Провадження №2/523/4536/16
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" серпня 2016 р. м. Одеса

Суддя Суворовського районного суду м. Одеси Малиновський О.М. розглянувши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовними вимогами, в яких просить розірвати шлюб між ним та відповідачем, який було зареєстровано 25.09.2014 р.

Вивчивши матеріали справи суддя вважає, що заява підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 12.06.1998 року, (зі змінами та доповненнями) у позовній заяві про розірвання шлюбу повинно бути зазначено рік народження кожного з подружжя, дата й місце зареєстрування шлюбу, мотиви його розірвання, чи є від шлюбу неповнолітні діти, їхні прізвища, імена та по батькові, при кому з батьків вони перебувають, пропозиції щодо участі подружжя в утриманні й вихованні дітей після розірвання шлюбу, чи заявляються інші вимоги, які можуть бути вирішені одночасно з позовом про розірвання шлюбу. До позовної заяви додаються свідоцтво про реєстрацію шлюбу, копії свідоцтв про народження дітей, довідки щодо розміру заробітку та інших доходів, а також усі необхідні документи відповідно до заявлених вимог.

Позивачем до матеріалів позовної заяви не додано оригінал свідоцтва про реєстрацію шлюбу та копію свідоцтва про народження дитини. Позивач взагалі не посилається на наявність дітей від шлюбу та не посилається на обставини, які є перешкодою для звернення до органів РАЦС для розірвання шлюбу, адже у відповідність до ч. 1 ст. 106 Сімейного кодексу України подружжя, яке не має дітей, має право подати до органу державної реєстрації актів цивільного стану заяву про розірвання шлюбу.

Відповідно до ч. 5 ст. 119 ЦПК України до позовної заяви має бути додано документ, що підтверджує сплату судового збору.

Згідно ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за предявлення фізичними особами вимог про розірвання шлюбу становить 0,4 розміру мінімальної заробітної плати, тобто 551,20 гривень.

Позивачем не додано до позовної заяви оригінал квитанції про сплату судового збору. В матеріалах справи наявне клопотання ОСОБА_1 про відстрочення сплати судового збору в звязку з тяжким матеріальним становищем, проте до клопотання не додано жодним доказів на підтвердження зазначених обставин. Відтак, суддя дійшов висновку, що в задоволенні клопотання про відстрочення судового збору слід відмовити.

На підставі вищезазначеного позивачу слід сплатити судовий збір в розмірі 551,20 гривень. Провести оплату судового збору слід за наступними реквізитами: ГУДКУ в Одеській області (Суворовський р-н м. Одеси), поточний рахунок: 0009, Код отримувача (код ЄДРПОУ) 38016923, код банку отримувача (МФО) 828011, Банк отримувача ГУДКУ в Одеській області, Код класифікації бюджету: 22030101.

Відповідно до ст.121 ЦПК України, якщо заявник не виконає у строки, визначені судом, вимоги зазначені в даній ухвалі суду, подана до суду заява буде вважається неподаною та буде повернута заявникові.

Керуючись ст.119-121 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - залишити без руху.

В задоволенні клопотання ОСОБА_1 про відстрочення сплати судового збору відмовити.

Повідомити заявника про необхідність виправити зазначені недоліки позовної заяви в пятиденний строк з моменту отримання ухвали. Розяснити, що інакше позовна заява буде вважатися неподаною та повернута.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційний суд Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня отримання копії ухвали лише в частині визначення розміру судових витрат.

Суддя