Дата документу 29.08.2016
Справа № 334/7919/15-ц
Провадження № 2/334/346/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2016 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого-судді Нікітенко Н.П., при секретарі Вєтлугіній Г.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: ОСОБА_3, Ленінський відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції про визнання батьківства, внесення змін до актового запису про народження дитини,-

В с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання батьківства, внесення змін до актового запису про народження дитини, в якому зазначив, що з грудня 2012 року перебував в шлюбних відносинах з ОСОБА_4 - третьою особою по справі.

В квітні 2013 року стосунки між ними було розірвано, тривалий час вони не бачились та не спілкувались.

Через деякий час ОСОБА_3 зізналася йому, що 15 листопада 2013 року вона народила від нього сина, ОСОБА_5, однак батьком у актовий запис № 1234, зроблений у книзі реєстрацій народжень 26 листопада 2013 року Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційного служби Запорізького міського управління юстиції було записано відповідача по справі - ОСОБА_2, так як в той час вона перебувала з ним в шлюбі.

Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя суду від 12.11.2015 року шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 було розірвано.

На теперішній час позивач визнає неповнолітнього ОСОБА_5, 15.11.2013року народження, своїм сином, активно займається його вихованням та приймає участь у його житті, тому просить суд визнати його батьком та внести зміни до актового запису про народження дитини.

Позивач в судовому засіданні підтримав позов в повному обсязі, наполягав на його задоволенні.

Третя особа - ОСОБА_3 не заперечувала проти задоволення позову, просила суд визнати батьком дитини ОСОБА_1.

Представник Ленінського відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції в судове засідання не зявився, про день та час слухання справи повідомлені належним чином, надіслав заяву про розгляд справи в їх відсутності .

Відповідач до суду не зявився, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, але судова повістка повернута до суду з позначкою «Адресат не проживає» та « за закінченням терміну зберігання».

Відповідач, відповідно до ч.5 ст.77 ЦПК України, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, про час, день і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, в матеріалах справи не містяться будь-якої заяви від відповідача про причини неявки в судове засідання.

Згідно ч. 2 ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин. Заяв, клопотань від відповідача до суду не надходило. Представник третьої особи до суду не з'явився, заперечень по суті позову не надали про причини неявки суду не повідомили

Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

У відповідності до ст. 224 ЦПК України, за згодою позивача, суд ухвалив постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Вислушавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає , виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

У відповідності до вимог ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Відповідно до ст. 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ч. 2 ст. 59 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 128 СК України підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України.

Частина 3 ст. 128 СК України встановлює, що позов про визнання батьківства може бути пред'явлений особою, яка вважає себе батьком дитини.

Згідно ч. 1 ст. 135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім'я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

Судом встановлено, що

З 15.12.2007 по 12.11.2015 року ОСОБА_3 перебувала в шлюбі з ОСОБА_2

Не зважаючи на ці обставини, з грудня 2012 по квітень 2013 року ОСОБА_3 перебували в фактичних шлюбних відносинах з ОСОБА_1.

Ці обставини визнані сторонами і ніким не оспорюються.

15 листопада 2013 року ОСОБА_3 народила сина, ОСОБА_5, батьком якого у книзі реєстрацій народжень 26 листопада 2013 року Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційного служби Запорізького міського управління юстиції зареєстровано відповідача ОСОБА_2, у звязку з тим, що на той період ОСОБА_3В перебува з відповідачем ОСОБА_2 у шлюб .

Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя суду від 12.11.2015 року шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 було розірвано.

Позивач визнає ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, своїм сином.

За клопотанням позивача по справі була призначена та проведена комплексна судово-медична молекулярно-генетична експертиза.

Відповідно висновкам комплексної судово-медичної молекулярно-генетичної експертизи № 90(к.)/1184 (ім.) від 21.06.2016 року, вірогідність того, що ОСОБА_1 дійсно є біологічним батьком ОСОБА_5, і це не є наслідком випадкового збігу генетичних ознак у осіб, що не мають родинних звязків , за результатами даної експертизи складає не менше 99,99999%.

В п. 13 Пленуму Верховного Суду України, Постанови № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вказав, що факт батьківства може бути встановлено за наявності однієї з таких обставин: 1) спільне проживання батьків дитини і ведення ними спільного господарства, яке не припинилось до її зачаття; 2) спільне виховання дитини; 3) спільне утримання дитини; 4) докази, що з вірогідністю підтверджують визнання відповідачем батьківства.

Позивач ОСОБА_1 визнає неповнолітнього ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, своїм сином, активно займається його вихованням та приймає участь у його житті.

ОСОБА_3 підтвердила, що біологічним батьком ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, є дійсно ОСОБА_1

Таким чином, зібрані по справі докази, підтверджують, що ОСОБА_1 є батьком ОСОБА_5, тому суд приходить до висновку, щодо визнання батьківства ОСОБА_1 та внесення змін до актового запису про народження дитини.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 61, 208, 209, 212, 224-226 ЦПК України, ст..ст 128, 135 СК України, Пленуму Верховного Суду України, Постанови № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд -

В и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: ОСОБА_3, Ленінський відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції про визнання батьківства, внесення змін до актового запису про народження дитини - задовольнити.

Визнати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3, громадянина України, батьком ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3.

Внести зміни до актового запису про народження дитини ОСОБА_5, який народився 15.11.2013 року в м. Запоріжжя, зазначивши дані про батька : ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_3, громадянин України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: Нікітенко Н. П.