Апеляційний суд Житомирської області
Справа №285/1280/16-ц Головуючий у 1-й інст. Савицька Л. Й.
Категорія 19 Доповідач Якухно О. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого судді Якухно О.М.

суддів Жигановської О.С., Коломієць О.С.

з участю секретаря судового засідання Добровольської Т.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Гарантбуд» про стягнення збитків за апеляційною скаргою представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 на рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 20 липня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

В квітні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з відповідача 180823,97 грн. заподіяних йому збитків у звязку арештом нерухомого майна. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що ухвалою суду за позовом Публічного акціонерного товариства «Гарантбуд» (далі - ПАТ «Гарантбуд») до нього про визнання недійсним та скасування свідоцтва було накладено арешт на комплекс будівель в м.Новоград-Волинський, який він придбав на електронних торгах. У позові ПАТ «Гарантбуд» відмовлено, однак протягом семи місяців перебування майна під арештом він не міг його продати та покласти кошти на депозитний рахунок, з якого отримати проценти. Після зняття арешту майно продано за меншу суму, що є також збитками.

Рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 20 липня 2016 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, представника позивача ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове - про задоволення його позовних вимог. Вважає, що рішення є незаконним, оскільки ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права. На підтвердження доводів апеляційної скарги, зазначає, що судом безпідставно не взято до уваги заподіяні йому збитки та не надано їм оцінку.

Представник позивача підтримав доводи апеляційної скарги і пояснив, що намір продати майно у позивача виникло після отримання ухвали суду про накладення арешту. Вважає, що позивач міг отримати проценти на грошові кошти від його реалізації, що є упущеною вигодою, та реальними збитками є продаж майна за нижчою ціною у зв"язку із його знеціненням.

Розглянувши справу в межах, визначених ст. 303 ЦПК України, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що з липня 2015 року в судах розглядався спір щодо визнання недійсним та скасування свідоцтва про право власності на комплекс будівель, які придбані на електронних торгах ОСОБА_1

У процесі розгляду цієї справи ухвалою Новоград-Волинського районного суду від 23.07.2015 року за заявою ПАТ «Гарантбуд» вжито заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на вказаний комплекс будівель по вул.Герцена, 10 в м.Новоград-Волинський.

Рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду від 28.12.2015 року у задоволенні позову відмовлено і скасовано заходи забезпечення позову. Рішенням Апеляційного суду Житомирської області від 29.02.2016 року рішення міськрайонного суду скасовано в частині відмови у задоволенні позову та ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні позову ПАТ «Гарантбуд» з інших підстав. В решті рішення залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.07.2016 року касаційну скаргу ПАТ «Гарантбуд» відхилено. Рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 28.12.2015 року в не скасованій частині та рішення апеляційного суду Житомирської області від 29.02.2016 року залишено без змін.

Відповідно до ч.1 ст.155 ЦПК України у разі скасування заходів забезпечення позову, набрання законної сили рішенням про відмову у задоволенні позову чи ухвалою про закриття провадження у справі або залишення заяви без розгляду особа, щодо якої вжито заходи забезпечення позову, має право на відшкодування збитків, завданих забезпеченням позову.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.4 ст.60 ЦПК України).

Позивач просить стягнути реальні збитки, які складаються з різниці між ціною купівлі та ціною продажу майна в сумі 14785 грн. та упущену вигоду, яка виражається у неможливості отримати за 7 місяців арешту проценти за депозитним вкладом в сумі 166038,97 грн., що розрахована із розрахунку 19% річних на ціну купівлі майна.

Згідно із ч.2 ст.22 ЦК України збитками є втрати, яких особа зазнала у звязку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Позивачем не наведено доказів про те, що після придбання майна з електронних торгів він одразу мав намір його продати і що йому було запропоновано ту ж саму ціну, за яку майно було придбано, а також розпорядження цими коштами шляхом внесення на депозитний рахунок банку.

Зазначені позивачем обставини будуються на можливому отриманні від продажу нерухомого майна суми еквівалентної ціни продажу на торгах та їх розміщення у банку під проценти, що є лише припущенням і в контексті п.2 ч.2 ст.22 ЦК України не можуть визнаватися упущеною вигодою.

ОСОБА_1 придбав нерухоме майно на електронних торгах 18.05.2015 року за ціною 1498096 грн., а 29.03.2016 року за договорами купівлі-продажу продав ОСОБА_3 за ціною 1483311 грн., тобто на 14785 грн. менше.

Відповідно до ст.632 ЦК України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін.

Згідно п.2.1 договорів купівлі-продажу від 29.03.2016 року ціна продажу погоджена сторонами договору.

Таким чином, погодження ОСОБА_1 з ціною покупки нерухомого майна на електронних торгах та ціною його продажу є його власним волевиявленням, яке не залежало від дій ПАТ «Гарантбуд».

Доказів причинного звязку між продажем позивачем майна за ціною, нижчою від ціни купівлі, та його перебуванням певний час під арештом, суду не надано.

Висновки суду першої інстанції про правомірність накладення арешту на спірне майно в рамках цивільної справи відповідають обставинам справи.

Доводи апеляційної скарги цих висновків суду не спростовують. Відсутність у мотивувальній частині судового рішення оцінки збитків на правильність судового рішення не вплинуло, а тому не може бути підставою для його скасування.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 304, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 20 липня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: Судді: