Номер провадження 2/522/9072/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2016 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючої судді Шенцевої О.П.,

при секретарі Соболевій О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_1» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський ОСОБА_1» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» звернулось до ОСОБА_2 суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором.

У судовому засіданні представник позивача не зявився, надавши заяву про розгляд справи у його відсутність.

В судове засідання відповідач позов не визнав, надавши свої заперечення в яких просив у задоволенні позову відмовити.

Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення відповідача, вважає, що позов обґрунтований, доведений та підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що 21 лютого 2012 року між Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський ОСОБА_1» та ОСОБА_2 було укладено Кредитний договір № ВL_КГ100095668.

Згідно ОСОБА_3 надав Позичальнику кредит на поточні потреби в розмірі 11000 грн., термін повернення кредиту 21 лютого 2015 року.

В статті 1054 Цивільного кодексу України зазначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичань: зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Позивач зі своєї сторони виконав договірні зобовязання за договором в повному обсязі, а відповідач від виконання зобовязань ухиляється.

Таким чином, загальна сума заборгованості відповідача відповідно до розрахунку заборгованості станом на 14 серпня 2015 року становить 25 390,44 грн. з них: прострочена до повернення сума кредиту 4243,40 грн.; прострочені відсотки за користування кредитом 0,26 грн.; прострочена комісія за управління кредиту 4620 грн.; пеня за несвоєчасне погашення кредиту 16 526,78 грн.

Статтею 509 Цивільного кодексу України передбачено, що зобовязання виникають з договорів та інших правочинів. Відповідно до вимог статті 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно статті 526 Цивільного кодексу України, зобовязання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до вимог статті 527 Цивільного кодексу України, боржник зобовязався виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання зобовязання.

Згідно із статтею 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до вимог ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання зобовязання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Згідно ст. 623 Цивільного кодексу України, боржник, який порушив зобовязання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Відповідно до вимог ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.

Статтею 1050 ЦК України передбачено, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549 - 552 цього Кодексу, яка вираховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення і позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Суд не приймає до уваги посилання відповідача щодо необґрунтованості вимог позивача, оскільки, відповідачем не надано будь-яких доказів в обґрунтування своїх заперечень.

З огляду на положення ст.60 ЦПК України, згідно з якими кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, відповідачем не надано суду жодного доказу щодо безгрошовості договору позики, зокрема доказів його звернень з питання розгляду спірних відносин щодо договору позики з позивачем шляхом кримінального судочинства.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч.3 ст.213 ЦПК України, обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Висновки суду відповідають вимогам норм права, на які посилається суд під час розгляду справи і фактичним обставинам по справі, а також підтверджується зібраними по справі доказами.

У рішенні суду повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки, які є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Розглянувши справу повно, всебічно, обєктивно та неупереджено, суд вважає правомірними заявлені позовні вимоги, які є обґрунтованими, тому вважає за можливе їх задовольнити.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 526, 554, 1049, 1050, 1054 ЦК України, -

ВИРІШИВ:

Позов Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнського ОСОБА_1 Банку» задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІПН: НОМЕР_1), на користь Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_1» (код за ) заборгованість в сумі 25 390, 44 гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІПН: НОМЕР_1) на користь держави судовий збір у сумі 487,20 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Приморський районний суд м. Одеси шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя

01.09.2016