Справа №333/4168/16-ц
Провадження №2/333/2310/16
29 вересня 2016 року м.Запоріжжя
Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді Тучкова С.С.,
при секретарі Шелесько Ю.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, цивільну справу №333/4168/16-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей, -
Позивач ОСОБА_1звернулася до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на неповнолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, і ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, починаючи з дня подання позову до суду і до повноліття дитини, посилаючись на те, що з відповідачем вона перебуває у зареєстрованому шлюбі, на даний час шлюб між ними не розірвано, добровільно надавати матеріальну допомогу на утримання дітей відповідач відмовляється, тому вона вимушена звернутися до суду.
Позивач у судове засідання не зявилася, про час і місце розгляду справи була повідомлена судом своєчасно і належним чином, надала суду заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала повністю, проти винесення заочного рішення не заперечувала.
Відповідач, повідомлений судом належним чином про час і місце розгляду справи, у судове засідання повторно не зявився про причини неявки суд не повідомив. Оскільки суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, відповідно до вимог ч.4 ст.169 Цивільного процесуального кодексу України суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Суд, вивчивши матеріали справи і дослідивши письмові докази, приходить до наступних висновків.
Відповідно до ч.3 ст.10 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
На підставі ст.57 Цивільного процесуального кодексу України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів.
Згідно зі ст.60 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
Згідно зі свідоцтвом про шлюб, виданого 12.08.2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Кагарлицького районного управління юстиції Київської області, 12.08.2009 року сторони уклали шлюб, про що складено відповідний актовий запис за №127 (а.с.3).
Відповідно до свідоцтва про народження, серії 1-ОК, №140331, виданого 25.09.2009 року Виконкомом Черняхівської сільської ради Кагарлицького району Київської області (а.с.4), сторони є батьками неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Згідно зі свідоцтва про народження, серії 1-ЖС, №172041, виданого 27.05.2011 року Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції (а.с.5), сторони є батьками неповнолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.
Отже, судом встановлено, що на даний час діти знаходиться на утриманні матері, проживають разом з нею. Добровільно відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає.
Згідно з ч.2 ст.27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1997 року, батько (батьки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Відповідно до ч.1 ст.18 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1997 року, батьки несуть однаковувідповідальність за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
На підставі ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1997 року, вусіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Статтею 180 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно з ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Враховуючи вищевикладене, виходячи з якнайкращого забезпечення інтересів дітей, оскільки відповідач має регулярний постійний дохід, а інші обставини, які б давали підстави для призначення аліментів у твердій грошовій сумі, відсутні, суд приходить до висновку, що аліменти на дітей мають бути присуджені у частці від доходу їхнього батька.
На підставі ч.1 ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у останнього інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення.
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.
Згідно з ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму на кожну дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 Сімейного кодексу України.
Частиною 1 статті 191 Сімейного кодексу України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову.
Таким чином, у звязку із викладеним, аналізуючи зібрані у справі докази та вимоги чинного законодавства, приймаючи до уваги положення ст.11 Цивільного процесуального кодексу України щодо розгляду справ в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, враховуючи обставини справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги ґрунтуються на законі, підтверджуються зібраними у справі доказами та не порушують прав та інтересів третіх осіб, тому позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню.
Так як задоволена основна вимога позивача, яка була звільнена від сплати судового збору при подачі заяви, з відповідача повинен бути стягнений в дохід держави судовий збір.
Керуючись ст.ст.180-184, 191 Сімейного кодексу України, ст.8 Закону України «Про охорону дитинства», ст.ст.3, 18, 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1997 року, ч.4 ст.169, ст.ст.10, 11, 59, 60, 209, 214, 215, 367 ЦПК України, суд -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП НОМЕР_1), на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, і ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісяця, але не менш, ніж 30% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, починаючи з 11.08.2016 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП НОМЕР_1), судовий збір в дохід держави в розмірі 551 (пятсот пятдесят одна) гривню 20 копійок.
Рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

Копію заочного рішення надіслати відповідачеві не пізніше трьох днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Запорізької області через Комунарський районний суд м.Запоріжжя. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Комунарського районного суду

м.Запоріжжя С.С. Тучков