Провадження № 4-с/537/23/2016
Справа № 537/3497/16-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.08.2016 року м. Кременчук

Крюківський районний суд м.Кременчука Полтавської області в складі головуючого судді Мурашової Н.В., за участі секретаря Герасименко Л.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Кременчуці Полтавської області скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Крюківського ВДВС по місту Кременчук Кременчуцького міськрайонного управління юстиції ОСОБА_2, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою, в якій просив суд визнати неправомірними дії державного виконавця Крюківського ВДВС м. Кременчук Кременчуцького МУЮ ОСОБА_2 щодо знесення належних ОСОБА_1 будівель по вул.Р.Люксембург, 13 і перенесення їх на відстань 1 метр в межах авансового внеску в сумі 6524 грн. та локального кошторису КГП «Союзрембуд» з розрахунком договірної ціни №7 0 1 -1, визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Крюківського ВДВС м.Кременчук Кременчуцького МУЮ ОСОБА_2 щодо повернення виконавчого листа №2-1503 від 09.03.2011 року стягувачеві ОСОБА_3І

В обґрунтування скарги зазначав, що 06.07.2016 року Державний виконавець Крюківського ВДВС ОСОБА_2 повідомила його про знесення належних йому будівель по вул. Р.Люксембург, 13 і перенесення їх на відстань 1 метр в межах авансового внеску в сумі 6524 грн. Вважає, дії державного виконавця щодо знесення належних йому будівель по вул. Р.Люксембург,13 без проекту демонтажу і без дозволу на початок робіт, та кошторису, що передбачає повне авансування витрат є незаконними, неправомірними, та такими, що порушують його права, оскільки роботи по демонтажу є складними і повинні проводитися відповідно до вимог передбачених ДБН України з розробкою відповідної технічної документації, підготовкою будівельного майданчика та забезпеченням безпеки будівельних робіт. Кошторис не передбачає повне анансування витрат, що призведе до руйнування будівлі і створення небезпеки для власника домоволодіння та мешканців сусідніх домоволодінь. Із наданого КГП «Союзрембуд» локального кошторису без дати розрахунку видно, що роботи передбачають лише часткове знесення будівель і створять аварійну ситуацію в сусідніх домоволодіннях. Внесених коштів не вистачить не лише на перенесення знесених конструкцій на відстань 1 метр, а навіть не вистачить на демонтаж всіх плит перекриття, що лежать на гаражі - сараю. Кошторис не враховує наявність під будівлею підвалу, та того, що плити перекриття лежать на різних несучих стінах (3 плити поперек, 5 плит вподовж). Його сумніви в безпечності робіт та їх обсягах підтвердив і представник КГП «Союзрембуд», який повідомив, що вони тільки розламають будівлі і не будуть їх переносити на 1 метр, як вимагає рішення суду. Отже, проведення будівельних робіт (виконавчих дій) по частковому знесенню житлових приміщень без повного авансування витрат створить загрозу для життя і здоровя, як йому, так і членам його сімї та мешканцям сусідніх домоволодінь. Вважає, що виконавчий лист повинен бути повернутий стягувачеві, оскільки він своїми діями перешкоджає провадженню виконавчих дій щодо поновлення межових знаків на межі земельних ділянок між садибами розташованими по вулиці Р. Люксембург, №13 та №15, шляхом будівництва на межі прибудов до свого будинку. Рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука від 16.05.2016 року встановлено, що межа не встановлена в натурі на місцевості та закріплена межовими знаками. Відсутність належним чином встановленої межі між домоволодіннями № 13 і №15 по вулиці Р. Люксембург в м. Кременчук робить неможливим виконання рішення суду, оскільки невідомо з якої точки відраховувати один метр. Вищевказане підтверджується висновком експертного будівельно-технічного дослідження № 35-15 відповідно до якого фактична межа між домоволодіннями №13 та №15 по вул. Р Люксембург в м. Кременчуці не відповідає межі, що відображена в технічній документації Кременчуцького МБТІ від 11.06.1985 року. Внаслідок порушення межі відбулося накладення вищезазначених земельних ділянок на площі 12 кв.м. Прибудови до будівель житлових будинків літ. А 1 Б 1 по вул.Р.Люксембург не відповідають ДБН 360-92 та порушують межу земельної ділянки, що знаходиться в користуванні домоволодіння за адресою вул. Р. Люксембург, буд. 13. З цього приводу боржник звернувся до Крюківського районного суду м. Кременчука, в провадженні якого знаходиться справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про відновлення межі та усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою.

В судовому засіданні скаржник та його представник скаргу підтримали у повному обсязі. Просили суд її задовільнити.

Державний виконавець Крюківського ВДВС Кременчуцького МУЮ ОСОБА_2 в судовому засіданні просила відмовити в задоволенні скарги, оскільки скарга є необгрунтованої та безпідставною, не відповідає фактичним обставинам справи. Рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука від 07.12.2010 року зобовязано ОСОБА_1 звільнити частину земельної ділянки по вул.Р.Люксембург, 15 в м. Кременчуці, на якій побудовані ним гараж сарай і туалет душ шляхом знесення за свої кошти цих приміщень і перенесення їх за межу на відстані 1 метр. Проте по теперішній час боржник не виконав судове рішення за власні кошти. Під час виконання судового рішення, КГП «Союзрембуд» склало кошторис на проведення робіт зі зносу будівель, визначених виконавчим документом, в сумі 18466,80 грн.,та вказану суму запропоновано сплатити стягувачу та боржнику. 19.11.2014 року стягувач вніс авансовий внесок в сумі 6524,00 грн., а КГП «Союзрембуд» в межах цієї суми склало кошторис на виконання робіт. Доводи боржника ОСОБА_1 про стверення аварійної ситуації під час знесення частини будівлі нічим не підтверджені, грунтуються на його власних припущеннях. Крім того боржник ОСОБА_1 стверджуючи про бездіяльність державного виконавця в частині не повернення виконавчого документу стягувачу не зазначив підстав для повернення виконавчого документу, встановленихв ст.47 ЗУ «Про виконавче провадження». Стягувач не перешкоджає здійсненню виконавчих дій, вніс авансовий внесок для їх виконання, а тому відсутні підстави для повернення виконавчого документу.

Стягувач ОСОБА_5 просив відмовити в задоволенні скарги, оскільки скарга є необгрунтованої та безпідставною, не відповідає фактичним обставинам справи. В обгрунтування заперечень зазначив, що рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука від 07.12.2010 року по теперішній час не виконано з вини боржника ОСОБА_1, оскільки будівлі повинні бути знесені за кошти боржника.

Вислухавши пояснення скаржника та його представника, державного виконавця Крюківського ВДВС Кременчуцького МУЮ ОСОБА_2, стягувача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Рішенням Крюківського районного суду м.Кременчука від 07.12.2010 року, яке залишено без змін ухвалою апеляційного суду Полтавської області від 15.02.2011 року, зобовязано ОСОБА_1 звільнити частину земельної ділянки по вул.Р.Люксембург, 15 в м. Кременчуці, на якій побудовані ним гараж сарай і туалет душ шляхом знесення за свої кошти цих приміщень і перенесення їх за межу на відстані 1 метр.

Державним виконавцем Крюківським ВДВС постановою від 23.03.2011 року відкрито виконавче провадження №25273700 з примусового виконання виконавчого листа №2 1503, виданого 09.03.2011 року Крюківським районним судом м.Кременчука Полтавської області про зобов'язання ОСОБА_1 звільнити частину земельної ділянки по вул.Р.Люксембург, 15 в м.Кременчуці, на якій побудовані ним гараж сарай і туалет душ шляхом знесення за свої кошти цих приміщень і перенесення їх за межу на відстані 1 метр.

Відповідно до ст..6 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Згідно ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Як вбачається із рішення Крюківського районного суду м.Кременчука від 07.12.2010 року, його зміст полягає у зобовязанні божника ОСОБА_1 вчинити певні дії, а саме звільнити частину земельної ділянки по вул.Р.Люксембург, 15 в м.Кременчуці, на якій побудовані ним гараж сарай і туалет душ шляхом знесення за свої кошти цих приміщень і перенесення їх за межу на відстані 1 метр.

Загальні умови виконання рішень, за якими боржник зобов'язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення визначено ст.75 Закону України «Про виконавче провадження».

Так, відповідно до ст.75 Закону України «Про виконавче провадження» після відкриття виконавчого провадження за виконавчим документом, що зобов'язує боржника вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, державний виконавець перевіряє виконання рішення не пізніше ніж на наступний день після закінчення строку, встановленого частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, його виконання перевіряється не пізніше наступного робочого дня після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання зазначених вимог без поважних причин державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону і не пізніше п'яти робочих днів з дня його накладення повторно перевіряє стан виконання рішення.

Якщо рішення не виконано і виконання може бути проведено без участі боржника, державний виконавець організовує виконання відповідно до повноважень, наданих йому законом, та вносить подання (повідомлення) правоохоронним органам для притягнення боржника до відповідальності згідно із законом. При цьому на боржника повторно накладається штраф у порядку, встановленому статтею 89 цього Закону.

Як встановлено судом, 12.04.2011 року державним виконавцем складено ОСОБА_3, відповідно до якого було встановлено, що рішення суду боржником ОСОБА_1 добровільно не виконано.

Відповідно до постанови державного виконавця від 13.04.2011 року на ОСОБА_1 накладено штраф у розмірі 170 грн. за невиконання рішення суду.

11.05.2011 року державним виконавцем складено ОСОБА_3, яким встановлено, що рішення суду боржником ОСОБА_1 добровільно не виконано.

Згідно ухвали Крюківського районного суду м.Кременчука від 06.12.2011 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про розяснення рішення Крюківського районного суду м.Кременчука від 07.12.2010 року відмовлено.

05.03.2012 року державним виконавцем складено ОСОБА_3, яким встановлено, що рішення суду боржником ОСОБА_1 добровільно не виконано.

Згідно постанови державного виконавця від 05.03.2012 року на ОСОБА_1 накладено штраф у розмірі 340 грн. за невиконання рішення суду та направлено до прокуратури м.Кременчука подання про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за невиконання рішення суду.

Відповідно до ухвали Крюківського районного суду м.Кременчука від 06.05.2015 року у задоволенні заяви державного виконавця Крюківського ВДВС Кременчуцького МУЮ ОСОБА_2 про розяснення рішення Крюківського районного суду м.Кременчука від 07.12.2010 року відмовлено.

Оскільки, як встановлено судом, після вжиття державним виконавцем, передбачених ст.75 Закону України «Про виконавче провадження», заходів щодо зобов»язання божника ОСОБА_1 виконати рішення Крюківського районного суду м.Кременчука від 07.12.2010 року, останнє божником виконано не було, та виконання вказаного рішення суду може бути проведено без участі боржника, то державний виконавець повинен організувати виконання відповідно до повноважень, наданих йому законом.

Так, відповідно до ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом, при цьому останній має право, зокрема, у разі необхідності залучати до проведення чи організації виконавчих дій суб'єктів господарювання, у тому числі на платній основі, за рахунок авансового внеску стягувача.

Відповідно до ст.42 Закону України «Про виконавче провадження» з метою забезпечення провадження виконавчих дій стягувач може за погодженням з державним виконавцем внести на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби певну грошову суму для здійснення необхідних витрат або покриття їх частини, якщо інше не передбачено цим Законом.

Після завершення виконавчого провадження авансовий внесок повністю повертається стягувачу, якщо інше не передбачено цим Законом.

Знідно п. 3.14 Інструкції з організації примусового виконання рішень, авансові внески для здійснення необхідних витрат на забезпечення провадження виконавчих дій або для покриття їх частини можуть бути зроблені стягувачем шляхом перерахування цих коштів безпосередньо на відповідний рахунок органу ДВС. Суму коштів, яку необхідно внести на відповідний рахунок органу ДВС, стягувач визначає за погодженням з державним виконавцем з урахуванням необхідних витрат для проведення робіт.

З наведеного вбачається, що нормами вказаного Закону та Інструкції не передбачено обовязку стягувача вносити авансові внески у розмірі, щоб забезпечував повну оплату витрат на провадження виконавчих дій та внесення стягнувачем авансових внесків є його правом.

З метою примусового виконання рішення суду 18.08.2014 року державним виконавцем направлено лист до ТОВ «Добробит» щодо складання кошторису на проведення робіт із зносу будівель, визначених виконавчим документом та від ТОВ «Добробит» отримало Локальний кошторис №1 0 1 -1 у якому ціну робіт визначено у розмірі 14 757 грн. 60 коп.

10.09.2014 року стягувачем ОСОБА_3 державному виконавцю подано заяву де повідомлялось про відсутність коштів на оплату вказаних робіт та було запропоновано визначити іншого суб'єкта господарювання для проведення робіт.

09.10.2014 року державним виконавцем направлено лист до КГП «Союзрембуд» щодо складання кошторису на проведення робіт зі зносу будівель та від КГП «Союзрембуд» отримано Договірну ціну на знесення господарських споруд, яка визначена у розмірі 18 466 грн. 80 коп.

19.11.2014 року стягувачем ОСОБА_3 внесено авансовий внесок в сумі 6 524 грн. та 19.11.2014 року КГП «Союзрембуд» державному виконавцю надано кошторис на виконання робіт №7 0 1 -1 в якому визначено перелік робіт, які можливо здійснити в межах авансового внеску.

Державним виконавцем на адресу боржника ОСОБА_1 було направлено повідомлення про те, що виконавчі дії по знесенню частини будівлі (в межах внесеного ОСОБА_3 авансового внеску в сумі 6 524 грн.) будуть проводити.

Як встановлено судом, виконавчі дії по знесенню частини будівлі у вказаний строк не проводились.

При обґрунтуванні скарги скаржник посилається на те, що проведення будівельних робіт (виконавчих дій) по частковому знесенню приміщень без повного авансування витрат створить загрозу для життя і здоров»я, як йому, так і для членів його сім»ї та мешканців сусідніх домоволодінь.

Суд критично відноситься к вказаним твердженням скаржника, оскільки суду не надано жодних належних доказів на підтвердження даних доводів.

Також, при обґрунтуванні скарги скаржник посилається на те, що стягувач ОСОБА_3 перешкоджає проведенню виконавчих дій щодо поновлення межових знаків на межі земельних ділянок між садибами розташованими по вул.Р.Люксембург №13 та №15, шляхом будівництва на межі прибудов до свого будинку, а тому вважає, що виконавчий лист повинен бути повернутий стягувачу.

Відповідно до ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо: стягувач перешкоджає провадженню виконавчих дій або не здійснив авансування витрат на організацію та проведення виконавчих дій, авансування яких передбачено цим Законом, незважаючи на попередження державного виконавця про повернення йому виконавчого документа.

Враховуючи викладене, а також, що вказане рішення суду не містить положень про зобов»язання поновити межові знаки на межі земельних ділянок, суду не надано належних доказів, щоб свідчили про те, стягувач ОСОБА_3 своїми діями, зокрема і шляхом здійснення ним прибудов, перешкоджає провадженню виконавчих дій, внесення стягувачем авансового внеску є його правом, то суд вважає безпідставними вказані твердження скаржника та приходить до висновку, що скарга є необґрунтованою, а тому у її задоволенні необхідно відмовити.

Керуючись ст..ст.383, 384, 386, 387 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

В задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця Крюківського ВДВС Кременчуцького міськрайонного управління юстиції ОСОБА_2 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Полтавської області шляхом подання апеляційної скарги через Крюківський районний суд м.Кременчука, яка подається протягом пяти днів з дня її проголошення.

У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя :