Справа № 355/37/-ц Головуючий у І інстанції Коваленко К.В.
Провадження № 22-ц/780/2435/16 Доповідач у 2 інстанції Голуб С. А.
Категорія 23 18.05.2016
УХВАЛА

Іменем України18 травня 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого: Голуб С.А.

суддів: Верланова С.М., Приходька К.П.,

за участі секретаря: Дрозда Р.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу Державного навчального закладу «Березанський професійний аграрний ліцей» на рішення Баришівського районного суду Київської області від 26 лютого 2016 року у справі за позовом Державного навчального закладу «Березанський професійний аграрний ліцей» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИЛА:

Позивач пред»явив в суді названий позов посилаючись на те, що 01 жовтня 2013 року між позивачем та відповідачем було укладено договір про навчання, відповідно до договору позивач повинен надати освітню послугу за кошти відповідача, строк надання відповідної послуги з 01.10.2013 р. по 27.02.2015 р.

Відповідно до умов договору, наказом № 3 «З-УФЮ» від 01.10.2013 року відповідач був зарахований до складу учнів та приступив до навчання. В встановлений період позивачем було надано визначену умовами договору послугу, відповідач відвідував заняття, здавав кваліфікаційні іспити та отримав відповідні кваліфікації, таким чином освітню послугу Позивачем надано повному обсязі, після чого його було відраховано в зв'язку з закінченням навчання, наказом № 2 «В-УФЮ» від 13.02.2015 року, та виготовлені відповідні документи державного зразка. Проте відповідач не оплатив надані послуги та станом на 09.10.2015 року має заборгованість в сумі 4309,99 грн. , яку позивач просив стягнути з відповідача. Крім того просив стягнути з відповідача пеню за прострочку платежу в розмірі 1% від несплаченої суми за день прострочки платежу.

Рішенням Баришівського районного суду Київської області від 26 лютого 2016 року у задоволенні позову відмовлено.

Позивач оскаржив рішення суду в апеляційному порядку. В доводах апеляційної скарги зазначає, що суд прийшов до неправильного висновку про те, що оскільки позивач не видав позивачу документ про освіту державного зразка, тим самим він не виконав у повному обсязі умови договору. Наголошує на тому, що послуга з надання освіти була ним виконана, відповідач оволодів відповідними знаннями, уміннями і навичками і саме за отримання освіти, а не за документ має сплатити позивачу.

Просить рішення суду скасувати і ухвалити нове рішення про задоволення позову.

В судовому засіданні представник позивача підтримав апеляційну скаргу. Пояснив,що документ про освіту не був виготовлений на час закінчення відповідачем навчання, а тому не був виданий відповідачу. Однак в подальшому документ був виготовлений, але відповідач відмовляється його отримувати.

Судова колегія заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи у межах доводів апеляційної скарги вважає, що вона не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 01 жовтня 2013 року між сторонами було укладено договір про навчання. Відповідно до умов даного договору позивач брав на себе обов'язок надати замовнику(відповідачу) освітню послугу (здійснити навчання) на рівні державних стандартів освіти та видати замовнику документ про освіту державного зразка (п.2.3 Договору).

Відповідач брав на себе обов'язок по оплаті наданих послуг.

Як вбачається з наказу № 2 «В-УФЮ» від 1302.2015 року відповідача було відраховано в зв'язку з закінченням навчання.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивач виконав лише частину зобов'язань за договором. Проте зобов'язання про видачу відповідачу документу про освіту державного зразка позивачем виконано не було, тобто не виконав умови договору.

Судова колегія погоджується із такими висновками суду.

Відповідно до п. 2.1. Договору ДНК «Березанський професійний аграрний ліцей» зобов»язувався надати ОСОБА_2 освітню послугу (здійснити навчання) нарівні державних стандартів освіти і на підставі п. 2.3. зобов»язався видати йому документ про освіту державного зразка.

ОСОБА_2 брав на себе зобов»язання своєчасно вносити плату за отриману освітню послугу в розмірах та у строки, що встановлені цим Договором (п.3.1)

Договором також встановлювалось, що оплата проводиться щомісячно у розмірі 320,66 грн.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов»язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Матеріалами справи доводиться, що позивач проводив навчання відповідача.

Відповідачем не заперечувався факт наявності заборгованості по оплаті навчання у вказаному у позові розмірі.

Разом із тим, позивач не виконав умови договору і не видав відповідачу документ про освіту державного зразка. Посилання представника позивача на те, що відповідач не бажає отримувати цей документ є голослівними і не доводяться матеріалами справи.

Судова колегія не може погодитись із тими доводами позивача, що освітня послуга була надана, а тому відповідач має сплатити за те, що спожив цю послугу, тобто отримав знання. Знання у професійному ліцеї отримуються з метою подальшого працевлаштування, для чого необхідний відповідний документ про освіту. Тому зазначення у договорі обов»язку позивача як надати послугу так і видати відповідний документ про освіту є логічним і таким, що відповідає суті і меті договору.

Суд першої інстанції правильно встановив, що позивач виконав умови договору не у повному обсязі, оскільки не видав відповідачу документ про освіту. Ця обставина обґрунтовано визнана судом такою, що не дає підстав для задоволення позову.

Враховуючи наведене, судова колегія вважає, що рішення судом ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу Державного навчального закладу «Березанський професійний аграрний ліцей» відхилити.

Рішення Баришівського районного суду Київської області від 26 лютого 2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: