Провадження номер 2/741/406/16
Єдиний унікальний номер 741/934/16
РІШЕННЯ

іменем України

02 вересня 2016 року м. Носівка

Носівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Дикого В.М.,

з участю секретаря с/з ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Носівського районного суду Чернігівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Тертишницької сільської ради Носівського району Чернігівської області про визнання права власності на нерухоме майно,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 подали до Носівського районного суду Чернігівської області позовну заяву до Тертишницької сільської ради Носівського району Чернігівської області про визнання права власності на нерухоме майно. Свої вимоги позивачі обґрунтовували тим, що 28 травня 2001 року померла їх баба ОСОБА_4. Після її смерті залишилося спадкове майно, а саме: право на земельну частку (пай) та житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований у с. Шлях Ілліча Носівського району Чернігівської області, вул. Зелена, 29. Позивачі є спадкоємцями померлої за заповітом. Спадщину вони прийняли, подавши заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори, отримали свідоцтво про право на спадщину на земельну частку (пай). Коли позивачі звернулися до нотаріуса із заявами про видачу свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, то отримали відмову у вчиненні нотаріальної дії у звязку з тим, що відсутні правовстановлюючі документи на будинок. Саме тому позивачі й подали до суду позовну заяву про визнання за ними права власності на житловий будинок як спадкоємцями за заповітом після смерті ОСОБА_4 по 1/2 частини за кожною.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_2, яка діяла від свого імені та від імені позивача ОСОБА_3 підтримала вимоги, викладені в позовній заяві, та просила суд їх задовольнити.

Представник відповідача, Тертишницької сільської ради Носівського району Чернігівської області, у судове засідання не зявився. Сільський голова направив до суду заяву, у якій не заперечував проти задоволення позову та просив справу розглянути без участі представника відповідача.

Вислухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд робить нижченаведений висновок.

Згідно з ч. 2 ст. 318 ЦК України усі субєкти права власності є рівними перед законом.

Відповідно до статті 41 Конституції України та п. 2 ч. 1 ст. 3, ст. 321 ЦК України ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом.

Згідно з ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

У судовому засіданні встановлено, що житловий будинок № 29 по вул. Зелена у с. Шлях Ілліча Носівського району Чернігівської області відносився до типу колгоспного двору, станом на 15 квітня 1991 року в ньому була зареєстрована ОСОБА_4, що підтверджується довідками Тертишницької сільської ради Носівського району Чернігівської області № 03-34/174 від 24 червня 2016 року та №03-34/173 від 24 червня 2016 року (а. с. 18, а. с. 19).

У п. 6 Постанови № 20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» Пленум ВСУ розяснює, що спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, тобто ЦК УРСР 1963 року.

Відповідно до ст. 120 ЦК УРСР майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності.

Відповідно до ч. 2 ст. 123 ЦК УРСР розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Відповідно до пп. «а» п. 6 вищезазначеної постанови, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні.

Отже, ОСОБА_4 повністю належав житловий будинок № 29 по вул. Зелена у с. Шлях Ілліча Носівського району Чернігівської області як члену колишнього колгоспного двору.

23 травня 2001 року ОСОБА_4 померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а. с. 7).

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 за життя склала заповіт, яким все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, заповіла своїм онукам ОСОБА_5 та ОСОБА_3, що підтверджується копією заповіту (а. с. 41). 02 березня 2002 року ОСОБА_5 уклала шлюб з ОСОБА_6, її прізвище після одруження: ОСОБА_6, що підтверджується копією свідоцтва про одруження (а. с. 9).

З копії спадкової справи № 421 до майна померлої ОСОБА_4 убачається, що позивачі прийняли спадщину після смерті ОСОБА_4 як спадкоємці за заповітом, подавши заяву про прийняття спадщини. Позивачі отримали свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну частку (пай). Інших спадкоємців, які прийняли спадщину немає (а. с. 36-46).

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на вищезазначений житловий будинок, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на будинок, що підтверджується копією постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 1087/02-31 від 16 червня 2016 року (а. с. 20).

Матеріали справи підтверджують, що на будинок № 29 по вул. Зелена в с. Шлях Ілліча Носівського району Чернігівської області виготовлена технічна документація (а. с. 12-16).

Село Шлях Ілліча Носівського району Чернігівської області перейменовано на село Яблунівка.

Ураховуючи встановлені обставини та вищенаведені правові норми, суд робить висновок, що позов підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 174, 208, 209, 212-215 ЦПК України, суд

РІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, як спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_4, яка померла 23 травня 2001 року, право власності на 1/2 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого в с. Яблунівка (колишня назва с. Шлях Ілліча) Носівського району Чернігівської області по вул. Зелена, 29, вартістю 78133 грн., який складається з власне жилого будинку «А», веранди «а», сараю «Б», сараю «б», сараю «Д», літньої кухні «В», гаража «Г», загальною площею 49,8 кв. м житловою площею 23,7 кв. м інвентаризаційною вартістю 156266 грн.

Визнати за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, як спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_4, яка померла 23 травня 2001 року, право власності на 1/2 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого в с. Яблунівка (колишня назва с. Шлях Ілліча) Носівського району Чернігівської області по вул. Зелена, 29, вартістю 78133 грн., який складається з власне жилого будинку «А», веранди «а», сараю «Б», сараю «б», сараю «Д», літньої кухні «В», гаража «Г», загальною площею 49,8 кв. м житловою площею 23,7 кв. м інвентаризаційною вартістю 156266 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя В.М. Дикий