Справа № 509/2770/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2016 року Овідіопольський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Куркана М.М.

при секретарі Савченко М.М.

з участю представника позивача сектору культури Овідіопольської РДА - ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні, залі суду, в смт Овідіополь цивільну справу за позовом сектору культури Овідіопольської РДА Одеської області до ОСОБА_2

«Про стягнення матеріальної шкоди»,-

В С Т А Н О В И В:

В червні 2015 р. позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому зазначав, що відповідно до наказу сектору культури Овідіопольської районної державної адміністрації від 25.10.2014 р. була здійснена інвентаризація в Овідіопольському районному історико-краєзнавчому музеї. Під час вказаної інвентаризації були виявлені лишки матеріальних цінностей, а саме телевізору LG вартістю 2250 грн. Відповідач пояснила, що вказаний телевізор є подарунком музею, у звязку з чим телевізор був взятий на облік, про що було відомо відповідачу ОСОБА_2.

З 26.01.2015 р. по 30.03.2015 р. Державною фінансовою інспекцією в Одеській області була проведена планова ревізія фінансово-господарської діяльності Сектору культури Овідіопольської РДА за період з 01.01.2011 р. по 31.01.2015 р. В результаті проведення вказаної ревізії було встановлено, що у вищевказаному музеї була виявлена нестача вказаного вище телевізора. Відповідальною особою за нестачу телевізора є відповідач ОСОБА_2, яка підписала з Сектором культури договір про повну матеріальну відповідальність.

З вказаних підстав позивач просив суд постановити рішення, яким стягнути з відповідача на його користь матеріальну шкоду у сумі 2550 грн. - вартість зазначеного телевізора.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 вимогу позивача підтримала.

Відповідач ОСОБА_2 позов не визнала, при цьому пояснила, що дійсно на момент проведення вищевказаних інвентаризації та ревізії працювала директором вищевказаного музею.

На час відкриття музею Овідіопольська с/рада передала музею зазначений вище телевізор, при цьому колишній голова с/ради ОСОБА_4 пояснила, що с/радою вартість телевізора ще не оплачена, у звязку з чим в неї не було будь-яких підстав брати телевізор на облік як благодійну допомогу.

Коли проводилась інвентаризація, вона комісії пояснювала, що це за телевізор та звідки він у музеї і чому не на обліку.

На момент проведення ревізії телевізор вже був відсутній, оскільки колишній голова .Овідіопольської с/ради ОСОБА_5 зобовязала музей повернути телевізор приватному підприємцю ОСОБА_6, я якого він був взятий без оплати, у звязку з неможливістю здійснити його оплату.

Не дивлячись на її пояснення ревізійна комісія зазначали відсутність телевізора, як його нестачу.

Представник третьої особи на стороні відповідача Овідіопольської районної ради ОСОБА_7 позов не визнав при цьому пояснив, що все майно краєзнавчого музею знаходиться на балансі райради. Райрада лише делегувала повноваження по управлінню вказаним майном сектору культури Овідіопольської РДА. Названий вище телевізор на баланс вказаної райради не ставився, у звязку з чим відсутні підстави вважати, що райрада понесла матеріальну шкоду в результаті відсутності у музеї названого вище телевізора.

Заслухавши пояснення сторін, показання свідків ОСОБА_5, ОСОБА_8, ОСОБА_9, дослідив письмові докази по справі, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав:

Відповідно до ст. 130 Кодексу законів про працю України працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обовязків.

При покладанні матеріальної відповідальності права і законні інтереси працівників гарантуються шляхом встановлення відповідальності тільки за пряму, дійсну шкоду, лише в межах, і порядку, передбачених законодавством, і за умови, коли така шкода заподіяна підприємству, установі, організації винними протиправним діями (бездіяльністю) працівника. Ця відповідальність, як правило, обмежується певною частиною заробітку працівника і не повинна перевищувати повного розміру заподіяної шкоди, за винятком випадків, передбачених законодавством.

Відповідно до ст. 138 того ж Кодексу для покладання на працівника матеріальної відповідальності за шкоду власник або уповноважений ним орган повинен довести наявність умов, передбачених статтею 130 цього Кодексу.

Судом встановлено, що в 2011 р. при відкритті Овідіопольського істориком-краєзнавчого музею Овідіопольська с/рада мала намір передати музею вищевказаний телевізор, для чого звернулась до приватного підприємця ОСОБА_6, який займався продажем побутової техніки. Ідучи на зустріч проханню с/ради ОСОБА_6 передав с/раді телевізор, при цьому вказані сторони домовились, що оплата за телевізор буде здійснена пізніше - за наявності коштів на вказані цілі у с/раді.

Оскільки вказані кошти не були знайдені голова с/ради ОСОБА_5 запропонувала директору музея Катрук повернути телевізор ОСОБА_6, що остання і зробила.

Вказані обставини підтверджуються показаннями свідків:

- ОСОБА_5, яка показала, що в 2011 р. вона була головою Овідіопольської с/ради. В цьому ж році було відкриття Овідіопольського краєзнавчого музею, у звязку з чим с/рада вирішила подарувати музею телевізор. З проханням продати с/раді телевізор, вона як голова вказаної ради, звернулась до приватного підприємця ОСОБА_9, але при цьому попросила ОСОБА_9 відтермінувати оплату за телевізор із-за тимчасової відсутності коштів у с/раді. ОСОБА_9 на такі умови погодився. Вказаний телевізор був переданий до музею, при цьому директор музею Катрук була повідомлена, що телевізор ще не оплачений.

Перед тим, як скласти повноваження голови с/ради ОСОБА_5 попрохала Катрук повернути телевізор ОСОБА_9, оскільки с/рада так і не спромоглась оплатити вартість телевізора. На прохання, телевізор був повернутий ОСОБА_9

- ОСОБА_8, з яких слідує, що відповідач ОСОБА_8 є його дружиною. В березні 2015 р. на прохання дружини він з приміщення історико-краєвидчого музею завіз телевізор приватному підприємцю ОСОБА_9 Про отримання телевізора ОСОБА_9 надав розписку.

- ОСОБА_9, з яких слідує, що він є підприємцем. В 2011 р. на прохання Овідіопольського с/голови ОСОБА_5 він продав с/раді телевізор. Оплату за вказаний телевізор ОСОБА_5 зобовязувалась зробити через деякий час після отримання телевізора. Оскільки оплата тривалий час не проводилась, він попросив ОСОБА_5 повернути телевізор, що остання і зробила. Про отримання телевізора він написав розписку.

Також розпискою ОСОБА_9 про отримання телевізора (а.с.54)

Не може суд взяти до уваги доводи позивача, що передача телевізора музею була свого роду благодійна допомога, оскільки, як особа, яка вказаний телевізор передавала та директор музею Катрук були свідомі того, що вартість телевізора, який переданий музею, ще не сплачена.

Таким чином, з урахуванням вищевикладеного суд вважає, що позивачем не доведені обставини, передбачені ст.130т КЗпПУ, які могли б бути підставою для задоволення позову, у звязку з чим позов задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60 ч.1, 209, 212, 214, 215, 218 ЦПК України, ст.130, 138 Кодексу законів про працю України суд,-

В И Р І Ш И В:

В задоволені позову сектору культури Овідіопольської районної державної адміністрації до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до палати по цивільним справам Одеського апеляційного суду шляхом подачі через Овідіопольський районний суд апеляційної скарги на протязі десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя: Куркан М.М.