АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа №635/1308/16-ц Головуючий суддя І інстанції Сітбаталова Н. І.
Провадження № 22-ц/790/4280/16 Суддя доповідач Яцина В.Б.
Категорія: Інші справи позовного провадження
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2016 року м. Харків

Судова колегія судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого судді - Яцина В.Б.

Суддів: - ОСОБА_1, ОСОБА_2

за участю секретаря : Баранкової В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 16 березня 2016 року по цивільній справі за заявою начальника відділу державної виконавчої служби Харківського районного управління юстиції Харківської області ОСОБА_4, зацікавлена особа: ОСОБА_3, третя особа: Відділ примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Харківській області про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 16 березня 2016 року визнано виконавчий лист № 4.3/2-470/2006, виданий Харківським районним судом Харківської області 12 жовтня 2006 року щодо зобовязання посадової особи, а саме начальника ДВС у Харківському районі та м. Люботин Харківської області усунути порушення цивільного права ОСОБА_3 та відновити становище про порядок користування земельною ділянкою по вул. Луначарського, № 85 в с. Викокий Харківського району Харківської області, встановлене за актом від 08.08.2000 року, та яке існувала до повторного виконання рішення суду від 29.11.1999 року за актом від 19.08.2004 року, чим захистити цивільне право ОСОБА_3, - таким, що не підлягає виконанню.

Не погодившись з вказаною ухвалою ОСОБА_3 в апеляційній скарзі просить її скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити заявнику в задоволенні його заяви повністю, постановити окрему ухвалу у відношенні судді Харківського районного суду Харківської області Сітбаталової Н.І. за допущену тяганину при розгляді справи.

На обґрунтування скарги вказав, що оскаржувана ухвала незаконна, необгрунтована, постановлена з порушенням норм матеріального права, районний суд своєчасно не направив копію оскаржуваної ухвали, позбавивши апелянта права на оскарження, що дало право ВДВС винести постанову про закінчення виконавчого провадження без виконання, порушив право на справедливий судовий розгляд у розумні строки, передбачені ст. 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини. Судом не виконані клопотання про витребування та дослідження матеріалів цивільних справ.

Судова колегія, вислухавши суддю доповідача, за відсутності усіх учасників судового засідання, які були належним чином повідомлені про апеляційний розгляд справи і про його відкладення не заявляли, відповідно до ст. 303 ЦПК України перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України, суд, який видав виконавчий лист, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, та стягнути на користь боржника безпідставно одержане стягувачем за виконавчим листом.

Частиною 4 ст. 369 ЦПК України передбачено, що суд ухвалою вносить виправлення до виконавчого листа, а у разі якщо його було видано помилково або якщо обовязок боржника відсутній повністю чи частково у звязку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин, суд визнає виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню повністю або частково. Якщо стягнення за таким виконавчим листом уже відбулося повністю або частково, суд одночасно на вимогу боржника стягує на його користь безпідставно одержане стягувачем за виконавчим листом.

Відповідно до п.18 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 07.02.2014 № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», виходячи зі змісту статті 387 ЦПК, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи. Наприклад, суд може зобов'язати державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав.

Згідно до ч. 1 ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Судом встановлено, що начальник відділу державної виконавчої служби Харківського районного управління юстиції звернувся до суду із заявою, в якій просив визнати виконавчий лист №4.3/2-470/2006, виданий Харківським районним судом Харківської області 12 жовтня 2006 року щодо зобовязання посадової особи, а саме начальника ДВС у Харківському районі та м. Люботин Харківської області усунути порушення цивільного права ОСОБА_3 та відновити становище про порядок користування земельною ділянкою по вул. Луначарського, № 85 в с. Високий Харківського району Харківської області, встановлене за актом від 08.08.200 року та яке існувало до повторного виконання рішення суду від 29.11.1999 року за актом від 19.08.2004 року, чим захистити цивільне право ОСОБА_3 таким, що не підлягає виконанню.

Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 29.11.1999 року між співвласникам ОСОБА_5,ОСОБА_6 та ОСОБА_3 визначений порядок користування земельною ділянкою, розташованою за адресою: Харківська область, Харківський район, с. Високий, вул. Луначарського, 85 за третім варіантом технічної експертизи від 17.06.1998 року.

Виділено в користування ОСОБА_5 на 273/100 частин житлового будинку частину земельної ділянки за № 2 під гаражем літ. «Б» площею 24 кв.м., частину земельної ділянки з будинком, площею 3020кв.м.у загальному користуванні з ОСОБА_6 залишено частину земельної ділянки площею 6кв.м., де розташована відвідна каналізаційна труба із будинку (квартири ОСОБА_5 та ОСОБА_6С.) і проміжний оглядовий колодязь зовнішньої каналізаційної системи.

ОСОБА_3 на 49/100 частини виділено частину земельної ділянки за № 1 з будинком площею 244кв.м., з гаражем літ. «Ж» і літньою кухнею площею 45кв.м, з городом, вбиральнею і душем площею 339кв.м.

ОСОБА_3 і ОСОБА_5 у загальне користування залишено двір площею 80кв.м., підхід до каналізаційної ями літ. «К» площею 10кв.м.

ОСОБА_6 на 236/100 частин виділено частину земельної ділянки за № 3 площею 320 кв.м і двір загальною площею 6 кв.м. Зобовязано ОСОБА_6 влаштувати каналізацію своєї частини будинку, водогін, провести електрифікацію будинку.

В позові ОСОБА_3 до виконкому Височанськоїселищної ради, ОСОБА_5 про приватизацію земельної ділянки, розташованої в с. Високий, вул. Луначарського, 85 відмовлено як необґрунтованому.

Скасований державний акт приватизації земельної ділянки, розташованої в с. Високий, вул. Луначарського, 85 від 16.02.1996 року за № 596, виданий виконкомом Височанської селищної ради.

Скасована реєстрація земельної ділянки, розташованої в с. Високий, вул. Луначарського, 85 в органах бюро технічної інвентаризації.

Виконавче провадження по виконанню рішення суду від 29.11.1999 року в частині визначення порядку користування земельною ділянкою перебувало в провадженні Харківського ВДВС ХРУЮ.

З акту державного виконавця від 08.08.2000 року вбачається, що сторони по справі добровільно виконали рішення суду, по межі земельної ділянки вбиті кілочки.

Згідно акту державного виконавця від 19.08.2004 року виконано ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 06.02.2004 року за заявою іншого учасника виконавчого провадження, співвласника ОСОБА_5, про повторне виконання рішення суду від 29.11.1999 року.

Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 12.01.2006 року скасовано ухвалу Харківського районного суду від 06.02.2004 року і заява ОСОБА_5 була направлена на новий розгляд. Однак ухвалою Харківського районного суду від 17.04.2006 року заяву ОСОБА_5 від 04.02.2003р. про повторне виконання рішення Харківського районного суду від 29.11.1999 року було залишено без розгляду, на підставі чого ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 02.10.2006 року по справі № 4.3/2-470/2006р. було визнано неправомірними дії державного виконавця ВДВС Харківського РУЮ Харківської області по повторному виконанню рішення суду від 29.11.1999 року за актом від 19.08.2004 року. Зобовязано начальника ДВС у Харківському районі та м. Люботин Харківської області усунути порушення цивільного права ОСОБА_3 І,М., відновити становище про порядок користування земельною ділянкою по вул. Луначарського, № 85 в с. Високий Харківського району Харківської області, встановлено за актом від 08.08.2000 року, та яке існувало до повторного виконання рішення суду від 29.11.1999 року за актом від 19.08.2004 року (а.с. 24-25).

При цьому судова колегія звертає увагу на те, що в ухвалі від 02 жовтня 2006 року районний суд не знайшов підстав для відновлення розмірів земельної ділянки ОСОБА_3, які існували до повторного виконання рішення районного суду від 29.11.1999 року, оскільки вказане рішення є чинним і тому відсутні передбачені ст. 380 ЦПК України підстави для повороту виконання рішення (а.с. 25).

Виходячи з наведеного судова колегія погоджується з висновками районного суду про те, що ухвала Харківського районного суду від 06.02.2004 року про повторне виконання рішення суду не змінила правове становище учасників виконавчого провадження, у тому числі ОСОБА_3 по виконанню зазначеного рішення суду по суті цивільного спору, а отже не порушила його цивільні права та інтереси. Обставини про порушення цивільних прав чи інтересів внаслідок повторного виконання рішення суду вказаною ухвалою Харківського районного суду м. Харкова від 02 жовтня 2006 року не було встановлено.

Задовольняючи заяву районний суд виходив з того, що рішення Харківського районного суду Харківської області від 29.11.1999 року фактично виконано, а у державного виконавця відсутні відомості в чому полягає порушення цивільних прав ОСОБА_3, які згідно до вказаної ухвали районного суду від 02 жовтня 2006 року підлягають захисту, внаслідок чого виконавчий лист від 12.10.2006 року за № 4.3./2-470/2006, виданий Харківським районним судом Харківської області про зобовязання усунути порушення цивільного права ОСОБА_3 та відновити становище про порядок користування зазначеною вище земельною ділянкою, - не підлягає виконанню.

Колегія суддів погоджується з таким висновком районного суду, оскільки у даному випадку безспірно встановлено виконання рішення суду від 29.11.1999 року по суті цивільного спору, виконавчий лист не містить конкретних порушень цивільних прав ОСОБА_3, які підлягають поновленню, що відповідає вищевказаним положенням ст.. 369 ЦПК України та ст. 599 ЦК України про припинення зобовязання.

Оскільки таким чином доводи скарги є безпідставними, а судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону, то відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 312 ЦПК України апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п. 1 ч. 2 ст. 307, п.1 ч.1 ст. 312, ст. ст. 313, 315, 319-325, 327 ЦПК України, судова колегія

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 16 березня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і при цьому касаційному оскарженню не підлягає, як така, що не перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Головуючий суддя:

Судді колегії: