Справа № 317/900/16-ц
№/п2/317/469/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2016 року Запорізький районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді ГРОМОВОЇ І.Б.,

при секретарі Гаврюшиній В.І.

За участю представника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Державного навчально -виробничого закладу авіаційного профілю «Запорізький центр льотної підготовки ім. О.І. Покришкіна» про стягнення заборгованості по заробітній платі та середньомісячного заробітку за весь час затримки розрахунку, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до Державно-виробничого закладу авіаційного профілю «Запорізький центр льотної підготовки ім. О.І. Покришкіна» про стягнення заборгованості по заробітній платі та середньомісячного заробітку за весь час затримки розрахунку, в якому зазначив, що з 21.05.2014 р. він працював на посаді охоронця в Державному навчально-виробничому закладі авіаційного профілю «Запорізький центр льотної підготовки ім. О.І. Покришкіна». 09.06.2015р. його було звільнено у звязку із скороченням, однак до теперішнього часу відповідач не здійснив розрахунок по заробітній платі.На день звернення до суду відповідач має перед позивачем ОСОБА_2 заборгованість по заробітній платі, яка складає 14 920,12 грн. У звязку з чим, позивач був вимушений звернутись до суду із вказаною позовною заявою, в якій просить суд стягнути з Державного навчально -виробничого закладу авіаційного профілю «Запорізький центр льотної підготовки ім. О.І. Покришкіна» заборгованість по заробітній платі 14 920,12 грн, компенсацію за затримку середньомісячного заробітку 19 893,60 грн. та моральну шкоду в розмірі 5000,00 грн.

Позивач ОСОБА_2 зявився в судове засідання та підтримав свій позов однак в судових дебатах відмовився від частини позовних вимог, стосовно стягнення з відповідача моральної шкоди в розмірі 5000,00 грн., про що надав до суду заяву. Додатково зазначив, що просить суд стягнути з відповідача компенсацію за затримку розрахунку по заробітній платі саме середньомісячного заробітку.

Представник відповідача за довіреністю ОСОБА_1 також зявився в судове засідання та пояснив, що дійсно позивач працював на посаді охоронця в період, який був зазначений в позові та при звільнені ОСОБА_2 не отримав розрахунок по заробітній платі, оскільки рахунки Державного навчально -виробничого закладу авіаційного профілю «Запорізький центр льотної підготовки ім. О.І. Покришкіна» були арештовані. Крім того, представник відповідача вказав, що позовні вимоги позивача ОСОБА_2 в частині стягнення з відповідача компенсації за затримку середньомісячного заробітку не підлягають задоволенню, оскільки позивачу нараховувалась не середньомісячна заробітна плата, а почасова. В частині стягнення з відповідача заробітної плати не заперечував.

Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов ОСОБА_2 підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає справу не інакше як за зверненням фізичної особи, поданою згідно з вимогами ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Крім того, особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд.

Відповідно до ч. 1 ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобовязаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки визначені ст. 116 КЗпП України.

У відповідності до ч. 1 ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належить йому від підприємства, проводиться в день звільнення.

Судом встановлено, що відповідно до трудової книжки на імя ОСОБА_2 вбачається, що згідно наказу №18-к від 21.05.2014р., позивач був прийнятий на посаду охоронця Державного навчально-виробничого закладу авіаційного профілю «Запорізький центр льотної підготовки ім. О.І. Покришкіна».

09.06.2015 року відповідно до наказу №13-к від 09.06.2015р. та на підставі п.1 ст. 40 КЗпП України, 09.06.2015р. позивач ОСОБА_2 був звільнений.

Згідно зі ст.94 КЗпП України, ст.ст.1, 2 Закону України « Про оплату праці» заробітною платою вважається винагорода, обчислена у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

В матеріалах справи міститься довідка №2 від 05.01.2016р.., яка була видана державним виробничо-навчальним закладом авіаційного профілю «Запорізький центр льотної підготовки ім. О.І. Покришкіна» позивачу ОСОБА_2, в тому що він працював на посаді охоронця по 09.06.2015р., також у вказаній довідці зазначено, що заборгованість по заробітній платі за період з жовтня 2014 р. по червень 2015 р. складає 14 920,12 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Стороною відповідача по справі до суду були надані документи на підтвердження того, що нарахування заробітної плати здійснювалось почасово, а саме: заява позивача ОСОБА_2 на імя в.о. директора ЗЦЛП ОСОБА_3, в якому позивач ОСОБА_2 просить дозволу на понаднормову роботу в проміжком між робочими змінами 48 годин з 01.06.2014р.

На підставі вказаної заяви було проведено засідання профспілкового комітету на якому обговорювалася вказана заява та в результаті видано наказ №21 від 30.05.2014р. , копія якого міститься в матеріалах справи. Відповідно до вказаного наказу, в.о. підприємства дозволив працювати охоронцям підприємства з 01.06.2014р. згідно табелю робочого часу з проміжком часу між змінами 48 годин, оплату праці проводити в подвійному розмірі часового окладу згідно сумарного обліку робочого часу за фактично відпрацьований час.

Також до матеріалів справи були долучені табеля обліку робочого часу за лютий 2015 року червень 2015 року та книга нарахування заробітної плати за 2015 рік.

Відповідно до ст. 117 КЗпП України, в разi невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звiльненому працiвниковi сум у строки, зазначенi в статтi 116 цього Кодексу, при вiдсутностi спору про їх розмiр пiдприємство, установа, органiзацiя повиннi виплатити працiвниковi його середнiй заробiток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявностi спору про розмiри належних звiльненому працiвниковi сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цiй статтi вiдшкодування в тому разi, коли спiр вирiшено на користь працiвника. Якщо спiр вирiшено на користь працiвника частково, то розмiр вiдшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рiшення по сутi спору.

Що ж стосується майнових наслідків для підприємства, то порушення вимог щодо виплати заробітної плати тягне:

- необхідність компенсації працівнику втраченої ним частини заробітку, повязану з інфляцією, у разі затримки виплати зарплати на один і більше календарних місяців. Компенсація така здійснюється відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у звязку з порушенням строків їх виплати» від 19.10.2000 р. № 2050-ІІІ;

- в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у необхідні для цього строки необхідність виплати йому середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Така виплата здійснюється відповідно до ст. 117 Кодексу законів про працю України (далі КЗпП).

Середню зарплату в цьому випадку розраховують згідно з Порядком № 100 з розрахунку виплат за останніх 2 календарних місяця. При несвоєчасному розрахунку при звільнені необхідно виплачувати середній заробіток за весь період затримки.

Середній заробіток за час затримки не треба плутати з компенсацією за затримку виплати зарплати, яка виплачується, якщо виплата заробітної плати затримується на один і більш календарних місяців. Про компенсацію є спеціальний Закон України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати» від 19.10.2000 р. № 2050-ІІІ.

Позивач в своєму позові та неодноразово в судовому засіданні наполягав саме на виплаті компенсації середньомісячного заробітку за затримку розрахунку.

Суд також зауважує на тому, що позивачем не було надано до суду належного розрахунку. З урахуванням того, що заробітна плата позивачеві нараховувалась почасово, суд не вбачає підстав для задоволення в цій частині позовних вимог.

Крім того, позивачем було висунуто вимогу про стягнення з відповідача моральної шкоди в розмірі 5000,00 грн., від яких позивач ОСОБА_2 відмовився в судових дебатах. В цій частині суд вважає за необхідне також відмовити, оскільки позивачем суду не було наведено жодного аргументу та не надано жодного документу, який підтверджував би те, що позивач зазнав якихось страждань.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 47, 94, 115, 116КЗпП України, ст.ст. 3,4, 11, 209, 215-218, 224-229 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до Державно-виробничого закладу авіаційного профілю «Запорізький центр льотної підготовки ім.. ОСОБА_4» про стягнення заборгованості по заробітній платі та середньомісячного заробітку за весь час затримки розрахунку задовольнити частково

Стягнути з Державно-виробничого закладу авіаційного профілю «Запорізький центр льотної підготовки ім. О.І. Покришкіна» (адреса 70413, Запорізький р-н, с. Сонячне, вул.Радянська, 1, код ЄРДПОУ 04645768), на користь ОСОБА_2,21.10.1978р.н. (ідентифікаційний код НОМЕР_1, паспорт серії СА №186105, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1), заборгованість по заробітній платі у розмірі 14 920( чотирнадцять тисяч девятсот двадцять) 12 копійок.

Стягнути з Державно-виробничого закладу авіаційного профілю «Запорізький центр льотної підготовки ім. О.І. Покришкіна» (адреса 70413, Запорізький р-н, с. Сонячне, вул.Радянська, 1, код ЄРДПОУ 04645768), на користь держави суму судового збору в розмірі 551( пятсот пятдесят одна) гривня 20 копійок.

В іншій частині позову відмовити.

Допустити негайне виконання рішення щодо стягнення заробітної плати за один місяць.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10 денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя І.Б. ГРОМОВА