ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОСОБА_1 ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/2331/16-ц
Провадження № 2/210/1085/16
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
"06" вересня 2016 р.
Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:
головуючої судді - Чайкіной О.В.,
за участю секретаря - Куксенко О.В.,
за участю сторін: не зявилися,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі в порядку ч. 2 ст. 197 ЦПК України цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа Виконком Дзержинської районної у місті ОСОБА_1 Ріг ради, Служба у справах дітей виконавчого комітету Дзержинської районної у місті ради про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні власністю шляхом визначення осіб такими, що втратили право на користування житловим приміщенням, -
В судове засідання позивач не з'явився, від його представника ОСОБА_5 до суду надійшла заява, в якій просить суд провадити розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують у повному обсязі, проти винесення заочного розгляду не заперечують. В ході судового розгляду представник позивача позовні вимоги підтримувала з мотивів, викладених у позові.
Відповідач у судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином.
Представник третьої особи Служби у справах дітей Виконкому Дзержинської районної у місті ради в судовому засіданні присутній не був, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги не підтримує.
Представник третьої особи - виконкому Дзержинської районної у місті ради - до суду не з"явився, заперечень на позов не надав.
Враховуючи викладене, суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ст.197 ЦПК України.
Суд, приймаючи до уваги вимоги ч.1 ст.157 ЦПК України, зі згоди позивача ухвалює рішення про заочний розгляд справи на підставі наявних в справі доказів, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_2 підлягають частковому задоволенню, враховуючи наступне.
Як вбачається з домової книги для прописки громадян, які проживають у ІНФОРМАЦІЯ_3, за даною адресою зареєстровані: ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с.5-9).
Рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 07 серпня 2015 року за ОСОБА_2 визнано право власності на житловий будинок з господарчими спорудами, розташованого за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Профспілкова, буд. 3 (а.с. 11-13).

Як вбачається з витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 07.09.2015 року житловий будинок за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Профспілкова, 3 на праві приватної власності належить ОСОБА_2(а.с. 10).

Відповідно до акту б/н від 16 квітня 2016 року Відповідач ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, та її малолітня донька ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_6, в спірній квартирі фактично ніколи не мешкали і не мешкають на теперішній час (а.с.14).

Допитані в ході судового розгляду свідки ОСОБА_7, ОСОБА_8, будучи під присягою, судові надали покази, згідно яких встановлено, що в спірному будинку раніше проживав ОСОБА_9 Разом із ним там проживала його донька - ОСОБА_10. Відповідач у справі - ОСОБА_6, була подругою доньки ОСОБА_9 - ОСОБА_10. ОСОБА_3 інколи приходила до ОСОБА_10 Саме ОСОБА_10 прописала свою подругу ОСОБА_3 для того, щоб остання мала можливість отримати виплати при народженні диини. ОСОБА_9 був проти того, щоб когось прописували, особливо сторонніх осіб. ОСОБА_3 не є членом сім"ї ані позивача, ані його родичів. Відповідач був прописаний поза волею ОСОБА_9 - власника житла. У подальшому, свідок ОСОБА_8 чув, що у відповідача дітей забрали до інтернату, так як остання займалась бродяжництвом. Свідок ОСОБА_7 також зазначив, що Демидова перед смертю розповідала їй про те, що вона скрила від батька ОСОБА_9 ту обставину, що в домову книгу вписала сторонніх осіб. При цьому свідки стверджували, що ані відповідач, ані її діти ніколи не проживали у ІНФОРМАЦІЯ_7 в Дзержинському районі міста ОСОБА_1.

Згідно з ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 2 ст. 386 ЦК України, власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Згідно з ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Статтею 15 ЦК України у частині 1 визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, припинення дії, яка порушує право (ч. 1, 2 ст. 16 ЦК України).

Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.04.1985 року з наступними змінами, у справах про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, необхідно з'ясувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки, у разі їх поважності, суд може продовжити пропущений строк.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Факт реєстрації відповідача ОСОБА_3, 22 вересня 1975р. у житловому будинку № 3 по вулиці Профспілкова в Дзержинському районі міста ОСОБА_1. підтверджується відомостями адресно-довідкового підрозділу від 07 травня 2016 року.

Таким чином, судом встановлено, що Відповідач ОСОБА_3, не будучи власником житлового будинку № 3 по вулиці Профспілкова в Дзержинському районі міста ОСОБА_1, ані членом сім"ї власника залишається зареєстровано в ньому. Крім того, судом не встановлено, що Позивач надав свою на продовження реєстрації відповідача у будинку, який успадкував.

Тому суд вважає, що позовні вимоги в частині визнання ОСОБА_3 такою, що втратила право на користування вищевказаним будинкомзнайшли своє підтвердження в судовому засіданні та задовольняє їх, оскільки наявність реєстрації відповідача в будинку створює перешкоди власнику у користуванні, володінні та розпорядженні власністю.

Разом із тим, суд приходить до висновку про відсутність підстав для зняття з реєстрації ОСОБА_6, 08 лютого 2009року народження виходячи з наступного.

Як роз'яснено у п 34 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ" №3 від 01 березня 2013 року, місцезнаходження фізичної особи визначається відповідно до положень статті 29 ЦК і статті 3 Закону України від 11 грудня 2003 року № 1382-IV "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні".

Згідно ч. 1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.

Статтею 3 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" від 11.12.2003 № 1382-IV визначено поняття терміну реєстрація - це внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру про місце проживання або місце перебування особи із зазначенням адреси, за якою з особою може вестися офіційне листування або вручення офіційної кореспонденції.

Згідно довідки Відділу адресно-довідкової роботи ГРФО ГУ ДМС України в Дніпропетровській області від 03 серпня 2016 року, ОСОБА_6, 08 лютого 2009року народження з 04 лютого 2010 року зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_8.

Таким чином, ОСОБА_6, відповідно до Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання" не є зареєстрованим за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_9.

Наявність запису в Домовій книзі на будинок не є належним доказом того, що фізична особа, є зареєстрованою в житловому приміщенні, оскільки підстави реєстрації, та визначення що є місцем реєстрації законодавчо визначені в законі України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" від 11.12.2003 № 1382-IV.

З врахуванням встановлених в судовому засіданні обставин справи, суд оцінюючи, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, приходить до висновку, що вимоги позивача ОСОБА_2 підлягають частковому задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд керується ст. 88 ЦПК України відповідно до якої, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню сплачена сума судового збору в розмірі 551,20 грн.

Керуючись ст. ст. 15, 30, 60, 88, 224 - 227 ЦПК України, ст. 15, 16 ЦК України, ст. 64,65, 71, 72, 107 ЖК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа Виконком Дзержинської районної у місті ОСОБА_1 Ріг ради, Служба у справах дітей виконавчого комітету Дзержинської районної у місті ради про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні власністю шляхом визначення осіб такими, що втратили право на користування житловим приміщенням - задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_10, такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Профспілкова, буд. 3.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_10, останнє відоме місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_11, на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_12, судові витрати в розмірі 551,20 грн.

В решті позову - відмовити.

Рішення суду є підставою для зняття з реєстраційного обліку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_10, зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_11.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії. Оскарження заочного рішення відповідачем в апеляційному порядку може мати місце лише в разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення та вразі ухвалення повторного заочного рішення судом першої інстанції. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватись з дати постановлення ухвали про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач має право на оскарження заочного рішення в загальному порядку. Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Дніпропетровської області через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення набирає законної сили відповідно до загального порядку після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: О. В. Чайкіна