Провадження № 2/127/6213/16
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 вересня 2016 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Луценко Л.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4 про надання права на спадкування спадкоємцю другої черги разом із спадкоємцями першої черги.

Позивач ОСОБА_2 у поданій до суду заяві просить в порядку забезпечення позову винести ухвалу, якою заборонити державному нотаріусу Другої Вінницької державної нотаріальної контори ОСОБА_5 вчиняти дії по видачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 свідоцтв про право на спадщину за законом після смерті 10.01.2016 року ОСОБА_2, оскільки невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити не можливим виконання рішення суду, в результаті чого порушені права позивача не будуть належним чином захищені судом.

Вважаю, що заява позивача є такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом види забезпечення позову.

Одним із видів забезпечення позову відповідно до п.2 ч.1 ст.152 ЦПК України є заборона вчиняти певні дії.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Так, позивач звернувся до суду з позовом про надання права на спадкування спадкоємцю другої черги разом із спадкоємцями першої черги після померлого10.01.2016 року ОСОБА_2, який доводився рідним братом позивачу та рідним батьком відповідачам.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач є таким, що спадщину прийняв після померлого брата, оскільки в передбачений ч.1 ст.1270 ЦК України шестимісячний строк подав нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Разом з тим, згідно ч.1 ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу (ч.2 ст.1258 ЦК України).

Відповідачі являються спадкоємцями за законом першої черги, натомість позивач спадкоємцем за законом другої черги.

Проте, частина 2 статті 1259 ЦК України встановлює, що фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалась, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

В позові позивач зазначає, що надав опіку та допомогу померлому ОСОБА_2, що в судовому засіданні можуть підтвердити свідки.

А тому, приймаючи до уваги вищевикладені обставини, не прийняття мір по забезпеченню позову, а саме щодо заборони державному нотаріусу Другої Вінницької державної нотаріальної контори ОСОБА_5 вчиняти дії по видачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 свідоцтв про право на спадщину за законом після смерті 10.01.2016 року ОСОБА_2, може призвести до того, що у разі задоволення даного позову, позивачу необхідно буде докласти значних зусиль та витрат для відновлення свого порушеного права, оскільки, отримавши свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, відповідачі зможуть ним розпорядитись на власний розсуд, що може призвести до утруднення або до неможливості виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

До того ж, суд звертає увагу, що даний вид забезпечення позову є співмірним із заявленими позивачем вимогами.

А тому, з огляду на вищевикладене та враховуючи предмет, підстави позову, суд вважає за можливе заяву про забезпечення позову задовольнити.

Керуючись ст.ст.151-153, 210 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити.

Заборонити державному нотаріусу Другої Вінницької державної нотаріальної контори ОСОБА_5 вчиняти дії по видачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 свідоцтв про право на спадщину за законом після смерті 10.01.2016 року ОСОБА_2.

Виконання ухвали покласти на органи державної виконавчої служби Міністерства юстиції України.

Копію ухвали для відома направити сторонам у справі.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом пяти днів з дня проголошення ухвали. Якщо ухвалу було постановлено у письмовому провадженні або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя: