Справа № 216/1640/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.08.2016 року Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді: Філатова К.Б.

за участю :

секретаря : Плохута Д. А.

представника позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті ОСОБА_3 цивільну справу за позовом ОСОБА_4 о ОСОБА_2 про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження власністю,

В С Т А Н О В И В :

Позивачка звернулася до суду з позовам, в якому вказала, що їй на праві власності належить житловий будинок з господарчими спорудами № 24 по вул. Шоріна в місті Кривому Розі, де вона живе разом із чоловіком. По сусідству в домоволодінні № 22 проживає відповідач, який на території свого домоволодіння розмінів пасіку, яка складається з 25 подвійних вуликів, які розміщені в 5 метрах від її будинку. Знаходження бджіл в такої кількості та на такій відстані від її будинку перешкоджає їй та її чоловікові користуватися власністю, оскільки бджоли нападають та кусають їх. Щоб бджоли їх не кусали, вони вимушені влітку ходити закутаними у одяг, що надає додаткових незручностей. Просить зобовязати відповідача усунути перешкоди у користуванні та розпорядженні майном, зобовязавши відповідача знести пасік, розміщені ним на його, відповідача, земельної ділянки.

Відповідач ОСОБА_2 позов не визнав, суду пояснив, що дійсно на своєї земельній ділянці, яка знаходиться по сусідству із земельною ділянкою позивачки та її чоловіка представника позивачки по цієї справі, держав вулики з бджолами, які були розташовані на відстані 15-17 метрів від межи. Із-за того, що сімя позивачки почала забудову з порушенням земельних меж, відносини з ними погіршилися, і позивачка з чоловіком почали скаржитися на вулики з бджолами, хоча ті нікому не заважали. За рекомендацією відповідних органів він, відповідач поставив паркан між домоволодіннями висотою більш, ніж 2 метри, але представник позивачки зрізав його болгаркою. Хоча на думку відповідача, бджоли нікому не заважали, щоб не загострювати ситуацію, він, позивач, ще на початку травня вивіз вулики з бджолами за межи місця у Кіровоградську область. Для того, щоб вивезти їх він звертався до ветеринарів та отримав свідоцтво про те, що бджоли клінічно здорові. Просить в позові відмовити.

Вислухавши сторони, свідків, вивчивши матеріали справи, суд вважає позов недоведеним, таким, що задоволенню не підлягає за наступних підстав.

Представник позивачки в судовому засіданні ще при попередньому розгляді справи 2 червня 2016 року не заперечував, що відповідач вивіз вулики з бджолами, і в нього у дворі їх немає.

Згідно ветеринарному свідоцтву, виданому 5 травня 2015 року у звязку з вивозом бджіл до Кіровоградської області, бджоли є клінічно здоровими (а.с. 41).

Відповідаючи позивачам на їх скарги в вересні та жовтні 2015 року, заступник голови Центрально-Міської районної в місті ради вказував на те, що завідувач лікарні ветеринарної служби попередив відповідача про необхідність додержання ветеринарно-санітарних правил та рекомендував територію навколо вуликів огородити парканом висотою не менше 2 метрів, якій би перешкоджав вільному прольоту бджіл (а.с. 21, 22).

Як вбачається із фотокарток, паркан був встановлений та був зрізаний представником позивача (а.с. 42, 43).

Таким чином відповідач виконав приписи щодо додержання ветеринарно-санітарних правил, а сімя позивачки, якій начебто заважали бджоли знесли стіну, яка запобігала проникненню бджіл на їхнє подвіря. Відсутність згоди із сусідами щодо бджіл вимусила відповідача перевезти їх в інше місце, і зараз бджіл поряд із подвірям позивачки немає.

Відповідно до ст. 1 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Суд вважає, що у даному випадку відсутні докази порушення прав, свобод чи інтересів позивачки та членів її сімї збоку відповідача, оскільки відповідні служби та органи не побачили порушень при розміщенні вуликів, після виникнення спору з позивачем відповідач виконав всі приписи, що надали йому вказані служби та органи, а коли і після цього позивачі мали до нього претензії, вивіз всі вулики за межі не лише двору, а і ОСОБА_3.

Забороняти відповідачу розміщувати вулики на своєму подвірні в майбутньому означає порушення прав, свобод та інтересів саме відповідача, оскільки він у разі додержання деяких правил має на це законне право.

Керуючись ст. ст. 3, 10, 57, 60, 131, 179, 212, 218 ЦПК України, ст. 3 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В :

ОСОБА_4 в позові відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційний суд Дніпропетровської області через районний суд протягом 10 днів з моменту складання повного рішення.

Головуючий суддя Філатов К.Б.