УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючогоЧервинської М.Є.,
суддів: Завгородньої І.М., Мазур Л.М.,Коротуна В.М., Писаної Т.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_6 до Національного банку України в особі правління Національного банку України про відшкодування шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_6 в особі представника ОСОБА_7 на рішення Печерського районного суду м. Києва від 12 травня 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 08 липня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2015 року ОСОБА_6 звернулася до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що 17 вересня 2012 року Червонозаводським районним судом м. Харкова у справі № 2035/6112/2012 стягнуто з ПАТ «Акціонерний комерційний банк «Базис» на користь позивача вклад та проценти у розмірі 383 261 грн 92 коп. та видано виконавчий лист, який пред'явлено до виконання. Оскільки правлінням Національного банку України (далі - НБУ) винесено постанову від 23 серпня 2012 року № 357 «Про відкликання банківської ліцензії та призначення ліквідатора ПАТ «Акціонерний комерційний банк «Базис», що унеможливлювало виконання рішення суду, то державним виконавцем виконавчий лист був направлений до НБУ. Зазначає, що вказану постанову було скасовано постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 14 серпня 2014 № 826/2238/13-а, яка набрала законної сили 21 жовтня 2014 року, у зв'язку з чим виконавчий лист до Київського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції не надходив. З урахуванням вищевикладеного позивач вказує про те, що втратила своє майно, яке мала отримати за рішенням суду, у вигляді коштів та відсотків.

Враховуючи наведене, ОСОБА_6 просила суд стягнути шкоду, завдану протиправною постановою Правління НБУ від 23 серпня 2012 року № 357, внаслідок якої було втрачено її майно, а саме: майнову шкоду у розмірі 663 479 грн 37 коп., що складається з 383 261 грн 92 коп. суми неповернутого вкладу; 75 891 грн 37 коп. інфляційних втрат; 204 326 грн 08 коп. упущеної вигоди у вигляді процентів за депозитним вкладом та 78 400 грн моральної шкоди, що проявилась у душевних стражданнях через протиправну постанову правління НБУ та втрату майна.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 12 травня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 08 липня 2015 року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_6, посилаючись на порушення судами норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції, ухвалу апеляційного суду та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції виходив з недоведеності позовних вимог про те, що через дії НБУ вона втратила своє майно, яке мала отримати за рішенням суду, у вигляді коштів та відсотків, так як позивачем не використані всі передбачені чинним законодавством можливості щодо продовження стягнення коштів з ПАТ «Акціонерний комерційний банк «Базис» за виконавчим листом.

Такі висновки є правильними та відповідають обставинам у справі.

Судами встановлено, що рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 17 вересня 2012 року у справі № 2035/6112/2012 стягнуто з ПАТ «Акціонерний комерційний банк «Базис» на користь ОСОБА_6 вклад та проценти у розмірі 383 261 грн 92 коп. та видано виконавчий лист, який пред'явлено до виконання до Київського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції.

Під час здійснення примусового виконання за цим виконавчим листом постановою правління НБУ від 23 серпня 2012 року № 357 «Про відкликання банківської ліцензії та призначення ліквідатора ПАТ «Акціонерний комерційний банк «Базис» з 28 серпня 2012 року відкликано банківську ліцензію та розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Акціонерний комерційний банк «Базис».

У зв'язку з цим постановою державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції 24 грудня 2013 року винесено постанову про закінчення виконавчого провадження.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 14 серпня 2014 року, яка набрала законної сили 21 жовтня 2014 року, постанова правління НБУ від 23 серпня 2012 року № 357 визнана протиправною та скасована.

Згідно з листом начальника Київського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції від 18 березня 2015 року виконавчий лист № 2035/6112/2012, виданий 29 жовтня 2013 року відповідно до ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження», був направлений ліквідатору боржника - ПАТ «Акціонерний комерційний банк «Базис» і його не було повернуто ліквідатором до Київського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції після скасування процедури ліквідації ПАТ «Акціонерний комерційний банк «Базис».

Зі змісту позовної заяви вбачається, що збитки, які ОСОБА_6 просить стягнути з Національного банку України їй було завдано у зв'язку із неповерненням саме ПАТ «Акціонерний комерційний банк «Базис», правонаступником якого є ПАТ «АКБ «Базис», коштів розміщених на її депозитному рахунку в банку.

Вирішуючи спір про стягнення з НБУ матеріальної та моральної шкоди суди обґрунтовано виходи з наступного.

Згідно зі ст. 1173 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Отже для відшкодування шкоди за правилами ст. 1173 ЦК України необхідно довести такі факти:

а) незаконність рішення, дії чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування. Неправомірною можна вважати будь-яку поведінку, внаслідок якої завдано шкоду, якщо завдавач шкоди не був уповноважений на такі дії.

б) наявність шкоди, під котрою слід розуміти втрату або пошкодження майна потерпілого та (або) позбавлення його особистого нематеріального права (життя, здоров'я тощо). Тобто реальна шкода та упущена вигода.

в) причинний зв'язок між незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади та шкодою, що виражається в тому, що шкода має виступати об'єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди.

Лише за наявності всіх вказаних умов наступає відповідальність з підстав передбачених ст. 1173 ЦК України. Відсутність будь-якої із цих умов є підставою для звільнення органу державної влади від відповідальності.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Аналіз положень ст. 1166 ЦК України дозволяє дійти висновку про те, що загальною підставою деліктної відповідальності є протиправне, винне діяння заподіювана шкоди (цивільне правопорушення), яке містить такі складові: протиправна поведінка особи, настання шкоди, причинний зв'язок між ними та вина заподіювана шкоди.

Відсутність будь-якої з цих умов є підставою для звільнення особи від відповідальності, якщо інше не встановлено законом (постанова Верховного Суду України від 12 лютого 2014 року у справі № 6-168цс13).

Таким чином, суди, встановивши обставини справи, дійшли обґрунтованого висновку про те, що за відсутності причинного зв'язку між незаконними рішеннями правління НБУ від 23 серпня 2012 року № 357 «Про відкликання банківської ліцензії та призначення ліквідатора ПАТ «Акціонерний комерційний банк «Базис» та завданими позивачеві збитками у вигляді невиконаного виконавчого листа про стягнення на її користь банківського вкладу та процентів, підстави, передбачені ст. ст. 1166, 1173 ЦК України, для відшкодування майнової шкоди відсутні.

Також, правильним є висновок судів про відсутність передбачених ч. 1 ст. 23 ЦК України, ч. 1 ст. 1167 ЦК України підстав для відшкодування моральної шкоди, оскільки позивачем не доведено, що постановою правління НБУ від 23 серпня 2012 року № 357 було порушено її права та вказане рішення призвело до припинення зобов'язань банку перед кредиторами.

Із матеріалів справи та змісту оскаржуваних судових рішень не вбачається, що судами при розгляді скарги допущено неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, які передбачені ст. ст. 338-341 ЦПК України як підстави для скасування рішення.

Доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують.

Відповідно до ст. 337 ЦПК України визначено, що суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судом повно та всебічно з'ясовано дійсні обставини справи, надано належну оцінку зібраним у ній доказам, постановлено законне і обґрунтоване рішення, подану касаційну скаргу слід відхилити, а оскаржувані судові рішення - залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 337, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_6 в особі представника ОСОБА_7, відхилити.

Рішення Печерського районного суду м. Києва від 12 травня 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 08 липня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

ГоловуючийМ.Є. Червинська
Судді: І.М. Завгородня
В.М. Коротун
Л.М. Мазур
Т.О. Писана