Справа № 555/1313/16-ц
Номер провадження 2/555/486/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"16" вересня 2016 р.

Березнівський районний суд Рівненської області в складі:

головуючого судді - Мельника В. Я.

при секретарі Григорієвій В. М.,

з участю: представника

позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2,

ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Березне цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання права власності посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_6, після його смерті залишилось спадкове майно, а саме: частка у праві спільної сумісної власності на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1.

22 липня 2008 року померла ОСОБА_5, після її смерті залишилось спадкове майно, а саме: частка в праві спільної сумісної власності на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1.

Згідно погосподарської книги житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 рахується за померлим ОСОБА_6

02 грудня 2004 року ОСОБА_6 належний житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 заповів в рівних частках ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (позивачам).

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 спадщину прийняли, оскільки на час відкриття спадщини постійно проживали із спадкодавцем.

Позивачі подали заяви до нотаріуса для видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_6, проте постановою від 24 червня 2016 року їм відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у зв'язку з відсутністю документа, що посвідчує право власності спадкодавця на таке майно.

На підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї, просять визнати за ними право власності.

В судовому засіданні представник позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ОСОБА_3 просив позов задовольнити, їхні вимоги в судовому засіданні підтримав, пояснення дав аналогічні викладеному в заяві до суду.

Відповідач - ОСОБА_4 в заяві від 09.09.2016 року, вказала, що не заперечує проти позову ОСОБА_1 та ОСОБА_2, просить слухати справу без її участі.

Дослідивши матеріали справи, врахувавши думку відповідача, викладену в його письмовій заяві від 09.09.2016 року, оцінивши і проаналізувавши надані докази, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про смерть ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт. Соснове, Березнівського району Рівненської області помер ОСОБА_6, про що складено відповідний актовий запис № 87 від ІНФОРМАЦІЯ_1.

З виписки із погосподарської книги № 16, особовий рахунок № НОМЕР_3, виданої Соснівською селищною радою, вбачається, що житловий будинок в АДРЕСА_1, рахується за померлим ОСОБА_6

Інвентаризаційна вартість спірного домобудування визначена технічним паспортом на садибний (індивідуальний) житловий в АДРЕСА_1 і складає 526 185 гривень.

Згідно довідки Соснівської селищної ради № 95 від 18 квітня 2016 р. на день смерті ОСОБА_2 разом з ним у зазначеному будинку проживали та були зареєстровані ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (позивачі по справі).

Родинні відносини позивачки ОСОБА_1 зі спадкодавцем доведені копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 та свідоцтвом про шлюб від 8 жовтня 2010 року. Родинні відносини позивача ОСОБА_2 зі спадкодавцем доведені копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 від 25 травня 1978 року.

Із постанов державного нотаріуса Костопільської районної державної нотаріальної контори Рівненської області Дядкової О.М. Я. від 24 червня 2016 року вбачається, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на згаданий житловий будинок з надвірними будівлями в АДРЕСА_1, у зв'язку з відсутністю документа, що посвідчує право власності спадкодавця на таке майно.

Державним нотаріусом Костопільської районної державної нотаріальної контори Рівненської області Дяковою О.М. листом від 22.07.2016 року за № 457/01-16 було повідомлено суд про те, що після смерті ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 заведено спадкову справу. З неї вбачається, що на підставі заяв про прийняття спадщини за законом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заведено спадкову справу.

Із інформаційної довідки зі Спадкового реєстру слідує, що є відомості про заповіт від імені ОСОБА_2

Зі статті 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" вбачається, що державна реєстрація прав проводиться на підставі, зокрема, рішень судів, що набрали законної сили.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

А у відповідності з ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006р. N3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р. та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права.

За ст.6 Європейської конвенції з прав людини визнається право людини на доступ до правосуддя, а за ст.13 - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред'явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення.

Ст. 1 Протоколу №1 до Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на вільне володіння своїм майном: «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права».

Сукупність усіх досліджених в судовому засіданні доказів по справі дає підстави для висновку, що позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у встановленому законом порядку прийняли спадщину, на підставі чого суд визнає за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право власності в рівних долях по 1/2 частині за кожним на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що в АДРЕСА_1.

Керуючись ст. ст. 3-14, 209,212-215,218 ЦПК України, ст. ст. 1217,1223,1226,1261, ч.3 ст. 1268, ст. 1270 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер платника податків - НОМЕР_1) та за ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер платника податків - НОМЕР_2) право власності в рівних долях по 1/2 частині за кожним на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що в АДРЕСА_1, загальною площею 149.2 кв.м., житловою - 90.5 кв.м., залишковою інвентаризаційною вартістю домоволодіння 526 185 гривень.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Рівненської області протягом десяти днів з дня його проголошення через Березнівський районний суд.

Суддя: Мельник В. Я.