Справа № 500/3977/16-ц
Провадження № 2/500/2423/16
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 серпня 2016 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області
в складі: головуючого судді Баннікової Н.В.
при секретарі Топтигіній О.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ізмаїл цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -
У липні 2016 р. ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, зареєстрованого 25.01.2006 року Томилинським ВРАЦС У РАЦС Люберецького району ГУ РАЦС Московської області, актовий запис № 09, мотивуючи позов тим, що у сторін різні погляди на життя, різне відношення до сімї та подружніх обовязків, що призвело до втрати взаєморозуміння та почуттів один до одного. Можливості зберегти сімю не має. Подружні відносини припинились з 2013 року, спільне господарство з цього часу не ведеться, спору про спільне майно немає.
Позивач подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити.
Відповідач у судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи повідомлявся у відповідності до ч.5 ст.74 ЦПК України належним чином, про причину неприбуття не повідомив, тому суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України за відсутності заперечень до того позивача.
Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги можуть бути задоволені, виходячи з наступного.
У судовому засіданні встановлено, що сторони знаходяться в шлюбі з 25.01.2006 р., що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії 1-ІК № 835192 від 25.01.2006 р. (а.с. 4).
Від шлюбу сторони мають доньку Анастасію, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 5).
Шлюбно-сімейні стосунки сторін та ведення спільного господарства припинено з 2013 року.
Питання щодо розподілу спільного майна, вирішення у судовому порядку не потребує.
Дитина після розірвання шлюбу буде проживати з позивачем.
Згідно ч.3 ст.109 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.
Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення.
Оскільки сторони однією сімєю не проживають, поновити шлюбно-сімейні стосунки наміру не мають, подальше сумісне проживання сторін і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача, суд вважає за можливе шлюб розірвати.
Керуючись ст.ст. 110,112 СК України, ст.ст. 10,11,60,61,174,208,209,212,213-215,218, 224-226 ЦПК України, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.
Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 25.01.2006 року Томилинським ВРАЦС У РАЦС Люберецького району ГУ РАЦС Московської області, актовий запис № 09, розірвати.
Після розірвання шлюбу за ОСОБА_1 залишити прізвище «Шихова».
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.
Суддя:(підпис) З оригіналом згідно: Суддя: ОСОБА_3