (а.с. 183-197).

Одночасно на користь позивача слід стягнути з ОСОБА_2 551 грн. 20 коп. у повернення сплаченого судового збору.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 208 - 209, 292, 294 ЦПК України, суд

вирішив:

позов ОСОБА_4 до ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про усунення перешкод у здійсненні права власності, відшкодування витрат за комунальні послуги, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Лук»янець ОСОБА_9 1522 грн. 64 коп. у відшкодування витрат за комунальні послуги та 551 грн. 20 коп. у повернення сплаченого судового збору, а всього на загальну суму 2073 грн. 84 коп.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Чернігівської області. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Суддя Л.В. Карапута