РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/5544/16-ц

пр. № 2/759/3279/16

09 листопада 2016 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючої, судді: Т.О. Величко

при секретарях: А.В.Самайді

А.В.Нечипорук

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, суд, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з даним позовом до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що ОСОБА_2 являється власником двокімнатної квартири АДРЕСА_1, вказана квартира розподілена на дві рівні частки, власником яких є Позивачка. Позивачка зазначила, що відповідно до довідки за Формою №3, в квартирі зареєстровані наступні особи: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_4, зареєстрована у вказаній квартирі з 02 березня 2010 року, з того часу вона постійно там проживає. Позивачка вказує, що ОСОБА_3 в спірній квартирі зареєстрований але не проживає, між Позивачем та Відповідачем відсутня будь-яка домовленість про збереження за ним житлової площі за період його не проживання, також, Відповідач не приймає жодної участі в оплаті за надані житлово-комунальні послуги, хоча рахунки виставляють на двох начебто проживаючих осіб. Позивач вважає, що на підставі вище викладеного, Відповідач повинен бути визнаним таким, що втратив право користування жилим приміщенням, оскільки він не проживає в зазначеній квартирі вже більше десяти років, а тому Позивач вимушена звернутися до суду.

В судовому засіданні позивач підтримала заявлені позовні вимоги, підтвердивши суду вищезазначені обставини справи викладені в позовній заяві.

Відповідачі належним чином повідомлені у судове засідання не з»явилися, про поважні причини неявки не повідомили, а тому у відповідності до ст. 169, 224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу за його відсутності та ухвалити по справі заочне рішення.

Заслухавши пояснення позивача, його представника, дослідивши матеріали справи, оцінюючи в сукупності зібрані по справі докази, суд вважає за можливе позов задовольнити виходячи зі наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 являється власником двокімнатної квартири АДРЕСА_1, вказана квартира розподілена на дві рівні частки, власником яких є Позивачка.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 в спірній квартирі зареєстрований але не проживає, між Позивачем та Відповідачем відсутня будь-яка домовленість про збереження за ним житлової площі за період його не проживання, також, Відповідач не приймає жодної участі в оплаті за надані житлово-комунальні послуги, хоча рахунки виставляють на двох начебто проживаючих осіб.

Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються нормами Житлового кодексу України.

Відповідно до ст.ст.71, 72 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім»ї за ним зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Визнання особи, такою що втратила право користування жилим прміщенням, внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року №2 зі змінами та доповненнями, у справах про визнання наймача або членів його сім»ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням, необхідно з»ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, осіб, які потребують догляду внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім»ї тощо) суд може продовжити пропущений строк.

Відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів, а також не повідомлено про підстави звільнення від доказування, що останній був відсутній у спірному житловому приміщенні з поважних причин.

На підставі зазначеного, аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, та надані сторонами пояснення по справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об»єктивному та безпосередньому досліджені наявних у справі доказів, враховуючи те, що в судовому засіданні достовірно досліджені докази, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідач більше шести місяців не проживає у квартирі за місцем реєстрації, що підтверджено письмовими доказами.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.10, 11, 208, 209, 212- 215, 218,224,228, 294 ЦПК України ст. 71,72 ЖК України, Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.04. 1985 року № 2 суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заявуОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.

ВизнатиОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, таким, що втратив право користування квартирою, а саме що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, внаслідок його відсутності понад встановлений строк.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер в матеріалах справи відсутній, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1), на користь ОСОБА_2, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1), судовий збір у сумі 551 (п'ятсот п'ятдесят одна) грн. 21 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Святошинський районний суд, шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення, та подачі апеляційної скарги протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження рішення.

Суддя: Т.О. Величко