Провадження № 2-о/522/403/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2016 року Приморський районний суд м Одеси, у складі:

головуючої судді Шенцевої О.П.,

при секретарі - Соболевої О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одеса справу за заявою ОСОБА_1, зацікавлена особа: ОСОБА_2 про встановлення, що має юридичне значення, -

ВСТАНОВИВ:

Заявниця звернулась до суду та просить суд встановити факт, що вона є особою - ОСОБА_3, 1940 р. н., у період з 19.10.1962р. по теперішній час на підставі свідоцтва про шлюб Іллічівського РАГСу м. Одеси НОМЕР_1 від 19.10.1962 р.

Представник заявника надав до суду заяву, в якій просив провести судове засідання без фіксації судового процесу, згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає за необхідне заяву задовольнити.

Судом встановлено, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, є дружиною ОСОБА_4, 1940 р. н., згідно свідоцтва про шлюб Іллічівського РАГСу м. Одеси НОМЕР_1 від 19.10.1962 р., про що у книзі запису актів цивільного стану проведений запис за № 1813.

Після реєстрації шлюбу заявниці було присвоєне прізвище - ОСОБА_4.

У шлюбі із ОСОБА_4 вона знаходилась з 19.10.1962 р. по день його смерті - ІНФОРМАЦІЯ_2 р. (свідоцтво про смерть серія НОМЕР_2

31 жовтня 2001 року на підставі звернення заявниці до Приморського РВ УМВС України в Одеській області від 31.10.2001р. їй було видано паспорт громадянина України Серія НОМЕР_3 але в ньому зазначено її дівоче прізвище «ОСОБА_1».

Проте у паспорті громадянина України Серія НОМЕР_4 реєстрація шлюбу із ОСОБА_4 у розділі «сімейний стан» зазначено вірно.

При зверненні до приватного нотаріусу Писаренко Є.О. заявниці було відмовлено у задоволенні заяви про прийняття спадщини, у зв'язку з тим, що у паспорті серія НОМЕР_5 виданого Приморським РВ УМВС України в Одеській області від 31.10.2001р., прізвище записано - «ОСОБА_1», а прізвище чоловіка «ОСОБА_1».

Відповідно до статті 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

У відповідності до положень частини 2 статті 234 ЦПК України справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, суд розглядає в порядку окремого провадження.

Згідно ст. 257 ЦПК України заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Згідно ст. 57 ЦК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Згідно ст. 58 ЦК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Таким чином, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог заявника.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч.3 ст.213 ЦПК України, обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Висновки суду відповідають вимогам норм права, на які посилається суд під час розгляду справи і фактичним обставинам по справі, а також підтверджується зібраними по справі доказами.

На підставі викладеного і керуючись постановою Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03. 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», ст. ст. 212-215, 256, 257 ЦПК України суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 - задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, є особою - ОСОБА_3, 1940 р. н., у період з 19.10.1962р. по теперішній час на підставі свідоцтва про шлюб Іллічівського РАГСу м. Одеси НОМЕР_1 від 19.10.1962 р.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Приморський районний суд м. Одеси шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя:

27.10.2016