АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2016 року м. Київ

колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ

Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого Болотова Є.В.,

суддів: Білич І.М., Вербової І.М., при секретарі Горбачовій І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія», ОСОБА_2 про відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 03 серпня 2016 року,

встановила:

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 03 серпня 2016 2016 рокуназваний позов задоволено частково.

Стягнуто з приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія» на користь ОСОБА_1 37 156 грн. 80 копійок.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 13 813 грн. 78 коп. та на відшкодування моральної шкоди3 000 грн. 00 коп.

В решті позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду першої інстанції, та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 проти апеляційної скарги заперечила.

Інші учасники процесу в судове засідання не з'явились, про його час і місце повідомлені належним чином.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши поясненняпредставника позивача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із обґрунтованості та доведеності позовних вимог.

Висновки суду відповідають обставинам справи та вимогам закону.

З матеріалів справи вбачається, що 13 вересня 2014 року о 21 год. 00 хв. на перехресті з вул. Чорноморського козацтва в м. Одесі ОСОБА_2, керуючи автомобілем НОМЕР_1, виконував обгін автомобіля марки «Тойота», д.н.з. НОМЕР_2, який належить позивачу, внаслідок чого здійснив з ним зіткнення.

Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 22 жовтня 2014 року ОСОБА_2визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 в період з 05.04.2014 року до 04.04.2015 року була застрахована у ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія».

Це підтверджує копія Полісу № АС/9752821 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів.

Відповідно до вимог ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Пунктом 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Вбачається, що позивачем було повідомлено та надано відповідачу ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» всі необхідні документи для виплати страхового відшкодування.

Відповідно до Висновку судової автотоварознавчої експертизи № 30/16 від 14.04.2016 року вартість відновлювального ремонту транспортного засобу марки «Тойота» д.н.з. НОМЕР_2, станом на 28.03.2015 року, склала 63 216 грн. 56 коп.

Страхова компанія, посилаючись на Звіт про розрахунок вартості відновлювального ремонту № 106/07/15 від 23.04.2015 року, здійснила виплату у розмірі 26 740 грн. 24 коп.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції стягнув з ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування в розмірі 24 436 грн. 68 коп., суми інфляційних витрат у розмірі 1 812 грн. 94 коп., 3 % річних від простроченої суми у розмірі 553 грн. 23 коп., пеню у розмірі 8 233 грн. 33 коп. за період з 15.08.2016 року по 09.06.2016 року включно.

Рішення суду в цій частині страховою компанією не оскаржується.

Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Вирішуючи спір, суд першої інстанції обґрунтовано виходив із того, що оскільки страхова компанія виплатила позивачу страхове відшкодування, яке не в повному обсязі компенсувало завдану йому майнову шкоду, то на користь нього підлягає стягненню з відповідача як з винної особи різниця між фактичним розміром понесених витрат та здійсненим страховим відшкодуванням.

Стягуючи з відповідача моральну шкоду в розмірі 3 000 грн., завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, суд першої інстанції на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами, вірно застосувавши положення ст. 23, ч.1 ст. 1167 ЦК України, дійшов до правильного висновку про те, що у зв'язку з вчиненням дорожньо-транспортної пригоди з вини відповідача, позивачу завдано моральну шкоду, розмір якої визначено із врахуванням обставин у справі, характеру, тривалості та обсягу заподіяних позивачці моральних страждань, істотності вимушених змін у її житті, ступені вини відповідача, а також вимог розумності і справедливості.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом порушені правила підсудності, колегія суддів відхиляє, оскільки страхова компанія знаходиться на території Шевченківського району м. Києва.

Доводи про те, що позивачем обрано не вірний спосіб захисту своїх прав та інтересів, колегія суддів не приймає, оскільки чинне законодавство надає право позивачу звернутись з вимогою про відшкодування шкоди до винної особи.

Доводи, що позивачем заявлено необґрунтований розмір завданих збитків, колегія суддів оцінює критично, оскільки розмір завданих збитків підтверджено висновком експерта. Будь-яких доказів про інший розмір збитків відповідачем не надано.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що рішення суду від 03 серпня 2016 року ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, відтак підстав для його скасування за доводами апеляційної скарги немає.

Керуючись ст. 303, п. 1 ч. 1 ст. 307, ч. 1 ст. 308, п. 1 ч. 1 ст. 314 Цивільного процесуального кодексу України, колегія суддів,-

ухвалила:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 03 серпня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий Є.В. Болотов

Судді: І.М. Білич

І.М.Вербова