Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний №331/3151/16-ц Головуючий у 1-й інстанції: Федченко І.М.
Провадження № 22-ц/778/3235/16 Суддя-доповідач: Поляков О.З.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2016 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Полякова О.З.,

Спас О.В.,

Воробйової І.А.

при секретарі: Остащенко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Державного підприємства «Державний Проектний Інститут «Запоріжцивільпроект» на рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 02 червня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Державного підприємства «Державний Проектний Інститут «Запоріжцивільпроект», про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні,-

ВСТАНОВИЛА :

У квітні 2016 року ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом до ДП «Державний Проектний Інститут «Запоріжцивільпроект», про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

В обґрунтування позову зазначала, що 12.09.1990 року вона була прийнята на роботу до ДП « ДПІ Запоріжцивільпроект» на посаду молодого спеціаліста на підставі наказу № 268-к.

07 лютого 2014 року її було звільнено за угодою сторін з посади керівника групи на підставі кадрового наказу № 14-к.

Зазначала, що на підприємстві заробітна плата виплачувалась невчасно та не в повному обсязі, тому на дату звільнення у відповідача виникла заборгованість з виплати заробітної плати.

Враховуючи те, що на теперішній час відповідач не здійснив остаточного розрахунку з виплати заробітної плати та ви плати лікарняних, просила суд стягнути з ДП «Державний Проектний Інститут «Запоріжцивільпроект» на її користь середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 03.06.2015 року по 15 .04.2016 року у розмірі 21143,53 грн.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 02 червня 2016 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ДП «Державний Проектний Інститут «Запоріжцивільпроект» на користь ОСОБА_4 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 03.06.2015 року по 15.04.2016 року в розмірі 20 374,70 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ДП «Державний Проектний Інститут «Запоріжцивільпроект» на користь держави судовий збір в розмірі 551,20 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду ДП «Державний Проектний Інститут «Запоріжцивільпроект» подано апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати, ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити.

Вислухавши доповідь судді, пояснення осіб, що з'явилися, вивчивши апеляційну скаргу та матеріали справи, колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін,якщо визнає,що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Як вбачається з матеріалів справи 12 вересня 1990 року на підставі наказу № 268-к ОСОБА_4 було прийнято на роботу до ДП «ДПІ «Запоріжцивільпроект» на посаду молодого спеціаліста.

07 лютого 2014 року ОСОБА_4. було звільнено з підприємства за угодою сторін, про що підприємством було видано відповідний наказ № 14-к від 07.02.2014 року.

На день звільнення ОСОБА_4 з ДП «ДПІ «Запоріжцивільпроект», останнє повинно було виплатити їй заборгованість по заробітній платі, але виплата суми заборгованості по заробітній платі внаслідок невідомих причин, на день звільнення з підприємства не відбулася, у зв'язку з чим позивач звернувся до суду із заявами про видачу судових наказів, які набрали законної сили та по день звернення з позовом до суду не виконані.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КЗпП України заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Згідно зі ст. 2 Закону основна заробітна плата - це винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов'язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців. Додаткова заробітна плата - це винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій. Інші заохочувальні та компенсаційні виплати. До них належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Відповідно до ч. 1 ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 116 КЗпП України передбачено, що при звiльненнi працiвника виплата всiх сум, що належать йому вiд пiдприємства, установи, органiзацiї, провадиться в день звiльнення. Якщо працiвник в день звiльнення не працював, зазначенi суми мають бути виплаченi не пiзнiше наступного дня пiсля пред'явлення звiльненим працiвником вимоги про розрахунок.

Згідно зі ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку

Суд першої інстанції розглянувши справу ,вірно встановивши характер спірних правовідносин ,дійшов обґрунтованого висновку про те, що середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період 3 03.06.2015 року по 15.04.2016 року складає 20,74,70 грн. без урахування податків та обов'язкових платежів.

Посилання у апеляційній скарзі на відсутність вини позивача у несвоєчасному розрахунку з позивачем у зв'язку з арештом рахунків підприємства не є підставою для скасування рішення суду, оскільки вина власника не виключається при відсутності грошей на розрахунковому рахунку, фінансових труднощах підприємства тощо. Вину власника виключає лише непереборна сила, що розуміється як надзвичайна і невідворотна за даних умов подія.

Окрім цього ,під час судового розгляду судом першої інстанції відповідачем визнана заборгованість по заробітної платі перед відповідачем, посилання на неможливість її сплати відсутні.

На підставі вищенаведеного,судова колегія вважає,що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права,які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст. ст.307.308.317 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Державного підприємства «Державний Проектний Інститут «Запоріжцивільпроект» - відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 02 червня 2016 року по цій справі - залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий:

Судді: