Провадження № 2/752/1346/16
РІШЕННЯ

Іменем України

08.11.2016 року Голосіївський суд м. Києва

в складі головуючого судді Чередніченко Н.П.

з участю секретаря Литвиненко Ю.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3,ОСОБА_4 третя особа: Приватне акціонерне товариство «Київгаз» про усунення перешкод у користуванні домоволодінням,-

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся з вказаним позовом до відповідачів про усунення перешкод у користуванні домоволодінням, вказуючи на те, що він є власником будинковолодіння по АДРЕСА_1 . В 2014 році позивачу стало відомо, що його обмежено у праві користування власною земельною ділянкою, оскільки ним було виявлено, що по його території, без його на те дозволу, було прокладено газогін до будинковолодіння АДРЕСА_2, власниками якого є відповідачі по справі.

В судовому засіданні представниками позивача були підтримані позовні вимоги за вищевикладеними обставинами, останні просили ухвалити рішення,яким зобов"язати відповідачів усунути перешкоди у користуванні домоволодінням , шляхом демонтажу газових труб та врізки до мережі газопостачання житлового будинку, розташованого в АДРЕСА_1 .

Відповідачі в судовому засіданні просили відмовити в задоволенні позову за його необгрунтованістю та безпідставністю та вказали, що газопостачання до їх будинку підведено у відповідності до дозвільної документації. При цьому згода всіх співласників будинковолодіння АДРЕСА_1 була надана.

Представник третьої особи : ПАТ "Київгаз" просив відмовити в задоволенні позові, оскільки газовід до будинку АДРЕСА_2 було проведено у відповідності проектно-технічної документації газифікації житлового будинку.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Позивач по справі ОСОБА_1, є власником будинковолодіння АДРЕСА_1, на підставі Договору дарування від 05 грудня 1997 року , укладеного між ОСОБА_5,ОСОБА_6 та ОСОБА_1 (10/15 частин) (а.с.6) та на підставі Договору купівлі-продажу від 18.06.1997 року укладеного між ОСОБА_7 , яка діяла від імені ОСОБА_8 та ОСОБА_1.( 1/3 частина) (а.с.7).

У відповідності до Державного Акту на право власності на землю НОМЕР_2 (а.с.8) ОСОБА_1 є власником земельної ділянки, площею 0,0778 га., розташованих за адресою АДРЕСА_1 . Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право власності на землю за № 79-2-00764.

У відповідності до матеріалів справи газифікація будинку по АДРЕСА_1 проводилася в 1959 році ,згідно узгодженого проекту, який було розроблено проектним інститутом "Укргипрогорпромгаз" у 1958 році ( замовлення №8-252)(а.с.12,13) .

Згідно Державним Актом на право приватної власності на землю НОМЕР_1 ОСОБА_11 є власником земельної ділянки, площею 0,1000 га за адресою АДРЕСА_2 у Голосіївському районі м. Києва (а.с.61) .

Згідно Свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с.64 ) спадкоємицями майна ОСОБА_11 є його доньки ( відповідачі) ОСОБА_4, ОСОБА_2, та дружина ОСОБА_3 .

Рішенням Голосіївського райсуду м. Києва від 22.10.2012 року (а.с.74-75) залишено без задоволення позовні вимоги ОСОБА_1 до ПАТ "Київгаз" , третя особа ОСОБА_4 про захист прав споживачів, щодо самовільного підключення газопостачання до будинку АДРЕСА_2 через будинковолодіння АДРЕСА_1 .

У відповідності до Ухвали Апеляційного суду м. Києва від 22 січня 2013 року ( якою вказане рішення залишено без змін) (а.с.77-78) зазначено, що в матеріалах справи є будівельний паспорт внутрішньо-ломового газообладнання АДРЕСА_2, виконаного структурним підрозділом ПАт "Київгаз" у 1992 році, шляхом підключення до газовідводу в будинку 48, що свідчить про правомірність дій відповідача.

Одночасно доведено факт існування письмового дозволу мешканки АДРЕСА_1 ОСОБА_12, датованого 29.11.1990 р., яким вона дозволила взяти ввід на газофикацію будинку 50-а ОСОБА_11

Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі,що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, що яякої встановлені дані обставини.

Згідно з вимогами ст.ст. 57-60 ЦПК України засобами доказуванняв цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду, лише ті докази,які мають значення для розгляду справи. Обставини,які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування . Кожна сторона має довести ті обставини. на які він посилається ,як на підставу своїх вимог і заперечень .

Матеріали справи не містять доказів на підтвердження тих обставин, що відповідачами створено позивачу перешкоди у користуванні приватною власністю, внаслідок незаконного підведення газопостачання до будинку АДРЕСА_2 через земельну ділянку АДРЕСА_1 в м. Києві, яка належить позивачу на праві приватної власності .

За правилами ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Зважаючи на викладене, позивачем у справі не виконано вимоги чинного цивільно-процесуального законодавства щодо надання суду доказів на підтвердження обставин, на які він послався, як на підставу своїх вимог.

Таким чином, у суду відсутні підстави для висновку щодо обґрунтованості заявлених ОСОБА_1 позовних вимог та наявність підстав для їх задоволення.

Отже, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3,ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні домоволодінням не знайшли свого підтвердження та не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.212-215 ЦПК України,суд,-

Вирішив :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_4 ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа: Приватне акціонерне товариство «Київгаз» про усунення перешкод у користуванні домоволодінням залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення . Особи , які брали участь у справі , але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення , можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційного скарги , якщо апеляційну скаргу не було подано . У разі подання апеляційної скарги рішення , якщо його не скасовано , набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом .

Суддя :