Справа № 316/635/14-ц
Провадження № 2/316/39/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" серпня 2016 р. м.Енергодар

Енергодарський міський суд Запорізької області у складі:

головуючого судді: Вільямовської Н.О.,

при секретарі: Рябуха О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Енергодар справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Надра» в особі Відділення ПАТ КБ «Надра» Запорізького регіонального управління до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В :

ПАТ КБ «Надра» звернулося до суду з позовною заявою до ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Свої вимоги обґрунтовують тим, що 22.09.2008 року між Відкритим акціонерним товариством комерційний банк «Надра» в особі відділення ПАТ КБ «Надра» Запорізького РУ та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір № 21/2008/2376 Фжр, відповідно до умов якого Банк надав у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти у сумі 58929,50 доларів США на придбання житла. Кредит позичальнику надано строком на 240 місяців та кінцевий термін повернення кредиту 11.09.2028 року. Відсотки за користування кредитом розраховуються банком на підставі відсоткової ставки у розмірі 15% відсотків річних. Позичальник зобовязується щомісячно сплачувати мінімально необхідний платіж у розмірі 785,98 доларів США.

Згідно п. 5.2 кредитного договору, у разі порушення позичальником строку сплати мінімально необхідних платежів по кредиту, позичальник сплачує банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України, що діяла на час виникнення заборгованості,від несвоєчасної сплаченої суми за кожен день прострочення.

Відповідно до п. 5.3 кредитного договору, у випадку порушення виконання зобовязань сплатити банку штрафні санкції, визначені в договорі.

В якості забезпечення виконання зобовязань щодо погашення кредиту, позичальник уклав з банком договір іпотеки квартири, яка розташована на першому поверсі за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 44,0 метрів квадратних, яка складається з 2 жилих кімнат.

Для забезпечення повернення кредитних коштів позичальника на користь банку, 22.09.2008 року ОСОБА_2 уклав з банком договір поруки № 21/2008/2376 Фжр, за яким поручитель безвідривно та безспірно зобовязався відповідати перед банком за належне виконання позичальником взятих на себе зобовязань.

Також для забезпечення повернення кредитних коштів позичальника на користь банку, 22.09.2008 року ОСОБА_1 уклала з банком договір поруки № 21/2008/2376 Фжр, за яким поручитель безвідривно та безспірно зобовязався відповідати перед банком за належне виконання позичальником взятих на себе зобовязань.

У звязку з зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором № 21/2008/2376 Фжр від 22.09.2008 року, станом на 21.02.2014 року виникла заборгованість у розмірі 127067,83 долара США, що в еквіваленті по курсу НБУ складає 1123025,48 грн., яка складається з наступного:

- заборгованість по кредиту в сумі 58137,72 долара США, що в еквіваленті складає 513821,17 грн.;

- заборгованість за відсотками в сумі 45332,19 долара США, що в еквіваленті складає 400645,90 грн.;

- заборгованість за пенею в сумі 5919,07 долара США, що в еквіваленті складає 52312,74 грн.;

- заборгованість за нарахованими штрафами згідно п. 4.3.2 кредитного договору в сумі 17678,85 долара США, що в еквіваленті складає 156245,67 грн.

Посилаючись на статті ЦК України та на умови кредитного договору, позивач просить суд:

-стягнути солідарно з відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором № 21/2008/2376 Фжр від 22.09.2008 року в сумі 1123025,48 грн.;

- стягнути з відповідачів понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 3654 грн.

Рішенням Енергодарського міського суду Запорізької області від 26 травня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 15 липня 2014 року, позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «Надра» борг за тілом кредиту у розмірі 513821,17 грн., проценти у розмірі 400645,90 грн. та пеню у розмірі 26520 грн. В іншій частині вимог відмовлено. Стягнуто судові витрати.

Ухвалою вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19 серпня 2015 року касаційну скаргу ПАТ КБ «Надра» задоволено частково. Рішення Енергодарського міського суду від 26 травня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 15 липня 2014 року скасовано у частині вирішення позову ПАТ КБ «Надра» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, у цій частині справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

У судове засідання представник позивача за довіреністю І.Р.о. Мамедов зявився, та позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просить їх задовольнити.

У судове засідання відповідач ОСОБА_1 не зявилась, надала суду клопотання про застосування строків позовної давності (том 2 а.с. 116).

ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_4 в судове засідання не зявилися, надали суду заяви про розгляд справи без їх участі.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові матеріали справи вважає, що позов обґрунтований і підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно вимог ч. 3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів.

Згідно ч. 1 ст. 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що 22.09.2008 року між Відкритим акціонерним товариством комерційний банк «Надра» в особі відділення ПАТ КБ «Надра» Запорізького РУ та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір № 21/2008/2376 Фжр, відповідно до умов якого Банк надав у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти у сумі 58929,50 доларів США на придбання житла. Кредит позичальнику надано строком на 240 місяців та кінцевий термін повернення кредиту 11.09.2028 року. Відсотки за користування кредитом розраховуються банком на підставі відсоткової ставки у розмірі 15% відсотків річних. Позичальник зобовязався щомісячно сплачувати мінімально необхідний платіж у розмірі 785,98 доларів США.

Для забезпечення повернення кредитних коштів позичальника на користь банку, 22.09.2008 року ОСОБА_1 уклала з банком договір поруки № 21/2008/2376 Фжр, за яким поручитель безвідривно та безспірно зобовязався відповідати перед банком за належне виконання позичальником взятих на себе зобовязань.

Для забезпечення повернення кредитних коштів позичальника на користь банку, 22.09.2008 року ОСОБА_2 уклав з банком договір поруки № 21/2008/2376 Фжр, за яким поручитель безвідривно та безспірно зобовязався відповідати перед банком за належне виконання позичальником взятих на себе зобовязань.

Рішенням Енергодарського міського суду Запорізької області від 26 травня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 15 липня 2014 року, позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «Надра» борг за тілом кредиту у розмірі 513821,17 грн., проценти у розмірі 400645,90 грн. та пеню у розмірі 26520 грн. В іншій частині вимог відмовлено. Стягнуто судові витрати.

Ухвалою вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19 серпня 2015 року касаційну скаргу ПАТ КБ «Надра» задоволено частково. Рішення Енергодарського міського суду від 26 травня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 15 липня 2014 року скасовано у частині вирішення позову ПАТ КБ «Надра» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, у цій частині справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Розглядаючи позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за кредитним договором з поручителів ОСОБА_1 та ОСОБА_2, суд виходить з наступного.

Для забезпечення повернення кредитних коштів позичальника на користь банку, 22.09.2008 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 уклали з банком договори поруки № 21/2008/2376 Фжр, за яким поручителі безвідривно та безспірно зобовязалися відповідати перед банком за належне виконання позичальником взятих на себе зобовязань.

Відповідно до ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку.

Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі.

Відповідно до п.2.1 договору поруки № 21/2008/2376 Фжр від 22.09.2008 року, кредитор набуває право вимагати від поручителя виконання зобовязання, що витікає із кредитного договору при умові, що в установлений кредитним договором строк виконання позичальником зобовязання в цілому чи в будь якій його частині не будуть виконані, а також при умові обовязкового направлення поручителю повідомлення з вимогою виконати зобовязання позичальника в цілому (або в тій чи іншій його частині).

Відповідно до п.2.4 договору поруки зазначено, що повідомлення, які направляються кредитором поручителю, повинно бути здійснено у письмовій формі і буде вважатись поданим належним чином, якщо воно надіслано рекомендованим чи цінним листом (за адресою, що вказана в договорі) чи надано особисто поручителю.

Так предявленням вимоги до поручителя є як направлення/вручення йому вимоги про погашення боргу (залежно від умов договору), так і предявлення до нього позову. При цьому в разі предявлення вимоги до поручителя кредитор може звернутися до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання.

З огляду на преклюзивний характер строку поруки й обумовлене цим припинення права кредитора на реалізацію даного виду забезпечення виконання зобов'язань застосоване в другому реченні частини четвертої статті 559 ЦК України словосполучення «пред'явлення вимоги» до поручителя протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання як умови чинності поруки слід розуміти як пред'явлення кредитором у встановленому законом порядку протягом зазначеного строку саме позовної, а не будь-якої іншої вимоги до поручителя. Зазначене положення при цьому не виключає можливість пред'явлення кредитором до поручителя іншої письмової вимоги про погашення заборгованості за боржника, однак і в такому разі кредитор може звернутися з такою вимогою до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання.

Отже, виходячи з положень другого речення частини четвертої статті 559 ЦК України слід дійти висновку про те, що вимогу до поручителя про виконання ним солідарного з боржником зобов'язання за договором повинно бути пред'явлено в судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто протягом шести місяців з моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобов'язанням (якщо умовами договору передбачено погашення кредиту періодичними платежами) або з дня, встановленого кредитором для дострокового погашення кредиту в порядку реалізації ним свого права, передбаченого частиною другою статті 1050 ЦК України, або з дня настання строку виконання основного зобов'язання (у разі якщо кредит повинен бути погашений одноразовим платежем).

Якщо умовами договору кредиту передбачені окремі самостійні зобов'язання боржника про повернення боргу щомісяця частинами та встановлено самостійну відповідальність боржника за невиконання цього обов'язку, то у разі неналежного виконання позичальником цих зобов'язань позовна давність за вимогами кредитора до нього про повернення заборгованих коштів повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу.

Оскільки відповідно до статті 554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором у тому самому обсязі, що й боржник, то зазначені правила (з урахуванням положень частини четвертої статті 559 ЦК України) повинні застосовуватись і до поручителя.

Як вбачається з умов договору кредиту, чергові платежі боржник повинен був здійснювати не пізніше 10 числа кожного місяця, тому з часу несплати кожного з платежів відповідно до статті 261 ЦК України починається перебіг позовної давності для вимог до боржника та обрахування встановленого частиною четвертою статті 559 ЦК України шестимісячного строку для пред'явлення вимог до поручителя.

У разі пред'явлення банком вимог до поручителя більше ніж через шість місяців після настання строку для виконання відповідної частини основного зобов'язання в силу положень частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється в частині певних щомісячних зобов'язань щодо повернення грошових коштів поза межами цього строку.

Претензії до поручителів від 29 вересня 2009 року (а. с. 163, 165) містять вимогу про необхідність погашення простроченої заборгованості, яка виникла станом на 29 вересня 2009 року у розмірі 6 337 доларів США. Позивач звернувся до суду з позовом в березні 2014 року.

Таким чином, відповідно з 29.09.2009 року починає свій перебіг строк позовної давності, про який позивач взнав або повинен був взнати, так як з цього часу було порушено його право на погашення простроченої заборгованості у розмірі 6 337 доларів США .

Відповідно до ч. 3,4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Оскільки на момент подачі позову сплинуло більше року встановленого ч. 4 ст. 559 ЦК України, відповідачем ОСОБА_1 було заявлено про застосування позовної давності до винесення рішення по справі по вищезазначеному кредиту, то згідно ч.4 ст.267 ЦК України в задоволенні позову в цій частині слід відмовити на цій підставі.

Натомість ОСОБА_2 не було заявлено клопотання про застосування позовної давності у відповідності до ч.3,4 ст. 267 ЦПК України, у звязку з зазначеним суд вбачає підстави для стягнення з ОСОБА_2 солідарно з ОСОБА_5 (основного боржника) заборгованості за кредитом, а саме борг за тілом кредиту у розмірі 513 821, 17 грн., проценти у розмірі 400 645, 90 грн. та пеню у розмірі 26 520 грн.

Відповідно до ст.. 61 ч 3 ЦПК України «Обставини,встановлені судовим рішенням у цивільній,господарській або адміністративній справі,що набрало законної сили,не доказуються при розгляді інших справ,у яких беруть участь ті самі особи або особа,щодо якої встановлено ці обставини».

Керуючись ст.ст. 15, 16, 267, 526, 530, 554, 559, 1048, 1049, 1054 ЦК України, ст.ст. 3, 10, 11, 214, 215 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, як поручителя солідарно з основним боржником ОСОБА_3 заборгованість за кредитним договором № 21/2008/2376 Фжр від 22.09.2008 року на користь ПАТ КБ «Надра» борг за тілом кредиту у розмірі 513821,17 грн., проценти у розмірі 400645,90 грн. та пеню у розмірі 26520 грн. В іншій частині вимог відмовлено. Стягнути судові витрати.

В частині позовних вимог до поручителя ОСОБА_1 відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Запорізької області протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Для осіб відсутніх у судовому засіданні в той же строк, з моменту отримання копії рішення.

Суддя: Н. О. Вільямовська