АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 171/2521/15-ц Головуючий у І інстанції
Провадження № 22ц/774/1576/К/16 Чумак Т.А.
Категорія № 48 ( І ) Доповідач - Грищенко Н.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Грищенко Н.М.,

суддів: Братіщевої Л.А., Михайлів Л.В.,

при секретарі: Чубіна А.В.,

за участю: позивача ОСОБА_2, його представника ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3, на рішення Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 01 червня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 , третя особа служба у справах дітей Апостолівської районної державної адміністрації Дніпропетровської області про усунення перешкод щодо участі у вихованні та вільному спілкуванні з дитиною батьком, який проживає окремо від неї, -

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 про усунення перешкод щодо участі у вихованні та вільному спілкуванні з дитиною батьком, який проживає окремо від неї.

В обґрунтування заявлених вимог посилався на те, що відповідач чинить йому перешкоди у вихованні та спілкуванні із сином ОСОБА_5, 2012 року народження. Він забезпечує сина всім необхіднім, надає матеріальну допомогу, організовує його відпочинок та оздоровлення, розвиток здібностей дитини, між ним та сином склалися добрі стосунки, син охоче з ним спілкується, висловлює бажання бути з ним, але відповідач постійно обмежує їх спілкування, у зв'язку із чим, ОСОБА_2 просив зобов'язати ОСОБА_4 не чинити йому перешкод у спілкуванні з дитиною та участі у її вихованні, та визначити йому наступні способи участі у вихованні дитини: у понеділок, вівторок, четвер з 17 до 21 год., з 09 год. суботи до 11 год. неділі без обмеження місця проведення побачення, двічі на рік під час відпустки впродовж 2-х тижнів для відпочинку та оздоровлення дитини без обмеження місця проведення відпочинку.

Рішенням Апостолівського районного суду м. Кривого Рогу від 01 червня 2016 року позов ОСОБА_2 задоволено частково. Усунуто перешкоди у спілкуванні з малолітньою дитиною ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, зобов'язано ОСОБА_4 не чинити перешкоди ОСОБА_2 у спілкуванні з дитиною ОСОБА_6 Визначено ОСОБА_2 як спосіб участі у вихованні та спілкуванні з дитиною ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, періодичні побачення з дитиною без обмеження місця побачення в наступні дні та години: з 10 години кожної суботи місяця до 10 години неділі, кожної середи з 17 до 19 години, сумісний відпочинок з дитиною тривалістю 14 календарних днів на час щорічної відпустки ОСОБА_2 В іншій частині позову відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_2 судовий збір в сумі 487 гр. 20 коп.

В апеляційній скарзі представник позивача, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, поставив питання про скасування рішення суду та ухвалення нового рішення про задоволення його позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги позивача зазначив, що ОСОБА_4 не заперечувала факт її перешкоджання ОСОБА_2 у вихованні та спілкуванні з дитиною через неприязні стосунки сторін по справі. Представник позивача вважає, що доводи відповідача, викладені нею у запереченнях проти позову, зокрема, що позивач не цікавиться життям дитини, її характером, звичками; наче позивач своїми діями привчає дитину до вільного способу життя та стосунків, що суперечить поняттям сім'я та родини; не відповідають дійсності та не доведені відповідачем за допомогою належних і допустимих доказів. Вважає, що позитивна характеристика позивача та не доведення факту шкідливого впливу ним на дитину є достатньою підставою для визначення більшості днів та годин для спілкування батька з дитиною.

Неявка осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час та місце судового розгляду справи являється їх волевиявленням, яке свідчить про відмову від реалізації свого права на безпосередню участь у судовому розгляді справи та інших процесуальних прав, тому не може бути перешкодою для розгляду судом апеляційної інстанції питання по суті.

Виходячи з вимог частини 3 статті 27 ЦПК України щодо неприпустимості зловживання сторонами своїми процесуальними правами, статті 303-1 ЦПК України щодо строку розгляду апеляційної скарги та статті 67 ЦПК щодо строків процесуальних дій, а також зважаючи на вимоги ч. 2 ст. 305 ЦПК України, колегія суддів визнала неявку відповідача та її представника в судове засідання такою, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи. Заяву представника позивача про відкладення розгляду справи у зв'язку із його участю в іншому судовому засіданні залишено без задоволення.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, що були заявлені у суді першої інстанції, дослідивши матеріали справи, судова колегія приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, сторони мають малолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2. Постійним місцем проживання дитини є місце проживання відповідача.

Позивач працює у п'ятиденному 40-годинному робочого тижня з 2-ма вихідними (субота, неділя), йому надається щорічна відпустка у кількості 28 календарних днів та додаткова відпустка у кількості 4 календарних днів.

За місцем роботи та за місцем проживання позивач характеризується виключно позитивно, позивач відпочивав у санаторії-профілакторії «Зеленодольський» разом із сином у лютому-березні 2015 року, згідно довідки ДНЗ «Росинка» позивач постійно займається вихованням сина, цікавиться його поведінкою, здоров»ям, приймає участь в усіх організаційних заходах садочка.

Між сторонами не досягнуто домовленості з приводу графіку спілкування батька із сином, що сторонами не заперечувалося в судовому засіданні в суді першої інстанції.

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції виходив з відсутності обставин, які б перешкоджали спілкуванню батька і дитини, а також інших негативних фактів поведінки позивача, які б могли зашкодити дитині, та дійшов висновку про те, що вимоги позивача щодо усунення перешкод з боку відповідача у спілкуванні з малолітньою дитиною та її вихованні є обґрунтованими. При цьому, суд першої інстанції враховував вік, стать, стан здоров'я та інтереси дитини, принцип рівності прав та обов'язків батьків щодо дитини.

Колегія суддів погоджується з даним висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до положень ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Згідно з ч. 1 ст. 158 СК України за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення.

Частиною 2 ст. 159 СК України визначено, що суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування.

Між сторонами виник спір щодо участі у вихованні малолітньої дитини ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, який мешкає разом з матір'ю ОСОБА_4 за адресою: с. Мала Костромка, вул. Першотравнева, 16А, окремо від батька дитини.

Частиною 3 ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року № 2402-Ш зі змінами та доповненнями передбачено, що у разі коли батьки не можуть дійти згоди щодо участі одного з батьків, який проживає окремо, у вихованні дитини, порядок такої участі визначається органами опіки та піклування за участю батьків виходячи з інтересів дитини. Рішення органів опіки та піклування з цих питань можуть бути оскаржені до суду у порядку, встановленому законом.

Висновком районного органу опіки та піклування Апостолівської райдержадміністрації про встановлення порядку участі у вихованні та спілкуванні з дитиною її батька, який проживає окремо, вих. № 28-467/0/268-16 від 28.01.2016 року (а.с.62-63) запропоновано встановити спосіб участі ОСОБА_2 у вихованні та спілкуванні з малолітньою дитиною ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3: щосереди з 17.00 до 20.00 год. за місцем проживання батька, щосуботи з 09.00 до 20.00 год. за місцем проживання батька та у світкові дні і на день народження за домовленістю обох батьків за згодою матері. Вказаний висновок сторонами не оскаржено.

Відповідно до характеристики з місця роботи ОСОБА_2 характеризується позитивно, також нагороджувався грамотою за сумлінну працю(а.с.28,29). Згідно з довідкою № 196 скарг та зауважень від жителів м. Зеленодольська на ОСОБА_2 не надходило (а.с.17). Згідно з довідкою ОСОБА_2 разом із сином ОСОБА_6 відвідують недільні богослужіння (а.с.20), що також характеризує ОСОБА_2 з позитивного боку.

Як вбачається з матеріалів справи й не заперечується сторонами, між позивачем та відповідачем склалися стосунки, які позбавляють можливості відповідача регулярно спілкуватись з дитиною, відповідач чинить перешкоди у спілкуванні батька з дитиною.

В ч.1 ст. 159 Сімейного кодексу України зазначено, що якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод.

З аналізу норм ст.ст. 158, 159 Сімейного кодексу України вбачається, що рішення ради опіки та піклування з цього питання є обов'язковим, як і обов'язковим є дотримання порядку щодо участі у вихованні дитини, який визначено цими статтями.

Суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_2 та визначення способу участі останнього у вихованні дитини ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Доводи апеляційної скарги, щодо ухвалення рішення суду без урахування інтересів дитини спростовуються встановленими обставинами, матеріалами справи та положеннями СК України.

З вищевикладеного вбачається, що висновки суду обґрунтовані і підтверджуються письмовими матеріалами справи, суд перевірив доводи і дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону; рішення суду постановлено з дотриманням норм матеріального і процесуального законодавства, у зв'язку із чим апеляційна скарга підлягає відхиленню, як недоведена, а рішення суду залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 01 червня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: Н.М. Грищенко

Судді: Л.А. Братіщева

Л.В. Михайлів