Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.08.2016 Справа №607/5897/16-ц

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючої Сливки Л.М.

за участі секретаря Зарічної О. П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В:

У червні 2016 року позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення аліментів на сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, щомісячно по 1000 гривень , до досягнення ним повноліття .

В обґрунтування вимог позивачка вказала, що з 20 вересня 1997 року по 19 лютого 2010 року перебувала у зареєстрованому шлюбу із відповідачем. Від даного шлюбу у них народився син ОСОБА_4, який проживає разом із нею та перебуває повністю на її утриманні. Відповідач ОСОБА_2 не маючи інших дітей , у добровільному порядку не виконує свій батьківський обовязок з утриманню неповнолітнього сина , хоча спроможний це робити . Посилаючись на наведене, просить позов задовольнити, оскільки вона невзмозі самостійно утримувати дитину .

У судове засідання позивачка подала заяву про розгляд справи за її відсутності , просить позов задовольнити , стягнути із відповідача в її користь аліменти на сина в розмірі 1000 гривень , щомісячно , до досягнення ним повноліття, зсилаючись на обставини, що викладені у позовній заяві, не заперечує щодо ухвалення заочного рішення .

Відповідач ОСОБА_2, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, до суду не зявився, не повідомивши причин неявки. Заяви про розгляд справи за його відсутності не подавав. За вказаних обставин суд приходить до переконання, що згідно ч. 4 ст. 169, ч. 1 ст. 224 ЦПК України слід ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів .

Судом установлено, що сторони з 20 вересня 1997 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірваний згідно із рішенням від 19 лютого 2010 року Тернопільського міськрайонного суду .

Від даного шлюбу у сторін 10 січня 2004 року народився син ОСОБА_3 , що стверджується актовим записом № 408 від 03 березня 2004 року Відділу реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області України.

Неповнолітній син. проживає разом із позивачкою відповідно до Довідки № 43 від 31 травня 2016 року ОСББ "Явір-1 " м. Тернополя по вулиці М. Карпенка,44/54 у м. Тернополі, та перебуває на її утриманні .

Натомість відповідач маючи змогу коштів на неповнолітнього сина не надає.

Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи із наступного.

В силу вимог ст. 11 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненнями фізичних та юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно із вимогами ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 184 Сімейного кодексу України, якщо платник податків має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмірі аліментів у твердій грошовій сумі.

За змістом ст. 141 СК України батьки мають рівні права та обов'язки щодо дитини, в тому числі і щодо її утримання.

Враховуючи вищезазначене та те, що відповідачем не надано будь-яких доказів щодо того, що він за станом здоров"я чи майновим становищем не може надавати утримання своєму неповнолітньому сину, приймаючи до уваги встановлений Законом України "Про державний бюджет на 2016 рік" розмір прожиткового мінімуму на дітей відповідного віку, рівну участь батьків в утриманні дітей, суд вважає, що розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на утримання неповнолітнього сина , слід визначити у розмірі 1000 гривень, щомісячно, починаючи стягувати з дня предявлення позову і до досягнення ним повноліття.

Суд також при визначенні розміру аліментів враховує матеріальне становище та стан здоровя дитини, на яку призначаються аліменти та можливість її матеріального утримання матірю .

В силу вимог ст.ст. 10,60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Відповідачем не представлено суду жодних доказів про те, що він за своїм станом здоровя чи матеріальним становищем, не може виконувати своїх обовязків по утриманню неповнолітньої дитини та сплачувати аліменти у розмірі визначеному судом .

Керуючись ст. ст.4, 10, 60, 212, 215, 223, 294 Цивільного процесуального кодексу України, ст. ст. 180, 184 Сімейного кодексу України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_3 ) в користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_4, мешканки ІНФОРМАЦІЯ_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) аліменти на неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1000 (одна тисяча ) гривень, щомісячно, починаючи стягувати з 01 червня 2016 року та до досягнення ним повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 в доход держави 551,20 гривень судового збору.

Рішення про стягнення аліментів на дітей у межах суми платежу за один місяць підлягає до негайного виконання.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом .

Рішення може бути переглянуте Тернопільським міськрайонним судом за умови подачі відповідачем заяви про перегляд заочного рішення протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Головуючий суддя Л. М. Сливка