Провадження № 22-ц/779/1070/2016
Головуючий у 1 інстанції Пастернак І. А.
Суддя-доповідач Бойчук І.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2016 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого Бойчука І.В.,

суддів Вакарук В.М., Горейко М.Д.,

секретаря Драганчук У.М.,

з участю представника прокуратури Івано-Франківської області,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до Прокуратури Івано-Франківської області, Державної казначейської служби України про стягнення 10 000,00 грн. моральної шкоди, завданої прокурором міста Івано-Франківська шляхом порушення права на інформацію, відмовою від надання інформації, наданням недостовірної та неповної інформації, навмисним приховуванням інформації, порушенням вимог законодавства про звернення громадян за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Івано-Франківського міського суду від 12 квітня 2016 року

в с т а н о в и л а :

Рішенням Івано-Франківського міського суду від 12 квітня 2016 року відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_2 до Прокуратури Івано-Франківської області, Державної казначейської служби України про стягнення 10 000,00 грн. моральної шкоди, завданої прокурором міста Івано-Франківська шляхом порушення права на інформацію, відмовою від надання інформації, наданням недостовірної та неповної інформації, навмисним приховуванням інформації, порушенням вимог законодавства про звернення громадян.

Апелянт не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції подав апеляційну скаргу в якій зазначає, що рішення суду першої інстанції є незаконним, необґрунтованим та таким, що підлягає скасуванню оскільки висновки суду не відповідають обставинам справи.

Викладені висновки суду про відмову в задоволенні позову взагалі не відповідають фактичним обставинам справи, наявним в справі доказам і свідчать про умисне спотворення судом першої інстанції суті справи. Суд, не з'ясувавши правову природу заявлених позовних вимог, спірних правовідносин та норми права, які їх регулюють, не уточнивши їх належно, фактично відмовився розглядати позов та самостійно встановлювати цивільно-правову вину відповідача, без надання будь-якого обґрунтування не врахував і не дав оцінки поясненням та доказам, наданим позивачем, які мають істотне значення для її правильного вирішення. В мотивувальній частині рішення докази проаналізовано частково і вибірково, що спотворює суть справи і надає можливість безпідставно уникнути відповідальності за неналежні дії органів влади.

Судом першої інстанції не виконано вимог ст.. 215 ЦПК України, не встановлено обставин справи. Всупереч ч.6 ст.176 ЦПК не проголошено письмових пояснень.

Зазначає, що фактично жодного спору в нього з прокурором м. Івано-Франківська не виникло, оскільки за змістом його звернення обов'язки прокурора були безумовними і ці обов'язки він не виконав.

Апелянт вважає, що даний спір не вирішений судом першої інстанції.

Просить рішення суду першої інстанції скасувати, ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення представника прокуратури Івано-Франківської області, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про відхилення апеляційної скарги з наступних підстав.

Судом встановлено, що 10.06.2015 року позивач звернувся з заявою до прокурора міста Івано-Франківська у якій оскаржив неналежний розгляд заступником прокурора міста його заяви від 29.05.2015 р. У заяві позивач просив надати інформацію, чому після повернення матеріалів №361с-98 з Івано-Франківського міського суду після завершення розгляду цивільної справи № 344/954/13-ц з них було вилучено відмовний матеріал №361-98; коли саме і за чиєю вказівкою це відбулося; оскільки перший заступник прокурора міста посилається на акти від 20.01.2010 року, від 17.01.2012 р. та від 31.04.2014 р., а матеріали з суду були повернуті лише в грудні 2014 року - надати копію акта, який безпосередньо підтверджує підставу, дату та факт знищення саме відмовних матеріалів №361-98 та з вимогою офіційно підтвердити факти (а.с.9-10).

Відповідно до заяви позивача прокуратура м. Івано-Франківська приховала інформацію з приводу наявності відмовного матеріалу №361-98 та те, що позивач знайомився з ним в листопаді 2014 році при розгляді справи № 344/954/13-ц.

Судом констатовано, що з даних, які містяться у листі-відповіді №85-26-15 від 25.06.15 за підписом прокурора міста Івано-Франківська В.Никифорука, позивачу надано відповідь на звернення від 29.05.2015 року. Дане звернення розглянуто (відповідно до ст.ст. 18, 20 ЗУ "Про звернення громадян") з дотриманням строків, а твердження позивача про порушення термінів його розгляду є безпідставними.

Згідно ухвали Івано-Франківського міського суду від 13.09.2014 року у справі № 344/954/13-ц та супровідного листа прокуратури міста 109-4051 вих-14 від 14.10.2014 року до міського суду було скеровано наглядові провадження за зверненнями ОСОБА_2 та ОСОБА_4 №361с-98 1том за 2001 рік на 87 арк.; №361с-98 1том за 2003-2006 року на 175 арк; №361с-98 1том за 2004-2006 року на 64 арк; №361с-98 1том за 2011 рік на 33 арк. Даний факт підтверджується копіями супровідних листів Івано-Франківського міського суду №6932 від 06.02.2015 року та прокуратури міста Івано-Франківська від 14.10.2014 року №109-4051 вих-14(а.с.32, 33).

Відповідно до опису відмовний матеріал №361-98 в даних провадженнях не зазначений, а тому суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку, що твердження про ознайомлення позивача з вказаним відмовним матеріалом в Івано-Франківському міському суді у 2014 році є безпідставним.

Факт наявності чи відсутності певних документів в наглядових провадженнях за зверненнями заявник вправі самостійно підтвердити при ознайомленні з даними провадженнями в прокуратурі м. Івано-Франківська. Інформацію про інструкцію з діловодства, яку використовують органи прокуратури України заявник вправі отримати відвідавши офіційний веб-сайт Генеральної прокуратури України.

Позивач ставить вимогу про стягнення з Держави Україна в особі відповідного органу державного казначейства - Державної казначейської служби України 10 000 грн. моральної шкоди, завданої прокурором міста Івано-Франківська шляхом порушення права на інформацію, відмовою від надання інформації, наданням недостовірної та неповної інформації, навмисним приховуванням інформації, порушенням вимог законодавства про звернення громадян.

За вимогами ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст. 1174 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи.

Відповідно до п.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" суд повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Суд першої інстанції вказав, що у даній справі доведенню підлягає факт прийняття посадовою особою органів прокуратури незаконного рішення або вчинення незаконної дії чи бездіяльності. Однак, позивач не надав доказів які б свідчили про вчинення посадовою особою органів прокуратури незаконних дій чи бездіяльності, прийняття незаконного рішення. При цьому позивач не скористався своїм правом на звернення з позовом про оскарження неправомірних дій відповідача в порядку адміністративного судочинства.

Позивач не вказав у чому саме полягало порушення його права на інформацію, відмова у наданні та наданні недостовірної та неповної інформації чи приховуванням інформації, порушенням законодавства про звернення громадян відповідачами, якими доказами підтверджується дане порушення, чи є причинний зв'язок з такими діями відповідача та спричиненою йому моральною шкодою.

Доводи апеляційної скарги про фактичне усунення суду від вирішення його позову, не знайшли свого підтвердження у суді, оскільки доказів про заподіяння позивачу моральної шкоди будь-якими діями органів прокуратури міста Івано-Франківська чи області, не встановлено. Інші доводи апеляційної скарги не спростовують обґрунтованості судового рішення.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції постановлено рішення з додержанням вимог матеріального та процесуального права. Підстав для його скасування з мотивів, наведених у апеляційній скарзі, не встановлено.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Івано-Франківського міського суду 12 квітня 2016 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Судді: І.В. Бойчук

В.М. Вакарук

М.Д. Горейко