АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 525/728/15-ц Номер провадження 22-ц/786/2483/16Головуючий у 1-й інстанції Лисенко Н. В. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2016 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого судді: Панченка О.О.,

Суддів: Обідіної О.І., Прядкіної О.В.,

При секретарі: Зеленській О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 та ОСОБА_3 яка діє в інтересах та за довіреністю ОСОБА_4, ОСОБА_5

на рішення Великобагачанського районного суду Полтавської області від 10 червня 2016 року

по справі за позовом Публічного акціонерного товариства "Альфа-Банк" до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И Л А :

ПАТ «Альфа-Банк» звернулося до суду з вказаним позовом, мотивуючи його тим, що 14 грудня 2007 року між ВАТ Сведбанк (правонаступник ПАТ Сведбанк) та відповідачем ОСОБА_4 був укладений кредитний договір № 1606/1207/45-004, відповідно до якого останння отримала кредит в сумі 31800 доларів США. В забезпечення виконання зобовязань відповідача ОСОБА_4 по даному кредитному договору 14 грудня 2007 року між ВАТ Сведбанк та відповідачем ОСОБА_5 був укладений договір поруки № 1606/1207/45-004-Р-1, а між ВАТ Сведбанк та відповідачем ОСОБА_2 був укладений договір поруки №1606/1207/45-004-Р-2.

Позивач вказував, що ОСОБА_4М належним чином не виконує свої зобовязання щодо кредитного договору, внаслідок чого станом на 10 травня 2015 року має прострочену заборгованість за кредитом в сумі 24610,04 доларів США, що за курсом НБУ станом на 10 травня 2015 року складає 509980 грн. 57 коп., заборгованість за відсотками 1021,48 доларів США, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку складає 21167 грн. 58 коп., а також заборгованість по пені в сумі 101,85 доларів США, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку складає 2110 грн .58 коп.

Посилаючись на вищевикладені обставини, ПАТ «Альфа-Банк» просило стягнути в відповідачів кредитну заборгованість у загальній сумі 533258 грн. 73 коп. та судові витрати.

Рішенням Великобагачанського районного суду Полтавської області від 10 червня 2016 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_4 солідарно з ОСОБА_5 та з ОСОБА_4 солідарно ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» заборгованість станом на 10 травня 2015 року відповідно до укладеного кредитного договору № 1606/1207/45-004 від 14 грудня 2007 року в сумі 533258 (пятсот тридцять три тисячі двісті пятдесят вісім) грн. 73 коп., з яких: заборгованість за кредитом - 509980 грн. 57 коп., заборгованість по відсотках - 21167 грн. 58 коп., заборгованість по пені 2110 грн. 58 коп.

Вирішено питання щодо стягнення судових витрат.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції відповідач ОСОБА_2 та ОСОБА_3 яка діє в інтересах та за довіреністю ОСОБА_4, ОСОБА_5 оскаржили його в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі просять рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права та неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи.

Зокрема, вказують, що судом не витребувано необхідних доказів на підтвердження передачі прав вимоги саме згідно кредитного договору укладеного між ОСОБА_4 та ПАТ «Сведбанком», а також за даними виписки відсутня інформація і щодо основних вимог такого договору і щодо обсягу прав, переданих за таким договором.

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що скарга не підлягає до задоволення, за наступних підстав.

Відповідно п.1 ч.1 ст.307 ЦПК України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Згідно ч. 1 ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що відповідачі порушили взяті на себе зобов'язання, визначені договорами кредиту та поруки, укладеними між сторонами, що призвело до виникнення заборгованості, яка підлягає, в силу вимог договору та закону, стягненню з відповідачів в солідарному порядку.

Вказаний висновок суду є законним та обґрунтованим, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 14 грудня 2007 року між ВАТ «Сведбанк» (правонаступником ПАТ «Сведбанк») і ОСОБА_4 укладено кредитний договір № 1606/1207/45-004, згідно якого ОСОБА_6 надав позичальнику грошові кошти у вигляді кредиту в розмірі 31800 доларів США на строк по 14 грудня 2027 року, зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 12,50 % річних за весь строк фактичного користування кредитом.

Для забезпечення виконання зобов'язань позичальника за вищевказаним договором, 14 грудня 2007 року були укладені договори поруки між ВАТ «Сведбанк» та ОСОБА_5 (договір поруки № 1606/1207/45-004-Р-1) і ОСОБА_2 (договір поруки № 1606/1207/45-004-Р-2). Строком припинення поруки є повне виконання Позичальником або поручителем своїх обовязків, передбачених Основним зобов'язанням (т.1, а.с. а.с. 14, 17).

Згідно до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ст.1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи.

25 травня 2012 року між ПАТ «Сведбанк» та ПАТ «Дельта-Банк» укладений договір купівлі - продажу прав вимоги за кредитними договорами, відповідно до якого продавець ПАТ «Сведбанк» продав (відступив) права вимоги та передав їх покупцю ПАТ «Дельта Банк» (п.2.1 договору) (т.1 а.с.30).

15 червня 2012 року між ПАТ «Дельта-Банк» та ПАТ «Альфа-Банк» укладено договір купівлі - продажу прав вимоги за кредитним договором, відповідно до якого продавець ПАТ «Дельта-Банк» продав (відступив) права вимоги та передав їх покупцю ПАТ «Альфа-Банк» (т.1 а.с. а.с.23-29).

В п.2.3 Договору вказано, що права вимоги переходять від Продавця до ОСОБА_7 та обовязки Продавця передати Права вимоги вважаються виконаними з моменту підписання Продавцем та ОСОБА_7 приймання-передачі Прав вимоги.

Таким чином, ПАТ «Альфа-Банк» було відступлено право грошової вимоги за кредитним договором № 1606/1207/45-004 від 14 грудня 2007 року № SМЕ0003128 від 27.08.2007 позичальником по якому є ОСОБА_4 (т.1 а.с.31), що підтверджується наявними у справі доказами.

Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином вбачається, що на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України), суд першої дійшов до правильного висновку про те, що згідно положень ст. ст. 512, 516 ЦК України ПАТ «Альфа-Банк» є належним кредитором вимог до відповідачів згідно договору купівлі-продажу права вимоги від 15 червня 2012 року укладеним між ним та ПАТ «Дельта-банк», яке, в свою чергу, 25 травня 2012 року отримало право вимоги від ПАТ «Сведбанк» на підставі договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитними зобов'язаннями, у тому числі за указаним кредитним договором.

Зазначений висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові № 6 - 979 цс 15 від 23 вересня 2015 року, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів.

25 травня 2015 року ПАТ ОСОБА_6 звернувся до позичальника ОСОБА_4 за кредитним договором № 1606/1207/45-004 від 14 грудня 2007 року, поручителями якої є ОСОБА_5 та ОСОБА_2, з вимогою про дострокове повернення заборгованості по кредиту станом на 10 травня 2015 року в сумі 25733,37 доларів США, що за офіційним курсом НБУ становило 533258 грн. 73 коп. (т.1, а.с.21).

Згідно розрахунку Банку, станом на 24 грудня 2015 року загальна заборгованість по кредиту становить 28493 долари 47 центів (по курсу НБУ станом на 24 грудня 2015 року становить 655272 грн. 56 коп.), з яких: заборгованість за кредитом 24610 доларів 04 центи (по курсу НБУ станом на 24 грудня 2015 року становить 565964 грн. 20 коп.), заборгованість по відсотках 2935 доларів 05 центів (по курсу НБУ станом на 24 грудня 2015 року становить 67498 грн. 19 коп.), заборгованість по пені становить 948 доларів 38 центів (по курсу НБУ станом на 24 грудня 2015 року становить 21810 грн. 17 коп.) (т.1 а.с. 178-179).

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідачі, не сплативши у вказаний в договорі строк кредит, порушили вимоги ст. 530 ЦК України відповідно до якої, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), тобто згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом.

Частина 1 ст. 1054 ЦК України визначає, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредити) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Тому, відповідно до вимог ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Разом з цим у відповідності до ч. 1 ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитом як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не вказано договором поруки.

З наведеного вбачається, що судом першої інстанції обґрунтовано встановлено, що позивач виконав належним чином свої зобов'язання за кредитним договором, натомість, відповідачі, в односторонньому порядку, відмовились виконувати взяті на себе зобов'язання щодо вчасного повернення кредиту та сплати відсотків за його користування. Таким чином, в суді першої інстанції знайшов підтвердження факт неналежного виконання відповідачами своїх зобов'язань за кредитним договором та договором поруки, а отже, суд цілком правомірно дійшов висновку про необхідність стягнення солідарно з відповідачів, у відповідності з вимогами ч. 1 ст. 554 ЦК України, суми кредиту та відсотків за його користування.

При цьому, судом вірно в межах позовних вимог, стягнув заборгованість станом на 10.05.2015 року.

Отже, суд першої інстанції повно та всебічно розглянув справу, надав всім доводам сторін належну правову оцінку, оцінив належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності та постановив законне, правильне по суті і справедливе рішення, яке доводами апеляційної скарги не спростовується.

За вказаних обставин колегія суддів не вбачає підстав для скасування судового рішення, яке постановлене з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст.. 303, п.1 ч.1 ст. 307, ч. 1 ст. 308, 314, 315, 317 ЦПК України, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 та ОСОБА_3 яка діє в інтересах та за довіреністю ОСОБА_4, ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Великобагачанського районного суду Полтавської області від 10 червня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий суддя : /підпис/ ОСОБА_1

Судді: /підпис/ ОСОБА_8 /підпис/ ОСОБА_9

КОПІЯ

ВІРНО: суддя Апеляційного суду

Полтавської області ____________ ОСОБА_1