Дата документу 02.09.2016
ЄУ № 420/1815/16-ц
Провадження №2/420/890/16
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

02 вересня 2016 року смт. Новопсков

Луганська область

Суддя Новопсковського районного суду Луганської області Заботін В.В. розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 селищної ради про визнання права власності на домоволодіння,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Новопсковського районного суду Луганської області із позовом до відповідача ОСОБА_2 селищної ради, в якому просить винести рішення, яким визнати за ним право власності на домоволодіння № 143 по вул. Леніна (Українська) в смт. Новопсков Новопсковського району Луганської області. В обґрунтування позову зазначає, що у 1987 р. він придбав у ОСОБА_3 будинок за зазначеною вище адресою, що підтверджується копією договору купівлі-продажу від 18.11.1987 року. Оригінал зазначеного договору ним втрачено, залишилась тільки ксерокопія, взяти договір купівлі-продажу у Луганському державному нотаріальному архіві не має змоги, так як він розташований в м. Луганськ на території, що не контролюється Україні.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Розглянувши позовну заяву, вважаю, що вона не відповідає вимогам ст. 119 ЦПК України з огляду на наступне.

Відповідно до ч.5 ст.119 ЦПК України до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» розмір ставки судового збору із позовних заяв майнового характеру, які подаються до суду фізичною особою, становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати (551 грн. 20 коп.) та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати (6890 коп. 00 коп.).

Позивачем додано до справи квитанцію № 8 від 19.08.2016 р. про сплату 551,20 грн., тобто позивачем сплачений судовий збір за ставкою 0,4 розміру мінімальної заробітної плати.

Відповідно до п.4 ч.2 ст.119 ЦПК України позовна заява повинна містити ціну позову щодо вимог майнового характеру. Згідно ст. 80 ЦПК України у позовах про право власності на нерухоме майно ціна позову визначається дійсною вартістю нерухомого майна.

Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22.12.1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» вартість спірного майна визначається за погодженням сторін, а за його відсутності за дійсною вартістю майна на час розгляду спору. Під дійсною вартістю розуміється грошова сума, за яку майно може бути продано в даному населеному пункті чи місцевості. Ціна позову визначається від ринкової вартості майна на момент звернення до суду, на яке позивач просить визнати право власності та повинна бути підтверджена відповідними відомостями (оцінкою відповідної установи). Проте, будь-яких розрахунків з цього приводу та документів на підтвердження реальної ринкової вартості майна на час звернення до суду, на яке просить визнати право власності позивач, суду не подано.

Згідно вимог п. 5 та п. 6 ч.2 ст. 119 ЦПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги з зазначенням доказів, що підтверджують кожну обставину або наявності підстав для звільнення від доказування.

В роз'ясненнях, які містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України N 2 від 12.06.2009 р. "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" зазначено, що суди мають звертати особливу увагу, зокрема, на те, що у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.

Процесуальний закон вимагає саме на цій стадії зазначити всі докази на підтвердження своїх вимог, представлення яких можливе вже на подальших етапах руху позовної заяви, зокрема, під час судового розгляду. Зокрема, позивачем не зазначено докази на підтвердження того, що оригінал договору купівлі-продажу житлового будинку від 18.11.1987 р. по вул. Леніна (Українська) № 143 в смт. Новопсков Новопсковського району Луганської області, втрачений і за яких обставин; не зазначено доказів того, що відсутня можливість отримати дублікат даного договору та прийнятих з його боку заходів для того, щоб його отримати.

Крім того, з наданої позивачем до позову копії договору купівлі-продажу житлового будинку від 18.11.1987 р. вбачається, що продавцем зазначеного будинку був ОСОБА_3. Таким чином, відповідачем по справі має бути зазначена належна особа.

Дотримання вимог ст. 119 ЦПК України при пред`явленні позову в суд є імперативним правилом в тому числі і для суду на предмет перевірки позову і долучених до нього матеріалів і недопущення відкриття провадження і призначення непідготовленої справи (позову) до розгляду.

Враховуючи, що без усунення наведених вище недоліків неможливо вирішити питання про відкриття провадження у справі, позовну заяву необхідно залишити без руху та надати позивачеві строк для усунення зазначених недоліків.

Встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 - 120 ЦПК України, суддя постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків (ч.1 ст. 121 ЦПК України).

Право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.1975 року, «ОСОБА_4 де ля Прадель проти Франції» від 16.12.1992 року. Відтак, в кожному випадку позивач при зверненні до суду із позовом повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

Керуючись ст.ст. 119, 121 ЦПК України, суддя -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 селищної ради про визнання права власності на домоволодіння - залишити без руху.

Повідомити позивача про необхідність усунення недоліків заяви протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали суду, інакше вона буде вважатися неподаною та повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: