Справа № 307/751/16-ц
Провадження № 2/307/651/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 травня 2016 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в особі:

головуючого - судді : Чопик В.В.

при секретарі : Олексій Я.В.

з участю позивача: ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Тячів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення боргу.

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення боргу, посилаючись на те, що нею 28 липня 2013 року був укладений договір позики у формі розписки з ОСОБА_3, у відповідності до якої вона передала відповідачці ОСОБА_3 гроші в сумі 8000 тисяч гривень та 1000 доларів США строком на шість місяців до 28 січня 2014 року з виплатою 5 відсотків кожен місяць. Вісім тисяч гривень та 5 відсоток із суми відповідач ОСОБА_3 їй повернула, а основний борг 1000 доларів США не повернула до сьогодні. 5 жовтня 2013 року відповідач ОСОБА_3 знову позичила у неї гроші в сумі 2000 (дві тисячі) доларів США строком на один рік з виплатою 5 відсотків із суми про що свідчить розписка написана відповідачкою власноручно. Відсотки відповідач ОСОБА_3 їй виплатила, а основний борг не віддає. 16 серпня 2014 року вона по договору позики , відповідно до розписки, позичила ОСОБА_3 одну тисячу доларів США терміном на один рік з виплатою 6 відсотків із суми. Відповідачка 6 % від суми від договору позики виплатила їй, а основний борг в сумі однієї тисячі доларів США відмовляється їй виплатити. Таким чином у неї виникли підстави для звернутися із позовом до суду.На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка. В даному конкретному випадку, ОСОБА_3 написала їй власноручно три розписки в яких вказала суму боргу, яка була їй, нею передана, відсотки які мала виплачувати кожен місяць та строки повернення даного боргу. У відповідності до вимог ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику в строк та порядку визначеному договором .В даному конкретному випадку відповідач ОСОБА_3 в порушення вимог вищевказаної статі ЦК України по даних нею трьох розписках повинна була повернути їй борг по одній розписці до 28 січня 2014 року , по другій розписці до 5 жовтня 2014 року та по третій розписці до 16.08. 2015 року. Відповідачка свої зобовязання викладені нею власноручно у розписці не виконала. Відповідно до п.1 п.2 ст. 533 ЦК України грошове зобовязання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобовязанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної вазюти на день платежу якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. В даному конкретному випадку вона позичила відповідачці ОСОБА_3 по трьох розписках чотири тисячі доларів СІПА. Відповідно до офіційного курсу валют Національного банку України станом на 03.03.2016 року 100 дол. США становлять 26,81 грн. Таким чином борг який має повернути їй ОСОБА_3 станом на 03.03.2016 р. становить 4000 (чотири тисячі )дол.. США х 26.81= 107. 240 гривень. Крім того у відповідності до ст. 625 ЦК України боржник не звільняться від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Розрахунок 3% річних по позиці від 28 липня 2013 року від суми 26000.81 грн. складає - 2 329 гривень, по позиці від 05.10.2013 року - 3905.00 гривень, по позиці від 16 серпня 2014 року- 1248 гривень. Таким чином сума 3% річних по трьох позиках складає - 7482 гривні. Окрім того, зазначила, що дії відповідачки ОСОБА_3 і її злісне ухилення від виконання взятих на себе зобовязань завдали їй істотної моральної шкоди і страждань. Вона є інвалід ІІ групи, страждає тяжким захворюванням і потребую регулярного вживання ліків, хіміотерапії, крапельниць, обстеження. Так через відсутність коштів вона не змогла собі позволити все це зробити вчасно, вимушена була пере позичити кошти, із-за цього зазнала та зазнаю душевних хвилювань, вимушена судитися, що негативно вплине на її здоровя, оскільки вона зазнає додаткового стресу, що їй категорично заборонено, оскільки із-за цього може прогресувати хвороба. Таким чином вважає, що діями відповідачки нанесена її здоровю дуже велика шкода. Таким чином, оцінює завдану їй відповідачкою ОСОБА_3 моральну шкоду в сумі 20000(двадцять тисяч) гривень.

Отже ч. 1 ст. 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними діями чи бездіяльністю відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини.

Тому як передбачено ч. 3 ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вона є підставою для відшкодування, а також із урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.

При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності та справедливості.

Тому просить суд стягнути з ОСОБА_3 в її користь борг в сумі 107 240 грн. (сто сім тисяч двісті сорок)грн.. що еквівалентно 4 000 доларів США по курсу Національного банку України станом на 03.03.2016 року становить 26,81 грн. за 1 дол. США., 3 % річних від суми простроченого боргу в сумі 7 482 грн. та моральну шкоду в сумі 20 000 грн.

Крім цього позивачка та її представник збільшила позовні вимоги та просить стягнути з відповідача судові витрати в розмірі 5000 грн. за надані їй послуги адвокатом.

Позивачка та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві та просять їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не зявився, причини своєї неявки суду не повідомив, а тому суд на підставі ст.. 169 ЦПК України справу розглянув у його відсутності.

Заслухавши пояснення позивачки та її представника та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що 28.07.2013 року між сторонами було укладено договір позики, згідно якого ОСОБА_3 отримала від ОСОБА_1 8000 грн. та 1000 доларів США строком на шість місяців, тобто до 28.01.2014 року з виплатою позивачу 5 % кожен місяць, що стверджується власноручно написаною розпискою ОСОБА_3

По вказаному договору позивачка просить стягнути борг 1000 доларів США

5 жовтня 2013 року між сторонами було укладено договір позики, згідно якого ОСОБА_3 отримала від ОСОБА_1 2000 (дві тисячі) доларів США строком на один рік з виплатою 5 відсотків, що стверджується власноручно написаною розпискою ОСОБА_3

По вказаному договору позивачка просить стягнути борг 2000 доларів США

16 серпня 2014 року позивачка по договору позики, позичила ОСОБА_3 одну 1000 (тисячу) доларів США терміном на один рік з виплатою 6 відсотків із суми, що стверджується власноручно написаною розпискою ОСОБА_3

По вказаному договору позивачка просить стягнути борг 1000 доларів США

Згідно до ст. 827 ч. 1 ЦК України за договором позички одна сторона (позичкодавець) безоплатно передає або зобовязується передати другій стороні (користувачеві) річ для користування протягом встановленого строку.

Згідно до ст. 526, 530 ЦК України, зобовязання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, акту планування, договору, а при відсутності таких вказівок - відповідно до вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 625 ч. 2 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором і згідно до ст. 1048 цього Кодексу позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від позичальника від суми позики, розмір і порядок одержання яких встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки національного банку України.

А згідно до ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлено обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Як встановлено в судовому засіданні борг який має повернути позивачу ОСОБА_3 станом на 03.03.2016 р. становить 4000 (чотири тисячі ) дол.. США , що по курс Національного банку України станом на 03.03.2016 року, що становить 26,81 грн. за 1 дол., = 107 240 гривень.

Крім того у відповіднос ті до ст. 625 ЦК України боржник не звільняться від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Розрахунок 3% річних по позиці від 28 липня 2013 року від суми 26000.81 грн. складає - 2 329 гривень, по позиці від 05.10.2013 року - 3905.00 гривень, по позиці від 16 серпня 2014 року- 1248 гривень. Таким чином сума 3% річних по трьох позиках складає - 7482 гривні.

Відповідно до ст.. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі не правомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю відшкодовується особою, яка її завдала, за наявністю її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

При вирішенні цивільного позову позивача про відшкодування моральної шкоди, суд враховує її фізичні і психічні страждання у звязку з вчасним не поверненням їх боргу, оскільки вона є інвалід ІІ групи, страждає тяжким захворюванням і потребує регулярного вживання ліків, хіміотерапії, крапельниць, обстеження, однакза відсутність коштів не могла це вчасно зробити, а тому необхідність відновлення душевної рівноваги, суд оцінює в грошовому виразі 10000 грн..

Частиною 1 ст. 79 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Частиною 1 статті 88 ЦПК України передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати.

Так, позивачка просила стягнути з відповідача також понесені нею витрати на правову допомогу в розмірі 5000 грн.

Суд приходить до висновку, що в задоволенні вимоги про стягнення з відповідача в користь позивачки витрат повязаних з наданням правової допомоги в розмірі 5000 грн., слід відмовити, оскільки ця вимога позивачем документально не підтверджена.

Враховуючи наведене, суд вважає, що позов слід задовольнити частково, стягнути з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_1 борг в сумі 4 000 доларів США, що еквівалентно 107 240 грн. (сто сім тисяч двісті сорок) грн. по курсу Національного банку України станом на 03.03.2016 року становить 26,81 грн. за 100,00 доларів США., 3 % річних від суми простроченого боргу в сумі 7 482 грн. та моральну шкоду в сумі 10 000 грн.

Керуючись ст. 10, ст 60, ч.1 ст. 79, ч.1 ст. 88, ст ст 213-215 ЦПК України, ст. 827 ч. 1, ст.ст. 526, 530, ст.ст. 526, 530, ст. 625 ч. 2, ст.ст. 1049, 1050, 1167 ЦК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_1 борг в сумі 4 000 доларів США, що еквівалентно 107 240 грн. (сто сім тисяч двісті сорок) грн. по курсу Національного банку України станом на 03.03.2016 року становить 26,81 грн. за 1 долар США., 3 % річних від суми простроченого боргу в сумі 7 482 грн. та моральну шкоду в сумі 10 000 грн.

В решті позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір в розмірі 1247,27 гривень.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Закарпатської області через Тячівський районний суд протягом десяти днів з дня проголошення, а особами, які беруть участь у справі але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення протягом десяти днів з дня отримання копії рішення..

Суддя Тячівського

районного суду: ОСОБА_4