У х в а л а

іменем україни

10 листопада 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Маляренка А.В.,Іваненко Ю.Г., Леванчука А.О..,
розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» в особі Криворізької філії «ПриватБанк» про визнання договору поруки недійсним, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 15 лютого 2016 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 11 травня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

у серпні 2012 року ОСОБА_4 звернулась до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» в особі Криворізької філії «ПриватВанк» (надалі - ПАТ КБ«ПриватБанк», Банк), в якому просила суд визнати недійсним договір поруки № КRКWGК від 10 липня 2008 року. На обґрунтування вимог позивачпосилалась на те, що зазначений договір поруки з метою забезпечення перед банком виконання ОСОБА_5 зобов'язань за кредитним договором № КRКWGКвід 10 липня 2008р. укладено від її імені іншою особою, оскільки вона не приймала участі в укладенні даного правочину, жодного підпису під подібними угодами не ставила та взагалі не знала про його існування.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 15 лютого 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 11 травня 2016 року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове про задоволення позову, обґрунтовуючи свої доводи порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-УІІІ «Про судоустрій статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, дослідивши докази у справі й давши їм належну оцінку в силу вимог ст. 212 ЦПК України, а також, врахувавши обставини справи, дійшов обґрунтованого висновку, що висновок почеркознавчої експертизи,проведеної у справі за клопотанням позивача, є ймовірним, не містить категоричного твердження про те, що ОСОБА_4 не підписувала спірний договір поруки, та не може бути визнаний судом як належний та допустимий доказ відсутності волевиявлення ОСОБА_4 на укладання (підписання) спірного договору, а також зважаючи на відсутність в матеріалах справи беззаперечних доказів, які б спростовували факт укладення та підписання ОСОБА_4 договору поруки, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог через їх недоведеність.

Доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують та зводяться до переоцінки доказів, що не відповідає вимогам ст. 335 ЦПК України, оскільки суд касаційної інстанції позбавлений можливості встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 15 лютого 2016 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 11 травня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

А.В.Маляренко

Ю.Г.Іваненко

А.О.Леванчук