Справа №2-1973/08 10.11.2016 10.11.2016 10.11.2016
Провадження №22-ц/784/2198/16
Справа № 2-1973/08 Головуючий першої інстанції: Разумовська О.Г.
Провадження № 22-ц/784/2198/16 Суддя-доповідач Апеляційного суду: Коломієць В.В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2016 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області в складі

головуючого Коломієць В.В.

суддів Довжук Т.С., Темнікової В.І.,

із секретарем судового засідання Шагай О.А, ,

за участю: представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на заочне рішення Заводського районного суду м.Миколаєва від 14 квітня 2008 року у справі за позовом Відкритого акціонерного товариства «Кредитпромбанк» (далі - ВАТ «Кредитпромбанк»), правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» (далі - ПАТ «Дельта Банк»), до ОСОБА_4, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И Л А :

13 лютого 2008 року ВАТ «Кредитпромбанк» звернулось з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_3 про стягнення боргу за кредитним договором.

Позивач вказував, що між ВАТ «Кредитпромбанк» та ОСОБА_4 05 вересня 2005 року було укладено Кредитний договір № 03/1/077/05-Z, відповідно до якого останньому було надано на споживчі цілі кредит у сумі 200 000 гривень зі сплатою за користування кредитними коштами 20% річних, з кінцевим строком повернення до 04 вересня 2010 року.

У забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 05 вересня 2005 року ОСОБА_4 у заставу Банку передано транспортний засіб - автобус «NEOPLAN» модель 216, 1995 року випуску, кузов № НОМЕР_1, реєстраційний номер НОМЕР_2.

Також, з метою забезпечення виконання договору кредиту 05 вересня 2005 року між ВАТ «Кредитпромбанк» та відповідачем ОСОБА_3 було укладено договір поруки № 03/1/077/2/05- Z, відповідно до якого поручитель зобов'язується солідарно відповідати перед Банком у повному обсязі за своєчасне та повне виконання кредитних зобов'язань ОСОБА_4

Посилаючись на порушення відповідачами з лютого 2007 року своїх зобов'язань, що призвело до заборгованості за кредитним договором, позивач просив суд стягнути солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_3 заборгованість, яка станом на 05 лютого 2008 року становить у загальній сумі 187 904 грн. 19 коп., з яких: 35495грн.39коп. - прострочене тіло кредиту; 31 600 грн. 99 коп. - прострочені відсотки; 5323грн.84коп. - пеня за прострочення сплати тіла кредиту; 4640грн.34коп. - пеня за прострочення сплати відсотків; поточна заборгованість за відсотками - 3005грн.70коп.; залишок боргу за тілом кредиту - 107837грн.93коп. Крім того, позивач просив стягнути солідарно відповідачів відшкодування витрат на сплату судового збору у сумі 1700 грн. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 30 грн.

Заочним рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 14 квітня 2008 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_4, ОСОБА_3 в солідарному порядку на користь відкритого акціонерного товариства «Кредитпромбанк» заборгованість за кредитним договором у розмірі - 187904 грн. 19 коп., а також понесені витрати по сплаті держмита у сумі 1700 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 30 грн., а всього - 189634 грн. 19 коп.

Ухвалою Заводського районного суду м.Миколаєва від 16 травня 2016 року заяву Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про заміну сторони виконавчого провадження задоволено. Замінено стягувача у виконавчому провадженні з примусового виконання вищевказаного рішення суду: ПАТ «Кредитпромбанк» на правонаступника - Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк».

В апеляційній скарзі представник відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_2, посилаючись на незаконність рішення суду в частині стягнення заборгованості з поручителя, оскільки, на його думку, порука припинилась, просив рішення скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позову щодо солідарного стягнення заборгованості з ОСОБА_3 відмовити.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 05 вересня 2005 року між ВАТ «Кредитпромбанк», правонаступником якого є ПАТ «Кредитпромбанк», та ОСОБА_4 було укладено Кредитний договір № 03/1/077/05-Z, відповідно до якого Банк надав позичальнику на споживчі цілі кредит у сумі 200 000 гривень зі сплатою за користування кредитними коштами 20% річних, з кінцевим строком повернення до 04 вересня 2010 року. Пунктом 3.1. цього Договору встановлений обов'язок позичальника щомісячно, починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання кредиту, у період з 1-го по 10-те число (включно) кожного календарного місяця погашати отриманий кредит таким чином, щоб станом на 11-те число календарного місяця заборгованість за кредитом не перевищувала сум, зазначених у Графіку, наведеному у даному пункті Договору (а.с. 8-13).

З метою забезпечення зобов'язань за кредитним договором між Банком та ОСОБА_3 було укладено договір поруки № 03/1/077/2/05- Z, відповідно до якого поручитель зобов'язується солідарно відповідати перед Банком у повному обсязі за своєчасне та повне виконання кредитних зобов'язань ОСОБА_4 (а.с. 14-16). За умовами договору він діє до повного виконання забезпеченого зобов'язання (п. 3.1. договору поруки).

Судом також встановлено, що свої обов'язки за кредитним договором ОСОБА_4 виконував неналежним чином, у зв'язку з чим станом на 05 лютого 2008 року становить у загальній сумі 187 904 грн. 19 коп., з яких: 35495грн.39коп. - прострочене тіло кредиту; 31 600 грн. 99 коп. - прострочені відсотки; 5323грн.84коп. - пеня за прострочення сплати тіла кредиту; 4640грн.34коп. - пеня за прострочення сплати відсотків; поточна заборгованість за відсотками - 3005грн.70коп.; залишок боргу за тілом кредиту - 107837грн.93коп.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки ОСОБА_4 свої зобов'язання за кредитним договором не виконує, то в силу ст.ст. 525, 526, 543 ЦК України і умов укладеного між Банком та ОСОБА_3 договору поруки вказана заборгованість підлягає стягненню з відповідачів на користь ВАТ «Кедитпромбанк» у солідарному порядку.

Разом із тим, повністю погодитися із висновком суду в частині стягнення суми боргу з поручителя в обсязі, визначеному судом, неможна, виходячи з наступного.

Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та у встановлені договором строки.

Відповідно до ст.1054 ЦК за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором установлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишалася, та сплати належних йому процентів. Пунктами 3.17., 4.2. укладеного між Банком та ОСОБА_4 кредитного договору також передбачено, що у випадку невиконання або неналежного виконання позичальником обов'язків за цим договором, Банк має право на пред'явлення вимог про дострокове погашення заборгованості, а ОСОБА_4 зобов'язаний її достроково погасити.

У зв'язку з порушенням ОСОБА_4 умов кредитного договору щодо своєчасної сплати чергових платежів на погашення кредиту та утворенням простроченої заборгованості за кредитом листом від 27 грудня 2007 року ВАТ "Кредитпромбанк " повідомило позичальника про необхідність в 30-денний термін достроково погасити всю суму заборгованості за кредитом, проценти та штрафні сакції в загальному розмірі 185768грн.41коп. (а.с. 32).

Проте, зазначена вимога Банку відповідачами не була виконана.

Встановивши викладені обставини, суд відповідно до ст.ст. 526, 549, 611, 1050, 1051 ЦК України дійшов правильного висновку про обґрунтованість вимог Банку щодо стягнення з ОСОБА_4 кредитної заборгованості у загальній сумі 187 904 грн. 19 коп.

Відповідно до частини першої статті 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (частини перша, друга статті 554 ЦК України).

Припинення поруки пов'язане, зокрема, із закінченням строку її чинності.

За змістом частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Отже, порука - це строкове зобов'язання, і незалежно від того, встановлений строк її дії договором чи законом, його сплив припиняє суб'єктивне право кредитора.

Строк поруки не є строком для захисту порушеного права. Це строк існування самого зобов'язання поруки. Таким чином, і право кредитора, і обов'язок поручителя після його закінчення припиняються, а це означає, що жодних дій щодо реалізації цього права, в тому числі застосування примусових заходів захисту в судовому порядку, кредитор вчиняти не може.

Відповідно до частини першої статті 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (частина перша статті 252 ЦК України).

Разом з тим із настанням певної події, яка має юридичне значення, законодавець пов'язує термін, який визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (частина друга статті 251 та частина друга статті 252 ЦК України).

З укладеного між ВАТ «Кредитпромбанк» і ОСОБА_3 договору поруки вбачається, що в ньому не встановлено строку, після якого порука припиняється, а умова договору поруки про його дію до повного виконання забезпеченого зобов'язання не є встановленим сторонами строком припинення дії поруки, оскільки суперечить частині першій статті 251 та частині першій статті 252 ЦК України, тому в цьому разі слід застосувати норми частини четвертої статті 559 ЦК України про те, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Зі змісту укладеного між ВАТ «Кредитпробанк» і ОСОБА_4 кредитного договору вбачається, що позичальник ОСОБА_4 (а відтак і поручитель ОСОБА_3Б.) взяли на себе зобов'язання повернути суму кредиту з відповідними процентами до 04 вересня 2010 року, сплачуючи її частинами (щомісячними платежами) відповідно до графіку платежів, наведеному у п. 3.1. кредитного договору.

Отже, поряд з установленням строку дії договору сторони встановили й строки виконання боржником окремих зобов'язань (внесення щомісячних платежів), що входять до змісту зобов'язання, яке виникло на основі договору.

Строк виконання боржником кожного щомісячного зобов'язання згідно з частиною третьою статті 254 ЦК України спливає у відповідне число останнього місяця строку.

Якщо умовами договору кредиту передбачені окремі самостійні зобов'язання боржника про повернення боргу щомісяця частинами та встановлено самостійну відповідальність боржника за невиконання цього обов'язку, то у разі неналежного виконання позичальником цих зобов'язань позовна давність за вимогами кредитора до нього про повернення заборгованих коштів повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу.

Оскільки відповідно до статті 554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором у тому самому обсязі, що й боржник, то зазначені правила (з урахуванням положень частини четвертої статті 559 ЦК України) повинні застосовуватись і до поручителя.

Таким чином, слід дійти висновку про те, що у разі неналежного виконання боржником зобов'язань за кредитним договором передбачений частиною четвертою статті 559 ЦК України строк пред'явлення кредитором вимог до поручителя про повернення боргових сум, погашення яких згідно з умовами договору визначено періодичними платежами, повинен обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу.

Як убачається з пункту 3.1. кредитного договору, позичальник зобов'язується здійснювати погашення кредиту та сплату відсотків за користування ним щомісячно, починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання кредиту, у період з 1-го по 10-те число (включно) кожного календарного місяця погашати отриманий кредит таким чином, щоб станом на 11-те число календарного місяця заборгованість за кредитом не перевищувала сум, зазначених у Графіку, наведеному у даному пункті Договору.

Відповідно до п. 2.1 договору поруки у разі порушення Позичальником СВОЇХ зобов'язань перед Банком за платежами, що передбачені кредитним договором, відповідальність Поручителя наступає з наступного дня за датою платежу, яка передбачена кредитним договором..

Отже, оскільки кредитним договором передбачено, що чергові платежі боржник повинен був здійснювати не пізніше 10-те числа звітного місяця, а за договором поруки поручителі відповідають за зобов'язаннями боржника, які передбачені кредитним договором, тому з часу несплати кожного з платежів відповідно до статті 261 ЦК України починається перебіг позовної давності для вимог до боржника та обрахування встановленого частиною четвертою статті 559 ЦК України шестимісячного строку для пред'явлення вимог до поручителя.

У разі пред'явлення банком вимог до поручителя більше ніж через шість місяців після настання строку для виконання відповідної частини основного зобов'язання в силу положень частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється в частині певних щомісячних зобов'язань щодо повернення грошових коштів поза межами цього строку.

Разом із тим правовідносини поруки за договором не можна вважати припиненими в іншій частині, яка стосується відповідальності поручителя за невиконання боржником окремих зобов'язань за кредитним договором про погашення кредиту до збігу шестимісячного строку з моменту виникнення права вимоги про виконання відповідної частини зобов'язань.

Відповідно закінчення строку, установленого договором поруки, так само як сплив шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання або одного року від дня укладення договору поруки, якщо строк основного зобов'язання не встановлений, припиняє поруку за умови, що кредитор протягом строку дії поруки не пред'явить вимоги до поручителя.

Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 29 червня 2016 року у справі № 6-272цс16.

Як вбачається з матеріалів справи, останній платіж ОСОБА_4 було здійснено у січні 2007 року, відтак із цього часу кредитор дізнався про порушення власних прав та із позовом до суду Банк звернувся 13 лютого 2008 року, тобто вимога щодо стягнення заборгованості за період з лютого 2007 року по 13 серпня 2007 року пред'явлена Банком до поручителя більше ніж через шість місяців після настання строку для виконання відповідної частини основного зобов'язання.

За такого, з поручителя ОСОБА_3 на користь Банку на виконання солідарного обов'язку по погашенню заборгованості ОСОБА_4 за кредитним договором № 03/1/077/05-Z від 05 вересня 2005 року, підлягає стягненню заборгованість за період, починаючи з 14 серпня 2007 року, яка станом на 05 лютого 2008 року становить у загальній сумі 143 835грн.58коп., з яких: 15495грн.48коп. - прострочене тіло кредиту; 14665 грн. 16 коп. - прострочені відсотки; 1613грн.23коп. - пеня за прострочення сплати тіла кредиту; 1218грн.08коп. - пеня за прострочення сплати відсотків; поточна заборгованість за відсотками - 3005грн.70коп.; залишок боргу за тілом кредиту - 107837грн.93коп.,

Разом із тим, доводи апеляційної скарги про припинення дії договору поруки у повном обсязі колегія судів вважає безпідставними з огляду на нижчевикладене.

Так, у зв'язку з порушенням позичальником ОСОБА_4 своїх зобов'язань за кредитним договором щодо своєчасної сплати чергових платежів ВАТ "Кредитпромбанк" відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України та пунктів 3.17., 4.2. Кредитного договору використав право достроково вимагати стягнення з позичальника та поручителя заборгованості за кредитним договором, надіславши 27 грудня 2007 року вимогу про дострокове повернення всієї суми кредиту й пов'язаних із ним платежів у 30-денний термін (а.с. 32), змінивши таким чином строк виконання основного зобов'язання.

В разі, якщо кредитор змінює на підставі частини другої статті 1050 ЦК України строк виконання основного зобов'язання, то передбачений частиною четвертою статті 559 цього Кодексу шестимісячний строк обчислюється від цієї дати.

Такий правовий висновок неодноразово висловлював Верховний Суд України, зокрема, у постановах від 02.09.2015 року у справі № 6-1077цс15, від 09.09.2015 року у справі № 6-933цс15, від 11.11.2015р. у справі № 6-2056цс15:

Враховуючи викладене, строк виконання зобов'язання по достроковому поверненню всієї суми отриманих кредитних коштів та виконання інших зобов'язань настав 27 січня 2008 року.

З даним позовом ВАТ «Кредитпромбанк» звернулось до суду 13 лютого 2008 року.

Таким чином, дія договору поруки в частині певних щомісячних зобов'язань щодо погашення кредитної заборгованості за період, починаючи з 14 серпня 2007 року - не припинилась, оскільки вимоги про стягнення такої заборгованості були заявлені Банком в межах встановленого ч. 4 ст. 559 ЦК України шестимісячного строку.

За таких обставин, відповідно до ст.ст. 526, 554, 1050, 1054 ЦК України з ОСОБА_4 підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором № 03/1/077/05-Z від 05 вересня 2005 року в загальній сумі 187 904грн.19коп., з яких 143 835грн.58коп. підлягає стягненню в солідарному порядку з обох відповідачів.

Разом з цим, оскаржуваним рішенням з відповідачів була стягнута в солідарному кредитна заборгованість без зазначення складових такої заборгованості і до того ж в загальній сумі разом із судовими витратами.

Крім того, вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд невірно зазначив про їх стягнення з відповідачів у солідарному порядку, оскільки солідарна відповідальність у даному випадку законом не передбачена. До того ж з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 є інвалідом ІІ групи (а.с. 64, 65, 169), а тому відповідно до вимог п. 9 ч. 1 ст 5 Закону України «Про судовий збір» він звільнений від сплати судового збору. За такого, рішення суду в частині розподілу судового збору також не відповідає вимогам закону. Отже, виходячи з вимог ст. 88 ЦПК України, з ОСОБА_4 на користь позивача підлягає стягненню відшкодування витрат на сплату судового збору у сумі 1700 грн. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 30 грн.

Враховуючи викладене, відповідно до п.4 ч.1 ст.309 ЦПК України заочне рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 14 квітня 2008 року підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення.

Оскільки ПАТ «Дельта Банк» на підставі договору купівлі продажу прав вимоги, укладеного 20 травня 2013 року між ними та ПАТ «Кредитпромбанк» (а.с. 144-148), є правонаступником останнього, зокрема, щодо прав та обов'язків за укладеними 05 вересня 2005 року між ВАТ «Кредитпромбанк» та ОСОБА_4 кредитним договором, то кредитна заборгованість відповідачів підлягає стягненню на користь ПАТ «Дельта Банк».

Керуючись ст. ст. 303, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів

ВИРІШИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Заочне рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 14 квітня 2008 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», який є правонаступником Відкритого акціонерного товариства «Кредитпромбанк», заборгованість за кредитним договором № 03/1/077/05-Z від 05 вересня 2005 року в загальній сумі - 187 904грн.19коп. (сто вісімдесят сім тисяч дев'ятсот чотири гривні дев'ятнадцять копійок), з яких: 35495грн.39коп. - прострочене тіло кредиту; 31 600 грн. 99 коп. - прострочені відсотки; 5323грн.84коп. - пеня за прострочення сплати тіла кредиту; 4640грн.34коп. - пеня за прострочення сплати відсотків; поточна заборгованість за відсотками - 3005грн.70коп.; залишок боргу за тілом кредиту - 107837грн.93коп.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», який є правонаступником Відкритого акціонерного товариства «Кредитпромбанк», відшкодування витрат на сплату судового збору у сумі 1700 грн. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 30 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», який є правонаступником Відкритого акціонерного товариства «Кредитпромбанк», заборгованість за кредитним договором № 03/1/077/05-Z, від 05 вересня 2005 року в загальній сумі 143 835грн.58коп. (сто сорок три тисячі вісімсот тридцять п'ять гривень п'ятдесят всім копійок), з яких: 15495грн.48коп. - прострочене тіло кредиту; 14665 грн. 16 коп. - прострочені відсотки; 1613грн.23коп. - пеня за прострочення сплати тіла кредиту; 1218грн.08коп. - пеня за прострочення сплати відсотків; поточна заборгованість за відсотками - 3005грн.70коп.; залишок боргу за тілом кредиту - 107837грн.93коп., на виконання солідарного обов'язку по погашенню заборгованості ОСОБА_4 за кредитним договором № 03/1/077/05-Z, від 05 вересня 2005 року.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: В.В. Коломієць

Судді: Т.С. Довжук

В.І. Темнікова