НОВОМИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

26 серпня 2016 рокуСправа № 322/775/16

Новомиколаївський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Гасанбекова С.С.,

при секретарі судового засідання Блажко О.П.,

за участю:

позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за позовом: ОСОБА_1

до: ОСОБА_2

про: встановлення факту спільного проживання та стягнення аліментів.

19 липня 2016 року до Новомиколаївського районного суду Запорізької області надійшов вищезазначений цивільний позов, в якому позивач просить суд:

- встановити факт спільного проживання однією сімєю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 без шлюбу в період з березня 2014 року по травень 2016 року;

- здійснити поділ спільного майна подружжя та виділити у власність ОСОБА_1 наступне майно загальною вартістю 16 900,00 грн.: 1 голову дворічної корови вартістю 6000,00 грн.; 1 голову дворічної телички вартістю 5000,00 грн.; 2 тримісячні теляти вартістю 2000,00 грн.; 1 чотиримісячне порося вартістю 500,00 грн.; пральну машинку вартістю 3000,00 грн.; дитяче ліжко вартістю 400,00 грн.;

- стягнути з ОСОБА_2 8 950,00 грн. в рахунок грошової компенсації вартості спільно нажитого майна;

- стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітнього сина: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 всіх доходів відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на відповідний вік дитини, починаючи з дня подання позовної заяви і до повноліття;

- стягнути з відповідача аліменти на утримання позивача в розмірі 1/4 всіх доходів відповідача щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви і до досягнення дитиною трьох років.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив наступне.

Позивач проживав з відповідачем у цивільному шлюбі з березня 2014 року по травень 2016 року. За час спільного проживання у сторін 29.03.2015 народилася спільна дитина, ОСОБА_3.

В період спільного проживання до моменту фактичного припинення відносин та припинення ведення спільного господарства за спільні кошти та трудовою участю сторонами було набуто майно загальною вартістю 51 700,00 грн.

Також позивач зазначив, що відповідач ухиляється від утримання сина, а також вважає, що відповідач маж можливість сплачувати аліменти на утримання позивача, як дружини, з якою проживає дитина.

Ухвалою суду від 26.08.2016 позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту спільного проживання, поділ спільно нажитого майна та стягнення аліментів було залишено без розгляду за клопотанням позивача в частині позовних вимог про:

- здійснення поділу спільного майна подружжя та виділення у власність ОСОБА_1 наступного майна загальною вартістю 16 900,00 грн.: 1 голову дворічної корови вартістю 6000,00 грн.; 1 голову дворічної телички вартістю 5000,00 грн.; 2 тримісячні теляти вартістю 2000,00 грн.; 1 чотиримісячне порося вартістю 500,00 грн.; пральну машинку вартістю 3000,00 грн.; дитяче ліжко вартістю 400,00 грн.;

- стягнення з ОСОБА_2 8 950,00 грн. в рахунок грошової компенсації вартості спільно нажитого майна.

Виходячи з наведеного, позивач просив задовольнити його вимоги в частині стягнення аліментів та підтримав їх у судовому засіданні.

Відповідач у судовому засіданні визнав позов в частині вимог про стягнення з нього аліментів на утримання сина, а в частині вимог про стягнення аліментів на утримання позивача заперечив проти задоволення позову, посилаючись на відсутність у нього можливості утримувати одночасно як дитину, так і позивача.

В судовому засіданні 26.08.2016 судом було проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суд, розглянувши матеріали та зясувавши обставини цивільної справи, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі та дослідивши наявні в справі докази в їх сукупності,

встановив:

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ЖС № 275405 від 14.04.2015.

Дитина проживає разом з матірю за адресою: вул. Колгоспна, 21, с. Берестове Новомиколаївського району Запорізької області, що підтверджується довідкою про склад сімї від 12.07.2016 № 335, виданою Сторчівською сільською радою Новомиколаївського району Запорізької області.

Відповідач з 22.07.2016 перебуває на обліку в Новомиколаївському районному центрі зайнятості як безробітний, що підтверджується довідкою зазначеного центру зайнятості від 05.08.2016 № 1303.

Водночас, довідкою Сторчівської сільської ради Новомиколаївського району Запорізької області від 18.08.2016 № 694 підтверджується те, що відповідач має в господарстві худобу, а саме 3 корів, 3 телят до одного року, 1 свиню.

Вирішуючи питання про наявність підстав для задоволення позову, суд виходить з наступного.

За правилами частини четвертої статті 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до частини першої статті 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з частиною третьою статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) можуть присуджуватися у частці від доходу її батька.

За змістом частини другої статті 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього кодексу (визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі).

Відповідно до ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Частиною першою статті 191 СК України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову.

Виходячи з наведених норм чинного законодавства, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання дитини є обґрунтованими.

Стосовно позовних вимог про стягнення аліментів на утримання позивача до досягнення дитиною трирічного віку, суд зазначає таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 91 СК України жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частин другої четвертої статті 84 та статей 86 і 88 цього Кодексу.

За правилами статті 84 СК України, дружина з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років (ч. 2), право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу (ч. 4).

Отже, позивач, з яким проживає дитина, має право на утримання від батька дитини за умови, що він може надавати матеріальну допомогу.

Посилання відповідача на неможливість утримання ним позивача у звязку з відсутністю роботи та перебуванням на обліку в центрі зайнятості суд визнає недостатнім доказом неможливості надання матеріальної допомоги позивачу, з огляду на ведення відповідачем домашнього господарства та отриманням доходу в тому числі від наявної в господарстві худоби, що не заперечувалося відповідачем під час розгляду справи. Проте, оскільки обовязок відповідача утримувати дитину є пріоритетним відносно обовязку утримувати матір дитини, суд визнає зазначений позивачем розмір аліментів на його утримання необґрунтовано завищеним, а відтак, суд визнає за необхідне визначити щомісячний розмір аліментів на утримання позивача на рівні 1/6 заробітку (доходу) відповідача.

Позовні вимоги про встановлення факту спільного проживання сторін без реєстрації шлюбу суд визнає такими, що не підлягають задоволенню, оскільки позовну заяву в частині вимог про поділ майна судом було залишено без розгляду за клопотанням позивача, а встановлення чи спростування даного факту жодним чином не впливає на право позивача на отримання аліментів, передбачене ст.ст. 84, 91, 181 СК України.

З огляду на викладене, суд визнає позов таким, що підлягає задоволенню у вищезазначеній частині.

Відповідно до частини третьої статті 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Позивача, згідно з п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», звільнено від сплати судового збору в частині вимог про стягнення аліментів.

При цьому, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 80 ЦПК України, ціна позову у позовах про стягнення аліментів визначається сукупністю всіх виплат, але не більше ніж за шість місяців.

Отже, виходячи з мінімальної ставки судового збору за подання фізичною особою до суду позовної заяви майнового характеру, що, відповідно до підпункту 1 пункту 1 частини другої статі 4 Закону України «Про судовий збір», становить 0,4 розміру мінімальної заробітної плати, розмір судового збору, що підлягає стягненню з відповідача на користь держави становить: 1378,00 грн.*0,4 = 551,20 грн.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Враховуючи вищезазначене та керуючись ст.ст. 88, 208, 209, 212 215, 218, 223, 294, 296, 367 ЦПК України, суд

вирішив:

1. Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 задовольнити частково.

2. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_2, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 19 липня 2016 року, до повноліття ОСОБА_3.

3. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_2 щомісячно, починаючи з 19 липня 2016 року до досягнення ОСОБА_3 трьох років.

4. В задоволенні решти позову відмовити.

5. Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

6. Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 551,20 грн. (пятсот пятдесят одна гривня 20 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Запорізької області через Новомиколаївський районний суд Запорізької області.

Суддя С.С. Гасанбеков