Справа №333/2887/16-ц
Пр. №2/333/1885/16
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 вересня 2016 року м. Запоріжжя
Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді Наумової І.Й.,
при секретарі Кунець В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя, цивільну справу №333/2887/16-ц за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сіті Грін Компані» про стягнення заборгованості із заробітної плати і середнього заробітку за час затримки розрахунку, -
Позивач у судовому засіданні позовні вимоги визнав, просив суд задовольнити позовні вимоги з підстав викладених в позові.
Представник відповідача, будучи належним чином повідомленим судом про час і місце розгляду справи, в судове засідання повторно не зявився і не повідомив суд про причини неявки.
На підставі вищенаведеного, керуючись ст. 169 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача на підставі наявних у ній доказів, та на підставі ст. 224 ЦПК України, за згодою позивача, ухвалити заочне рішення.
Суд, вислухав пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази і проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини, приходить до наступних висновків.
За вимогами ч.3 ст.10 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Згідно з ч.1 ст.11 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб та в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Відповідно до ст.60 Цивільного процесуального кодексу України докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.
На підставі ст. 5 7 Цивільного процесуального кодексу України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обгрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
На підставі даних трудової книжки на імя ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, встановлено, що він з 01.10.2015 року працював на посаді водія в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Сіті Грін Компані» і 21.03.2016 року звільнився з посади за згодою сторін на підставі п.1 ст.36 КЗпП України (а.с.4).
Як вбачається із розрахункового листа по заробітній платі за березень 2016 року, наданого суду позивачем, розмір заборгованості по заробітній платі станом на кінець березня 2016 року становить 5129,52 гривень (а.с.З).
Відповідно до ч.4 ст.43 Конституції України кожен має право на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом.
Згідно зі ст. 115 Кодексу законів про працю України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць, через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів.
У відповідності до ч.2 ст.47 Кодексу законів про працю України, власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.
На підставі ст.116 Кодексу законів про працю України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, проводиться в день звільнення.
Відповідно до ч.І ст.117 КЗпП України у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені у ст.116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.
Таким чином, у звязку із викладеним, аналізуючи зібрані у справі докази і вимоги чинного законодавства, приймаючи до уваги положення ст. 11 Цивільного процесуального кодексу України щодо розгляду справ в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, враховуючи обставини справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості по заробітній платі і середнього заробітку за час затримки розрахунку ґрунтуються на законі, підтверджуються зібраними у справі доказами і не порушують прав та інтересів третіх осіб, тому позов є обгрунтованим і підлягає задоволенню.
Відповідно до ч.2 ст.88 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача повинен бути стягнений судовий збір на користь держави.
Керуючись ст.ст.115, 116, 117 КЗпП України, ч.4 ст.169, ст.ст.Ю, 11,57, 60, 88, 208, 209, 212-215, 224 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сіті Грін Компані» про стягнення заборгованості із заробітної плати і середнього заробітку за час затримки розрахунку - задовольнити повністю.
Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнутої суми заробітної плати за один місяць.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Запорізької області через Комунарський районний суд м. Запоріжжя.
Суддя Комунарського районного суду
м. Запоріжжя І.Й.Наумова