У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.09.2016 р. Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі головуючої судді Сарай А.І., при секретарі Струтинська Н.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Ужгород заяву публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» про поновлення пропущеного строку для предявлення виконавчого листа до виконання,

В С Т А Н О В И В:

ПАТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду із заявою про поновлення пропущеного строку для предявлення виконавчого листа до виконання. В заяві зазначає, що Ужгородським міськрайонним судом 20.05.2014 р. розглянута цивільна справа за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № DNH4K94350635 від 22.03.2006 р. на користь ПАТ КБ «Приватбанк» та судових витрат. Представник банку з 27.08.2014 р. по 11.02.2016 р. неодноразово звертався в суд з заявою про видачу виконавчого листа, однак виконавчий лист був виданий через вісім місяців встановленого чинним законодавством терміну предявлення до виконання даних виконавчих документів, а саме 01.03.2016 р. Просить визнати причини пропуску строку предявлення виконавчого листа по справі № 308/17750/13-ц про стягнення заборгованості за кредитним договором № DNH4K94350635 від 22.03.2006 р. до виконання поважними та поновити пропущений строк.

Представник заявника та ОСОБА_1 в судове засідання не зявилися, хоч про час та місце розгляду заяви повідомлялися належним чином, що відповідно до ч. 2 ст. 371 ЦПК України не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку.

На підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що 01 березня 2016 року Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області видано виконавчий лист у цивільній справі № 308/17750/13-ц на виконання рішення Ужгородського міськрайонного суду від 20 травня 2014 року за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № DNH4K94350635 від 22.03.2006 р., відповідно до якого стягнуто з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» суму заборгованості в розмірі 18539.15 грн. та 243.6 грн. судових витрат.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини право на виконання рішення, яке виніс суд, є невід'ємною частиною «права на суд», а ефективний захист сторони у справі, а отже, і відновлення справедливості, передбачає зобов'язання адміністративних органів виконувати рішення (наприклад, п. 41 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Горнсбі проти Греції» від 19 березня 1997 року).

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження.

Відповідно до п. 2 ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути предявлені до виконання протягом року з наступного дня після набрання рішенням законної сили.

Статтею 371 ЦПК України, ч. 2 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що стягувач, який пропустив строк предявлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення строку предявлення до суду, який видав виконавчий документ, або до суду за місцем виконання.

Виходячи з аналізу зазначених норм права, суд при вирішенні відповідно до ст. 371 ЦПК України питання про поновлення строку для предявлення до виконання виконавчого документа, виданого на підставі судового рішення чи наказу, повинен зясувати питання щодо причин пропуску цього строку та залежно від характеру цих причин зробити висновок про їх поважність чи не поважність, а, відтак, дійти висновку про наявність чи відсутність підстав для поновлення строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання.

Необхідно врахувати також те, що поважними є причини, повязані саме з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для сторони на вчинення певної дії.

Як вбачається з матеріалів справи, 27.08.2014 р., 11.06.2015 р. та 11.02.2016 р. представник ПАТ КБ «Приватбанк» звертався до Ужгородського міськрайонного суду із заявами щодо видачі виконавчого листа на виконання рішення Ужгородського міськрайонного суду від 20.05.2014 р. по цивільній справі за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № DNH4K94350635 від 22.03.2006 р. та судових витрат.

Встановлено, що заборгованість ОСОБА_1 перед ПАТ КБ «Приватбанк» не погашена, рішення суду залишається невиконаним, а отже виконавчий документ підлягає подальшому примусовому виконанню.

Таким чином, враховуючи обовязковість виконання судового рішення та наведені обставини, беручи до уваги, що строк для предявлення виконавчого документа до виконання пропущений з поважних причин, суд вважає за можливе заяву представника ПАТ КБ «Приватбанк» про поновлення строку для предявлення виконавчого листа до виконання задовольнити та визнати причини пропуску строку предявлення виконавчого листа до виконання поважними.

Керуючись ст.ст. 209, 210, 371 ЦПК України суд,

У Х В А Л И В:

Заяву задовольнити.

Поновити публічному акціонерному товариству комерційний банк «Приватбанк» строк для предявлення до виконання виконавчого листа виданого 01 березня 2016 року в цивільній справі № 308/17750/13-ц на виконання рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 20 травня 2014 року за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № DNH4K94350635 від 22.03.2006 р., відповідно до якого з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» стягнуто суму заборгованості в розмірі 18539.15 грн. та 243.6 грн. судових витрат.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд протягом 5 днів з дня отримання її копії.

Суддя Сарай А.І.