12.09.2016 Єдиний унікальний номер 205/6746/16-ц
УХВАЛА

про відмову у забезпеченні позову

12 вересня 2016 року м. Дніпропетровськ

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі: головуючого судді Остапенко Н.Г. при секретарі Шевцовій М.А. розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл майна подружжя,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка 09 вересня 2016 року звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розподіл майна подружжя.

Одночасно із зверненням до суду з вищевказаним позовом, позивачка звернулася з належно оформленою заявою про забезпечення позову, в якій просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони вчиняти певні дії, а саме: заборонити будь-яким фізичним чи юридичним особам вчиняти будь-які дії (купівля-продаж, дарування, міна, найм, оренда та інше) зі спірним майном, а саме. домоволодінням №36, що розташоване в Дніпропетровській області, м. Дніпропетровськ, сел.. Таромське, вул.. Депутатська, на земельній ділянці розміром 2233,00 кв.м., яке складається з літ. А-1 житловою площею 38,8 кв.м., загальною площею 50,8 кв.м. та належить на праві власності ОСОБА_2.

Вважає, що невжиття заходів забезпечення позову зробить неможливим виконання судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст. 151 ЦПК України, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Як вбачається з положень ч. 3 ст. 152 ЦПК України, види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до ч.1 ст.151 Цивільного процесуального кодексу України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим кодексом, заходи забезпечення позову.

Так, перелік заходів забезпечення позову, які можуть бути застосовані судом, встановлено ч.1 ст.152 Цивільного процесуального кодексу України.

У заяві про забезпечення позову позивачка не зазначила, чим викликана необхідність забезпечення позову та причини такого забезпечення, окрім цього вказана заява не містить обґрунтування необхідності застосування видів забезпечення позову таких як заборона.

За таких обставин у задоволенні заяви ОСОБА_1, про забезпечення позову слід відмовити.

Керуючись ст. 151-153 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

В задоволені заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл майна подружжя - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі апеляційної скарги на таку ухвалу суду протягом 5-ти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5-ти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Н.Г. Остапенко