АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1232/16Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 19,27 Компанієць О. В.
Доповідач в апеляційній інстанції
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2016 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоСіренка Ю. В.
суддівМіщенка С. В., Пономаренка В. В.
при секретаріКолеснику Я. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу представника ПАТ «Брокбізнесбанк» - Романів Антона Анатолійовича на рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 9 лютого 2016 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» до ОСОБА_7 про стягнення заборгованості, заслухавши представника позивача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, -

в с т а н о в и л а :

У серпні 2015 року ПАТ «Брокбізнесбанк» звернувся до суду із позовом до ОСОБА_7 про стягнення заборгованості, мотивуючи свої вимоги тим, що 25 вересня 2013 року між ПАТ «Брокбізнесбанк» та ОСОБА_7 було укладено договір № 00599961 про відкриття та обслуговування поточного рахунку з оформленням платіжної картки.

Згідно розділу 1 зазначеного договору, банк на підставі заяви Позичальника видає власнику рахунку - ОСОБА_7, спеціальну картку міжнародної платіжної системи MASTERCARD WORLD та відкриває спеціальний картковий рахунок в гривні та здійснює його обслуговування.

У відповідності до додаткової угоди № 1 від 25 вересня 2013 року про відкриття кредитної лінії в межах зарплатних проектів до договору № 00599961 про відкриття та обслуговування спеціального карткового рахунку платіжної картки міжнародної платіжної системи MASTERCARD WORLD від 15.09.2013 року, ОСОБА_7 було надано грошові кошти шляхом відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії з лімітом в сумі 8000 грн. на строк з 25.09.2013 року по 24.09.2015 року зі сплатою процентів у розмірі 32 % річних за користування кредитною лінією на споживчі цілі.

Згідно п. 7.1.3 Кредитного договору у разі виникнення заборгованості по рахунку та її непогашення в терміни, які визначено договором, власнику рахунку гарантує повернення цієї суми заборгованості Банку всіма коштами, майном, майновими правами, що належать йому.

Відповідно до п. 6 Додаткової угоди № 1 до кредитного договору проценти за користування кредитною лінією нараховуються банком у валюті рахунку, починаючи з дати фактичного використання кредитних коштів.

Відповідно до п. 7 Додаткової угоди № 1 до кредитного договору власник рахунку сплачує банку проценти за користування кредитною лінією щомісячно не пізніше 25 числа місяця, наступного за місяцем, в якому нараховані проценти.

Відповідно до п.14 Додаткової угоди № 1 до кредитного договору, у разі порушення строків погашення заборгованості за кредитною лінією та/або строків погашення заборгованості за кредитною лінією, а також інших платежів власник рахунку сплачує штраф за кожен факт такого прострочення у розмірі 100 грн.

Вказував, що відповідач свої зобов'язання за кредитним договором не виконує в результаті чого, виникла заборгованість , яка станом на 28 квітня 2015 року становить 15020,49 грн. та складається з наступного :

- заборгованість за кредитом - 7963, 47 грн.

- заборгованість за процентами за користування кредитом - 3494, 05 грн.

- неустойка (пеня) за прострочення сплати кредиту - 700 грн.

- неустойка (пеня) за прострочення сплати процентів - 1400 грн.

- сума індексу інфляції простроченої заборгованості по кредиту - 643, 15 грн.

- сума індексу інфляції простроченої заборгованості по нарахованим відсоткам - 736, 84 грн.

- 3% річних (згідно ст. 625 ЦК України ) за неправомірне користування чужими грошовими коштами (заборгованість по кредиту) - 36, 16 грн.

- 3% річних (згідно ст. 625 ЦК України) за неправомірне користування чужими грошовими коштами (заборгованість по несплаченим процентам) - 46, 82 грн.

Позивач просив суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість по кредитному договору в розмірі 15020, 49 грн. та вирішити питання про розподіл судових витрат.

Рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 9 лютого 2016 року позов ПАТ «Брокбізнесбанк» задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ПАТ «Брокбізнесбанк» заборгованість за кредитним договором в сумі 7963, 47 грн.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Не погоджуючись із рішенням суду, представник ПАТ «Брокбізнесбанк» - РоманівА.А. подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, судова колегія приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтями 213, 214 ЦПК України передбачено, що рішення повинно бути законним і обгрунтованим та відповідати на питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувались вимоги і заперечення, якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам закону ухвалене судове рішення відповідає не повністю.

Судом встановлено, що 25 вересня 2013 року між ПАТ «Брокбізнесбанк» та ОСОБА_7 було укладено договір № 00599961 про відкриття та обслуговування поточного рахунку з оформленням платіжної картки. (а.с. 4-8)

Згідно розділу 1 зазначеного договору, Банк на підставі заяви Позичальника видає власнику рахунку - ОСОБА_7, спеціальну картку міжнародної платіжної системи MASTERCARD WORLD та відкриває спеціальний картковий рахунок в гривні та здійснює його обслуговування.

У відповідності до додаткової угоди № 1 від 25 вересня 2013 року про відкриття кредитної лінії в межах зарплатних проектів до договору № 00599961 про відкриття та обслуговування спеціального карткового рахунку платіжної картки міжнародної платіжної системи MASTERCARD WORLD від 15.09.2013 року , гр. ОСОБА_7 було надано грошові кошти шляхом відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії з лімітом в сумі 8000 грн. на строк з 25.09.2013 року по 24.09.2015 року зі сплатою процентів у розмірі 32 % річних за користування кредитною лінією на споживчі цілі. (а.с. 9-12)

Згідно п. 7.1.3 Кредитного договору у разі виникнення заборгованості по рахунку та її непогашення в терміни, які визначено договором , власник рахунку гарантує повернення цієї суми заборгованості Банку всіма коштами, майном, майновими правами , що належать йому.

Відповідно до п. 6 Додаткової угоди № 1 до кредитного договору проценти за користування кредитною лінією нараховуються банком у валюті рахунку, починаючи з дати фактичного використання кредитних коштів.

Відповідно до п. 7 Додаткової угоди № 1 до кредитного договору власник рахунку сплачує банку проценти за користування кредитною лінією щомісячно не пізніше 25 числа місяця, наступного за місяцем, в якому нараховані проценти.

Відповідно до п.14 Додаткової угоди № 1 до кредитного договору, у разі порушення строків погашення заборгованості за кредитною лінією та/або строків погашення заборгованості за кредитною лінією , а також інших платежів власник рахунку сплачує штраф за кожен факт такого прострочення у розмірі 100 грн.

Позивач вказує, що відповідач свої зобов'язання за кредитним договором не виконує в результаті чого, виникла заборгованість , яка станом на 28 квітня 2015 року становить 15020, 49 грн. та складається з наступного :

- заборгованість за кредитом - 7963, 47 грн.

- заборгованість за процентами за користування кредитом - 3494, 05 грн.

- неустойка (пеня) за прострочення сплати кредиту - 700 грн.

- неустойка (пеня) за прострочення сплати процентів - 1400 грн.

- сума індексу інфляції простроченої заборгованості по кредиту - 643, 15 грн.

- сума індексу інфляції простроченої заборгованості по нарахованим відсоткам - 736, 84 грн.

- 3% річних (згідно ст.. 625 ЦК України ) за неправомірне користування чужими грошовими коштами (заборгованість по кредиту) - 36, 16 грн.

- 3% річних (згідно ст.. 625 ЦК України) за неправомірне користування чужими грошовими коштами (заборгованість по несплаченим процентам) - 46, 82 грн.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд виходив з того, що в даному випадку має місце прострочення кредитора за договором № 00599961, оскільки, вважав, що з березня 2014 року платіжні картки банку не обслуговувались в банкоматах ПАТ «Брокбізнесбанку», а електронні платежі банком не приймались. Крім того, банк не повідомив боржника , яким чином йому належало повертати кредит після введення в банку тимчасової адміністрації.

Суд вважав, що оскільки банк не забезпечив відповідачу можливості повертати кредит після 3 березня 2014 року, то відсутні підстави для стягнення з відповідача неустойки та збитків від прострочення виконання зобов'язання з березня 2014 року та й відповідно до наведеного, оскільки ОСОБА_7 не прострочив виконання зобов'язання, то відповідно до ст. 625 ЦК України відсутні підстави для стягнення нарахованих банком 3% річних від суми кредиту та процентів.

Такі висновки суду не ґрунтуються на нормах матеріального права, що регулюють спірні правовідносини та матеріалах справи.

За ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ч. 2 ст. 10 ЦПК України сторони на інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведеності перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України.

Згідно ст. 179 ЦПК України предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Колегія суддів вважає помилковими висновки суду першої інстанції, що в даному випадку наявне прострочення кредитора за договором № 00599961.

В матеріалах справи маються листи-претензії від 30.01.2014 року та 19.08.2014 року (а.с. 104, 106), направлені ПАТ «Брокбізнесбанком» на адресу боржника ОСОБА_7, де Банк вимагав терміново погасити наявну прострочену заборгованість та сплатити штрафні санкції на умовах, визначених кредитним договором . Крім того, ОСОБА_7 було повідомлено, що здійснити оплату платежів за кредитом можливо через будь-який банк України та в тому числі через працюючі відділення ПАТ «Брокбізнесбанк». При цьому, вказані реквізити для перерахування коштів.

Зазначені листи-претензії отримані ОСОБА_7 особисто, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. (а.с. 105,107)

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про те, що банком вчинено дії спрямовані на належне повідомлення боржника про існуючу заборгованість та порядок її погашення.

Натомість ОСОБА_7 не надано належних та допустимих доказів того, що прострочена заборгованість виникла не з його вини.

Колегія суддів вважає, що відповідачем не наведено обґрунтованих та належних доказів про порушене право і не надано жодного доказу, який дає підстави спростувати вимоги позовної заяви.

Не заслуговує й на увагу заява ОСОБА_7 про застосування спеціального строку позовної давності до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені), оскільки, як вбачається з наданого банком розрахунку, пеня нарахована в межах річного строку.

Таким чином, Банк свої зобов'язання за договором та угодою виконав у повному обсязі, а саме, - надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором.

Відповідач отримав кредит на умовах, визначених договором.

Згідно статей 526,527,530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог Закону.

Відповідно до ст.530 ЦК України, якщо в зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Згідно з нормою ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України).

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Відповідно до вимог ст. 625 ч.1 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Встановлено, що станом на 28 квітня 2015 року заборгованість ОСОБА_7 становить 15020, 49 грн. та складається з наступного :

- заборгованість за кредитом - 7963, 47 грн.

- заборгованість за процентами за користування кредитом - 3494, 05 грн.

- неустойка (пеня) за прострочення сплати кредиту - 700 грн.

- неустойка (пеня) за прострочення сплати процентів - 1400 грн.

- сума індексу інфляції простроченої заборгованості по кредиту - 643, 15 грн.

- сума індексу інфляції простроченої заборгованості по нарахованим відсоткам - 736, 84 грн.

- 3% річних (згідно ст.. 625 ЦК України ) за неправомірне користування чужими грошовими коштами (заборгованість по кредиту) - 36, 16 грн.

- 3% річних (згідно ст.. 625 ЦК України) за неправомірне користування чужими грошовими коштами (заборгованість по несплаченим процентам) - 46, 82 грн.

Розмір нарахованої заборгованості відповідачем не оспорюється.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що рішення суду підлягає до скасування з ухваленням нового про задоволення позову в повному обсязі.

З відповідача ОСОБА_7 на підставі ст.88 ЦПК України необхідно стягнути судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп., оскільки позивач при подачі позовної заяви був звільнений від сплати судового збору відповідно до п.22 ч.1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» та судові витрати, понесені позивачем при подачі апеляційної скарги за сплату судового збору в розмірі 267 грн. 97 коп.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів судової палати ,-

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу представника Публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» - Романів Антона Анатолійовича - задовольнити.

Рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 9 лютого 2016 року у даній справі скасувати.

Ухвалити нове рішення.

Позов Публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» до ОСОБА_7 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь Публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» заборгованість у розмірі 15 020 грн. 49 коп.

Стягнути з ОСОБА_7 в дохід держави судовий збір в розмірі 243 грн.60 коп. та на користь Публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» судові витрати в розмірі 267 грн.97 коп.

Рішення набирає чинності одразу після проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку до суду касаційної інстанції на протязі двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :