справа № 691/1217/16-ц
провадження № 2/691/608/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2016 рокуГородищенський районний суд Черкаської області

В складі :

головуючого судді Савенко О. М.

при секретарі судових засідань ОСОБА_1

провівши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м.Городище Черкаської області розгляд цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу,-

встановив :

ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивачка посилається на те, що 12 березня 2005 року зареєструвала шлюб з ОСОБА_3. У шлюбі проживали до 05 вересня 2016 року. Від шлюбу мають малолітніх дітей сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2. Спільне життя з відповідачем не склалося. Останнім часом між ними виникають сварки, перестали розуміти одне одного. Шлюбні відносини припинені з 30 травня 2015 року. Спільного сподарства не мають. Подальше спільне проживання та збереження сім»ї не можливе, оскільки шлюб існує лише юридично. Спору про поділ майна, яке є сумісною власністю, не має. Підтримувати сімейні відносини не бажає, що і змусило звернутися до суду.

В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала та просила зареєстрований шлюб з відповідачем розірвати, термін на примирення не надавати, місце проживання малолітньої дитини визначити з нею, залишити прізвище набуте у шлюбі та не стягувати з відповідача понесені нею судові витрати.

Відповідач позов визнав, погодився розірвати шлюб з позивачкою, термін на примирення просив не надавати, щодо визначення місця проживання дітей з матір»ю не заперечив.

Суд, вислухавши пояснення сторін, обговоривши питання щодо доцільності надання терміну для примирення та дослідивши докази у справі, вважає, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення.

Відповідно до ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Дружина та чоловік зобов'язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім'ї.

Згідно ст.ст.104,105, 110 СК України, однією із підстав припинення шлюбу є його розірвання, яке може відбуватися на підставі рішення суду за позовом одного із подружжя.

Відповідно до положень ст.ст.111-112 СК України, суд, з»ясувавши взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховуючи наявність неповнолітніх дітей, - постановляє рішення про розірвання шлюбу.

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, подальше збереження сімї позивачкою і відповідачем не можливе, поскільки сторони хоч і проживають разом, але протягом останніх двох років подружні стосунки припинили, відновлювати спільне життя не вбачають потреби, причиною розірвання шлюбу є різні погляди на життя, склад характеру, що унеможливлює існування сім»ї. Вжиття заходів щодо примирення подружжя є безпідставним, виходячи із тих обставин у справі, що шлюб між сторонами існує лише юридично, без паритетних засад про почуття взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, підтримання стосунків та не бажанням позивачки щодо надання такого строку, який вона вважає лише відтягуванням вирішення спору. Позивачка на розірванні шлюбу наполягає, відповідач не заперечує, а отже, подальше збереження шлюбу неможливе і суперечить інтересам сторін. В силу вищенаведеного, суд, вбачає відсутньою морально-правову основу шлюбу і приходить до висновку про наявність підстав для розірвання шлюбу. Майновий спір, як зазначили сторони, відсутній.

У відповідності до ст.109 СК України при розірванні шлюбу, суд визначає місце проживання малолітніх дітей сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, з матір»ю, позивачкою у справі, беручи до уваги обставину, що малолітні діти вже проживають біля на неї, вона працююча, забезпечена житлом, чого і не заперечив відповідач.

Суд, вважає за доцільним, згідно заявленого позивачкою клопотання залишити їй після розірвання шлюбу прізвище набуте у шлюбі, з огляду на право надане ст.113 СК України на вибір прізвища після розірвання шлюбу, як особі яка змінила прізвище у зв»язку з реєстрацією шлюбу.

Позов підтверджується: свідоцтвом про одруження, копією свідоцтв про народження ОСОБА_4 та ОСОБА_5.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 34, 55,104, 105, 110, 111, 112,113 Сімейного Кодексу України, ст.ст.51,52 Конституції України, ст.ст. 5, 10, 30, 60, 212, 213, 215, 294 ЦПК України, суд, -

вирішив :

Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу задоволити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_3 (дошлюбне прізвище Тесля) ОСОБА_6 та ОСОБА_3 зареєстрований 12 березня 2005 року Софіївською сільською радою Черкаського району Черкаської області за актовим записом №1.

Після розірвання шлюбу залишити ОСОБА_2 прізвище набуте у шлюбі ОСОБА_2.

Малолітніх дітей сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 після розірвання шлюбу залишити проживати біля матері ОСОБА_2.

Сторони мають право оскаржити в апеляційному порядку до Апеляційного суду Черкаської області рішення суду першої інстанції.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Черкаської області повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя ОСОБА_7