Дата документу 20.09.2016
Справа № 501/1525/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.09.2016 р. Іллічівський міський суд Одеської області в складі:

головуючого судді Ледньової Т.В.

при секретарі Левицькій А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чорноморську Одеської області справу за позовом ОСОБА_1, який діє особисто та в інтересах неповнолітньої доньки ОСОБА_2, до ОСОБА_3 (треті особи: служба у справах дітей виконавчого комітету Чорноморської міської ради Одеської області, ОСОБА_4) про стягнення коштів, -

В С Т А Н О В И В:

31.03.2015 р. до Іллічівського міського суду Одеської області надійшов зазначений позов (а.с. 2-5), який під час судового розгляду був неодноразово уточнений (а.с. 102-104, 128-130, 134-137, 146-148).

З урахуванням заяви позивача на а.с. 174-175 судом винесена ухвала про залишення без розгляду позовних заяв на а.с. 2-5, 102-104, 128-130, 134-137 та про продовження розгляду справи в межах позовної заяви від 24.05.2016 р. (а.с. 146-148).

Відповідно до позовної заяви на а.с. 146-148 ОСОБА_1 просить стягнути з ОСОБА_3 матеріальну компенсацію за шкоду, завдану нерухомому майну, що є спільною частковою власністю, на користь ОСОБА_1 у розмірі 9103 грн., неповнолітньої ОСОБА_2 у розмірі 18207 грн., стягнути з ОСОБА_3 судові витрати по оплаті судового збору та проведення експертизи в сумі 3121,80 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на наступні обставини: ОСОБА_1 та ОСОБА_3 належить по 1/6 частки нерухомого майна за адресою: Одеська обл., м. Іллічівськ, СТ «Судноремонтник», 7 лінія, будинок №26, їх донькам ОСОБА_4, ОСОБА_2 належить по 1/3 частки цього нерухомого майна. Відповідач самовільно без згоди співвласників здійснила реконструкцію дачного будинку, що призвело до неможливості експлуатації даного приміщення за призначенням без проведення ремонтних робіт. Вартість ремонтних робіт становить 54620 грн.

В судовому засіданні 23.08.2016 р. представник позивача ОСОБА_5 підтримала позовні вимоги та їх обґрунтування у повному обсягу. В судове засідання 12.09.2016 р. надійшла заява позивача про розгляд справи у його відсутності (а.с. 37, 177).

В судове засідання 12.09.2016 р. відповідач не зявилась, надавши заяву про продовження розгляду справи у її відсутності (а.с. 178). Із письмових заперечень (а.с. 121-123) та виступу відповідача в судовому засіданні 23.08.2016 р. вбачається, що позовні вимоги відповідач не визнає, посилаючись на ті обставини, що доньки проживають з нею, перебувають на її утриманні, що позивач сприяв зруйнуванню літньої кухні, відібрав у них ключі та передав будівлю у користування квартирантам, які не слідкували за опаленням, що призвело до пошкоджень; що у них були перешкоди у користуванні будинком у 2012-2013 р.р.; що проведено поточний ремонт, що на капітальний ремонт позивач не надає ні згоди, ні коштів.

В судове засідання третя особа ОСОБА_4 не зявилась, надавши заяву про розгляд справи у її відсутності (а.с. 107-108), в якій зазначила, що позов не визнає, т.я. позивач ніколи не проявляв бажання щодо ремонту приміщення літньої кухні, своїми діями спровокував руйнування літньої кухні, забравши від неї ключі в 2011 р. і допустивши зруйнування взимку труби водяного опалення, що відповідач щорічно проводить косметичний, поточний ремонт цього приміщення.

Представник третьої особи органу опіки та піклування до суду не прибув, надавши лист з клопотанням про розгляд справи у її відсутності (а.с. 166), в якому зазначено, що позовні вимоги не визнаються з урахуванням акта обстеження житлово-побутових умов родини ОСОБА_3, недопустимості погіршення матеріально-побутових умов проживання неповнолітніх дітей.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, зясувавши обставини справи та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлені слідуючі фактичні обставини та відповідні правовідносини.

Докази на а.с. 6-17, 110 свідчать, що позивачу ОСОБА_1, відповідачу ОСОБА_3 належить по 1/6 частині двоповерхового дачного будинку №26 із господарськими будівлями та спорудами по лінії №7 СТ «Судноремонтник» м. Іллічівська Одеської області, що їх донькам ОСОБА_4, ОСОБА_2 належить по 1/3 частині зазначеного нерухомого майна.

Сторона позивача не надала докази у підтвердження зруйнованого стану літньої кухні на березень 2015 р. та неможливості подальшого функціонування цього приміщення без ремонтних робіт.

За клопотанням сторони позивача по справі було проведено судову будівельно-технічну експертизу, згідно висновкам якої:

-натурним обстеженням встановлено, що у літній кухні (літ. «Б»), що розташована на земельній ділянці за адресою: м. Іллічівськ Одеської області, СТ «Судноремонтник», 7 лінія, будинок №26, в наявності слідуючі інженерні конструкції: електрозабезпечення, опалення, водопостачання, каналізація, газопостачання, вентиляція;

-літня кухня перебуває у задовільному технічному стані;

-приміщення літньої кухні в цілому придатне до експлуатації, але потребує ремонту;

-залишкова вартість заміщення (відтворення) літньої кухні станом на вересень 2015 р. становить 54620 грн.

Із описової частини висновку експерта слідує, що необхідність ремонту повязана не з пошкодженням, руйнуванням з вини відповідача, а в звязку з фізичним зносом конструкцій, систем (а.с. 59-64).

Із акту обстеження, складеного представником органу опіки та піклування (а.с. 168), вбачається, що до літньої кухні підведені комунікації, є газова плита, що ОСОБА_3 має намір провести ремонтні роботи для поліпшення житлових умов повнолітньої дитини ОСОБА_4; що неповнолітня ОСОБА_2 не підтримує позов батька, т.я. матір не має намір завдати шкоду вказаній споруді.

У обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилався на правові нормі, які регулюють право власності на житловий будинок, його утримання: ст. ст. 316, 317, 322, 358 ЦК України, ст. 151 ЖК України, а також на правові норми, які регулюють відшкодування матеріальної шкоди: ст. ст. 22, 1166 ЦК України.

Ч.ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України встановлені загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду, а саме: майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала; особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини.

Докази на а.с. 125-127 свідчать, що з дозволу ОСОБА_1 у 2011-2012 р.р. у спірних будівлях мешкали сторонні особи: ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 і відповідач приймала заходи щодо їх виселення, усунення перешкод у користуванні будинком.

На підставі вищевикладеного суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 не є доведеним, обґрунтованим, а тому не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 22, 316, 317, 322, 358, 1166 ЦК України, ст. 151 ЖК України, ст.ст. 10, 11, 60, 79, 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Т.В. Ледньова