Головуючий суду 1 інстанції - Овчаренко О.Л.
Доповідач - Оробцова Р.І.
Справа № 425/2714/15-ц
Провадження № 22ц/782/169/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Луганської області у складі :

головуючого: Оробцової Р.І.

суддів: Карташова О.Ю., Дронської І.О.

секретар Попова Т.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Сєвєродонецьку цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Рубіжанського міського суду Луганської області від 08 лютого 2016 року

за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про відшкодування витрат на лікування та поховання спадкодавця, -

ВСТАНОВИЛА :

У серпні 2015 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом, в обґрунтування якого вказала, що з березня 1993 року вона і ОСОБА_4 спільно проживали і надалі були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки, проте шлюб вони не зареєстрували. Після придбання 23 липня 2008 року квартири АДРЕСА_1 на ім'я ОСОБА_4 вони за спільні кошти зробили в ній ремонт та з 2013 року стали в ній проживати як подружжя, їхні сімейні відносини тривали до смерті ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року. Після смерті ОСОБА_4 спадщину на вищевказану квартиру прийняла та оформила його сестра, відповідач за позовом ОСОБА_2 Під час їхнього спільного проживання та перед смертю ОСОБА_4 хворів, догляд за ним, витрати на лікування здійснювала вона, позивачка. Поховання також здійснювала тільки вона за свої кошти. Витрати на лікування склали 2219,12 грн., витрати, які вона здійснила на поховання ОСОБА_4, склали 3955грн. Вона вважає, що має право на відшкодування спадкоємицею ОСОБА_2 витрат, понесених нею на лікування і поховання спадкодавця ОСОБА_4. Посилаючись на вищевказане позивачка просила суд стягнути з ОСОБА_2 на її користь 6174,12 грн. відшкодування витрат на лікування та поховання ОСОБА_4

Оскаржуваним рішенням суду першої інстанції Позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про відшкодування витрат на лікування та поховання спадкодавця задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_2, на користь ОСОБА_3 у відшкодування витрат, понесених на лікування та поховання спадкодавця, 6151 (шість тисяч сто п'ятдесят одну) гривню 91 копійку, в задоволенні іншої частини вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі апелянт вказує, що висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, а тому просить скасувати рішення Рубіжанського міського суду Луганської області від 08 лютого 2016 року та постановити нове рішення яким відмовити ОСОБА_3 в задоволенні її позовних вимог в повному обсязі у зв'язку з їх необґрунтованістю.

Вислухавши доповідь судді, пояснення представника позивача, розглянувши справу у межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду, колегія суддів вважає апеляційну скаргу слід відхилити з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України законним і обґрунтованим є рішення, коли суд виконав всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом на основі повного і всебічного з'ясування обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених такими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

З матеріалів справи вбачається, що встановлені судом обставини у повному обсязі відповідають матеріалам справи, оскільки судом встановлено, що ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року в м. Рубіжне, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.6).

Рішенням Рубіжанського міського суд Луганської області від 16.06.2015 року було встановлено факт сумісного проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_5 та ОСОБА_4 в період з 01.01.2004 року по день смерті ОСОБА_4. Рішення суду набрало законної сили 08.09.2015 року (а.с.34).

Відповідачка ОСОБА_2 є рідною сестрою померлого ОСОБА_4 і спадкоємцем після його смерті, що отримала спадщину, на яку видано свідоцтво про право на спадщину за законом від 27.11.2014 р. і яка складається з квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1

Зазначені обставини сторонами не оспорювались.

Вважаючи, що відповідачка як спадкоємець майна померлого зобов'язана відшкодувати їй витрати на лікування та поховання спадкодавця, однак добровільно відшкодувати їх відмовляється, позивач звернулась до суду з даним позовом.

Спірні правовідносини регулюються ст.1232 ЦК України, згідно якої спадкоємці зобов'язані відшкодувати розумні витрати, які були зроблені одним із них або іншою особою на утримання, догляд, лікування та поховання спадкодавця. Витрати на утримання, догляд, лікування спадкодавця можуть бути стягнені не більш як за три роки до його смерті.

Місцевим судом встановлено, що ОСОБА_4 дійсно знаходився на лікуванні з 18.02.2014 року по 24.02.2014року у відділенні Комунальної установи «Рубіжанська центральна міська лікарня», що підтверджується відповідною довідкою від 08.02.2016 року №01-28- 73 (а.с.73).

З наданих позивачкою фіскальних чеків КП «ЛО «Фармація» від 19, 20, 22, 23 лютого 2014 р. (а.с.8-12), вбачається, що загальна сума, на яку вони були видані, складає 2219,12 грн.

Суд першої інстанції обґрунтовано відхилив посилання представника відповідача на те, що фіскальні чеки не є належними доказами на підтвердження витрат, понесених позивачкою на лікування ОСОБА_4, оскільки надані позивачкою фіскальні чеки містять дату їх видачі, яка узгоджується з періодом знаходження ОСОБА_4 на лікуванні в період часу з 18.02.2014 року по 24.02.2014року та датами видачі лікарських рецептів (а.с.9-12), перелік лікарських засобів (лікувальних препаратів, ліків, медикаментів), зазначений в фіскальних чеках, відповідає переліку лікарських засобів, зазначених в рецептах, виданих лікарями, із зазначенням на них прізвища хворого «Сокирка».

В судовому засіданні встановлено, що фіскальні чеки надані позивачкою .

Відповідачка в судовому засіданні суду першої інстанції не заперечувала проти того, що всі медикаменти для лікування її брата ОСОБА_4 дійсно купувала позивачка, однак, зазначила, що вона особисто передала позивачці 2000 грн., які взяла у борг у ОСОБА_6 для лікування брата, а також передала 1500 грн., які зняла в банку.

Відповідачкою не надано доказів здійснення нею будь-яких витрат на лікування померлого ОСОБА_4, оскільки надана відповідачем розписка на підтвердження отримання нею від ОСОБА_6 2000 грн. на придбання лікарських засобів для ОСОБА_4 (а.с.44) та виписка по рахунку відповідача, з якої вбачається, що 21.02.2014 р. ОСОБА_2 було знято 1500 грн. (а.с. 41-43), не можуть свідчити про те, що зазначені суми було витрачено відповідачкою саме на лікування ОСОБА_4 Доказів тому, що зазначені гроші відповідачка передала особисто позивачці на лікування ОСОБА_4, не надано.

Вирішуючи питання про розмір витрат, понесених позивачкою на лікування ОСОБА_4, суд першої інстанції, ретельно дослідивши докази прийшов до висновку, що вони понесені позивачкою саме в сумі 2196,91 грн., а не як заявлено в позові - 2219,12 грн., оскільки до витрат на лікування відносяться саме кошти, витрачені на лікарські засоби (лікувальні препарати, ліки, медикаменти). З фіскальних чеків, наданих позивачкою, вбачається, що до заявленої позивачкою суми увійшли також кошти, витрачені нею на пакети в загальній сумі 1,6 грн., вологі серветки в сумі 18,55 грн., бахіли в сумі 0,36 грн., які не можуть бути віднесені до витрат на лікування, а також «Валідол» в сумі 1,70 грн., який не був призначений ОСОБА_4 за рецептами лікарів, які надані позивачкою.

Розмір витрат, понесених позивачкою на лікування ОСОБА_4 складає 2196,91 грн.

Відповідно до положень ст. 2 Закону України «Про поховання та похоронну справу» похованням померлого є комплекс заходів та обрядових дій, які здійснюються з моменту смерті людини до поміщення труни з тілом або урни з прахом у могилу або колумбарну нішу, облаштування та утримання місця поховання відповідно до звичаїв та традицій, що не суперечать законодавству.

Під комплексом заходів та обрядових дій розуміється, зокрема, організація поховання померлого і проведення у зв'язку з цим ритуальних послуг відповідно до місцевих умов.

Відповідно до наданих позивачем документів (квитанцій, товарного чеку) від 25.02.2014 р. (а.с.13), виданих на ім'я ОСОБА_3, вбачається, що саме позивачка організувала поховання ОСОБА_4, у зв'язку з чим понесла витрати на ритуальні послуги у сумі 3995 грн. При цьому суд зазначає, що позовні вимоги в частині стягнення витрат на поховання спадкодавця заявлені позивачкою саме в розмірі 3955 грн.

Докази, надані позивачкою на підтвердження понесених нею витрат на лікування та поховання ОСОБА_4, являються письмовими доказами, які відповідають вимогам ст.ст.57-59,64 ЦПК України, і суд першої інстанції на підставі ст.212 ЦПК України дав їм оцінку і визнав їх належними , допустимими.

Проаналізувавши документи, якими підтверджується факт понесених позивачем витрат на лікування та поховання ОСОБА_4, судом визнано, що такі витрати позивача є розумними.

Відповідачем не доведено здійснення нею будь-яких витрат на поховання ОСОБА_4, в той час як позивач заперечує факт передачі їй як відповідачкою, так і іншими особами грошей на поховання ОСОБА_4

Відповідачка в судовому засіданні суду першої інстанції зазначила, що дочка померлого - ОСОБА_7 в грудні 2014 року замовила пам'ятник на могилу батька, заплативши 5000 грн. Вона, відповідачка додала на оплату пам'ятника зі своїх грошей 950 грн., оскільки він коштує 5900 грн. Зазначене не оспорювалось позивачкою.

Однак, позовні вимоги про стягнення вартості пам'ятника, встановленого на могилі померлого, позивачкою не заявлялись, а витрати на поховання спадкодавця повинна нести та особа, яка прийняла спадщину.

Відповідачка зазначила, що вона теж понесла витрати на поховання ОСОБА_4, організувавши поминальні обіди на сорок днів та рік після смерті її брата. Однак, за змістом ст.1232 ЦК України, витрати на проведення поминального обіду взагалі не можуть бути віднесені до витрат на поховання, відшкодовувати які зобов'язані спадкоємці.

Таким чином, зважаючи на те, що спадщину за законом прийняла лише спадкоємець - відповідач по справі ОСОБА_2, виходячи з вимог ст.1232 ЦК України, саме відповідачка повинна нести витрати на лікування та поховання померлого спадкодавця ОСОБА_4, а позивач ОСОБА_3 має право на відшкодування витрат на лікування та поховання спадкодавця.

Згідно ст.3 ЦГІК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. І ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, та в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. І ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Зважаючи на викладене, доводи апелянта про незаконність та необґрунтованість рішення суду слід вважати такими, що не заслуговують на увагу, оскільки вони базуються на вимогах про переоцінку доказів і обставин досліджених в судовому засіданні і не вказують на жодну обставину, яка узгоджувалась з вимогами цивільно-процесуального закону.

Відповідно до вимог ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Рішення суду відповідає вимогам закону, порушень процесуального законодавства при розгляді справи та прийнятті рішення не встановлено, тому підстав для скасування рішення колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Рубіжанського міського суду Луганської області від 08 лютого 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає чинності негайно та може бути оскаржена протягом двадцяти днів у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий :

Судді :