АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД М. КИЄВА
Справа № 759/8718/16-ц Головуючий у суді першої інстанції: МиколаєцьІ.Ю.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2016 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого Волошиної В.М.

Суддів Котули Л.Г., Слюсар Т.А.

при секретарі Синявському Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за апеляційною скаргою Жекової Ганни Іванівни - представника Публічного акціонерного товариства «Київенерго» на ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 12 липня 2016 року у справі за заявою Публічного акціонерного товариства «Київенерго» про видачу судового наказу щодо стягнення з ОСОБА_5 заборгованості за спожиту електричну енергію, 3% річних, інфляційної складової боргу та судових витрат.

Заслухавши доповідь судді Волошиної В.М., перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи скарги, колегія суддів, -

в с т а н о в и л а :

У червні 2016 року Публічне акціонерне товариство «Київенерго» звернулось до суду із заявою про видачу судового наказу щодо стягнення з ОСОБА_5 заборгованості за спожиту електричну енергію, 3% річних, інфляційної складової боргу та судових витрат.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 12 липня 2016 року відмовлено у прийнятті заяви Публічного акціонерного товариства «Київенерго» про видачу судового наказу щодо стягнення з ОСОБА_5 заборгованості за спожиту електричну енергію, 3% річних, інфляційної складової боргу та судових витрат, яка була нарахована до 21 червня 2016 року.

Не погоджуючись з постановленою ухвалою суду першої інстанції представник заявник подала апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі представник заявника порушує питання про скасування ухвали суду першої інстанції та направлення справи до суду першої інстанції для подальшого розгляду, мотивуючи тим, що ухвала суду постановлена з порушенням норм процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначила, що висновок суду першої інстанції про те, що заявлена вимога Публічного акціонерного товариства «Київенерго» про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію за період з 01 вересня 2003 року по 21 червня 2016 року подана з пропуском позовної давності не відповідає фактичним обставинам справи. Судом не враховано, що відповідач перервав перебіг позовної давності, сплачуючи платежі за електричну енергію у більшому розмірі. Також просили звернути увагу на дату відкриття особового рахунку споживача, яка є 06 вересня 2003 року, тоді як судом початком періоду зазначено 01 вересня 2003 року.

У судовому засідання представник ПАТ «Київенерго» Яременко Н.О. підтримала доводи апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у прийнятті заяви Публічного акціонерного товариства «Київенерго» про видачу судового наказу щодо стягнення з ОСОБА_5 заборгованості за спожиту електричну енергію, 3% річних, інфляційної складової боргу та судових витрат в частині вимог за період з 01 вересня 2003 року по 21 червня 2016 року, суд першої інстанції виходив із того, що вказана вимога заявлена з пропуском строку позовної давності.

Проте до такого висновку суд першої інстанції дійшов з порушенням порядку, встановленого для його вирішення.

Наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

Захист права у наказному провадженні може мати місце за наявності безспірної вимоги стягувача, що підтверджується належно оформленими письмовими документами.

З матеріалів справи вбачається, що Публічне акціонерне товариство «Київенерго» звернулось до суду із заявою про видачу судового наказу щодо стягнення з ОСОБА_5 заборгованості за спожиту електричну енергію, 3% річних, інфляційної складової боргу та судових витрат.

Із поданої ПАТ «Київенерго» особової картки споживача вбачається, що заборгованість за спожиту електричну енергію у боржника виникла з 06 вересня 2003 року (а.с. 9-14). Із заявою до суду заявник звернувся 21 червня 2016 року.

Таким чином, суд першої інстанції вважав, що нарахована заявником заборгованість за спожиту електричну енергію до 21 червня 2013 року перебуває за межами строку позовної давності, з чого вбачається спір про право.

Статтею 100 ЦПК передбачено підстави відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу, в тому числі якщо із заяви і поданих документів вбачається спір про право.

Разом з тим, судом першої інстанції не враховані положення про наслідки спливу позовної давності, відповідно до яких чинне законодавство не передбачає застосування позовної давності судом на власний розсуд.

Так, згідно з ч. 2 ст. 267 ЦК заява про захист цивільного права або інтересу має бути прийнята судом до розгляду незалежно від спливу позовної давності. Згідно з положенням ч. 3 ст. 267 ЦК позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Таким чином, висновок суду першої інстанції про відмову у прийнятті заяви про видачу судового наказу в частині вимог за період з 01 вересня 2003 року по 21 червня 2013 року з підстав спливу строку позовної давності є помилковим.

При цьому колегія суддів звертає увагу на те, що у разі винесення судового наказу щодо зобов'язання, за якими сплив строк позовної давності, боржник має право на скасування судового наказу.

Суд першої інстанції на зазначене уваги не звернув, належним чином не визначився зі змістом, підставами вимог заявника і помилково відмовив у прийнятті заяви Публічного акціонерного товариства «Київенерго» про видачу судового наказу в частині вимог.

За таких обставин, ухвала суду підлягає скасуванню з передачею питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 312, 314, 315, 317,319 ЦПК України, колегія суддів ,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Жекової Ганни Іванівни - представника Публічного акціонерного товариства «Київенерго» - задовольнити частково.

Ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 12 липня 2016 року скасувати, і передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: