Справа № 357/7661/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 липня 2016 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Дмитренко А. М. ,

при секретарі - Боженко Т. В.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в місті Білій Церкві залі суду № 1 справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: ОСОБА_2, про встановлення факту родинних відносин, -

В С Т А Н О В И В :

Заявниця звернулася до суду з вказаною заявою мотивуючи тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_3, якому на праві власності належала частина будинку АДРЕСА_1, ОСОБА_2 є також дочкою спадкодавця, їхня мати ОСОБА_4 після смерті батька успадкувала належну їй частину майна, заявниця прийняла спадщину після смерті батька, але не мала можливості оформити свої спадкові права, при зверненні до нотаріуса їй остання роз'яснила необхідність встановлення в судовому порядку факту родинних відносин, оскільки у свідоцтві про її народження зазначено батьком -ОСОБА_3 замість ОСОБА_3. А тому заявниця просить суд встановити юридичний факт, а саме: що вона є рідною дочкою ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

В судовому засіданні заявниця подану заяву підтримала.

Заінтересована особа - ОСОБА_2 просить суд дану заяву задовольнити.

Заслухавши пояснення осіб, які приймали участь у розгляді справи, покази свідків, оглянувши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заяву необхідно задовольнити з наступних підстав.

Так, по справі встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3, який постійно проживав в АДРЕСА_1, після смерті якого відкрилася спадщина на належне йому майно, що стверджується копією свідоцтва про його смерть.

З матеріалів спадкової справи № 378/2001 після смерті ОСОБА_4, копію якої надано Білоцерківською районною державною нотаріальною конторою, вбачається, що спадщину після смерті ОСОБА_3 прийняла його дружина ОСОБА_4, якій державним нотаріусом 20.12.1997 року було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/4 частину житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд під АДРЕСА_1, одночасно нотаріусом їй було видано свідоцтво про право власності на 1/2 частину зазначеного будинку як на частку в спільному майні подружжя.

21.01.1998 року ОСОБА_4 залишила заповіт на все належне їй майно на ім'я ОСОБА_2, що стверджується копією цього заповіту у спадковій справі, який було посвідчено секретарем виконавчого комітету Трушківської сільської ради, зареєстровано в реєстрі за № 2.

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 померла, а спадщину за заповітом після її смерті прийняла ОСОБА_2, якій 17.10.2001 року державним нотаріусом Білоцерківської районної державної нотаріальної контори було оформлено свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 3/4 частини житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд під АДРЕСА_1, що слідує з копії цього свідоцтва, зареєстрованого в реєстрі за № 2-2512.

Свідоцтво про право на спадщину на 1/4 частину цього будинку не оформлялося.

Згідно п.1 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Відповідно до п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв'язку з втратою годувальника та ін.

В п.п. 4,5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України 2003 року передбачено, що Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності.

Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом.

Отже, до спадщини, яка відкрилася після смерті ОСОБА_3, котрий помер ІНФОРМАЦІЯ_1, мають застосовуватися положення ЦК України 1963 року.

За ст.524 цього Кодексу спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

Якщо немає спадкоємців ні за законом, ні за заповітом, або жоден з спадкоємців не прийняв спадщини, або всі спадкоємці позбавлені заповідачем спадщини, майно померлого за правом спадкоємства переходить до держави.

Згідно приписів ст. ст.527, 529 ЦК України 1963 року спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті.

При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті.

Відповідно до ст. 549 даного Кодексу, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Відповідно до п.113 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Мінюсту N 18/5 від 18.06.94 року, зареєстровано в Міністерстві 07.07.1994 року за № 152/361 ( Наказ втратив чинність на підставі Наказу Мінюсту N 20/5 від 03.03.2004 ), свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям, що прийняли спадщину, тобто таким, які фактично вступили в управління або володіння спадковим майном чи подали заяву в державну нотаріальну контору про прийняття спадщини (ст.549 Цивільного кодексу). Доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів чи відповідної місцевої державної адміністрації про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним, або про те, що спадкоємцем було взято майно спадкодавця; довідка державної податкової служби, страховика чи іншого органу про те, що спадкоємцем після відкриття спадщини сплачувались податки або страхові платежі по обов'язковому страхуванню, квитанція про сплату податку, страхового платежу; копія рішення суду, що, набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець був постійно прописаний в спадковому будинку (квартирі) в період шести місяців після смерті спадкодавця, та інші документи, що підтверджують факт вступу спадкоємця в управління чи володіння спадковим майном.

Згідно ст. 560 ЦК 1963 року спадкоємці, закликані до спадкоємства, можуть одержати в державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини свідоцтво про право на спадщину.

За ст.561 цього Кодексу свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям за законом після закінчення шести місяців з дня відкриття спадщини.

А п. 112 вищенаведеної Інструкції було передбачено, що видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, ніяким строком не обмежена.

Як вказано вище в рішенні, спадщину після смерті ОСОБА_3 прийняла його дружина ОСОБА_4 та оформила свої спадкові права на половину належного спадкодавцю майна.

Заявниця ОСОБА_1 також прийняла спадщину за законом після смерті ОСОБА_3, оскільки згідно даних її паспорта вона постійно зареєстрована з 15.04.1978 року по АДРЕСА_1, тобто, в спадковому будинку, але вона на даний час не може оформити свої спадкові права на 1/4 частину даного будинку, оскільки в свідоцтві про її народження батьками зазначено: батько-ОСОБА_3, мати-ОСОБА_4.

На підтвердження факту родинних відносин заявниця надала копію свідоцтва про її народження, копію паспорта про реєстрацію за однією адресою зі спадкодавцем.

Свідки ОСОБА_8 -дочка ОСОБА_2 та ОСОБА_9 -дружина покійного брата заявниці, в суді показали, що дійсно заявниця та ОСОБА_2 є рідними сестрами, померлий ОСОБА_3 був їхнім батьком, інші спадкоємці відсутні, на спадщину ніхто не претендує.

Покази свідків приймаються судом до уваги, оскільки вони є послідовними, не суперечать зібраним по справі доказам.

Отже, заявниця має право на спадкування за законом як спадкоємець першої черги.

Таким чином, встановлення факту родинних відносин необхідне заявниці для оформлення спадщини після смерті батька ОСОБА_3, тобто, цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, оскільки в цьому випадку заявниця реалізує своє право на спадщину.

А тому враховуючи все наведене суд вважає за можливе встановити той факт, що ОСОБА_1 є рідною дочкою померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3.

Керуючись ст.ст. 524, 527, 529, 537, 549, 560, 561 ЦК України 1963 року, Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженою наказом Мінюсту N 18/5 від 18.06.94 року, зареєстровано в Міністерстві 07.07.1994 року за № 152/361 ( Наказ втратив чинність на підставі Наказу Мінюсту N 20/5 від 03.03.2004 ), ст.ст. 10,60,88, 209, 212-215, 256-259 ЦПК України, суд-

В И Р І Ш И В :

Заяву задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 є рідною дочкою ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя А. М. Дмитренко