У х в а л а

2вересня 2016 року м. Київ
Суддя Верховного Суду України Сімоненко В.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про перегляд рішення Шевченківського районного суду м. Києва . від 27 листопада 2014 року, ухвали Апеляційного суду м. Києві від 24 березня 2015 року та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 2 липня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» про захист прав споживача, стягнення відсотків за користування грошовими коштами, трьох процентів річних від суми вкладу, пені та відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду України із зазначеною заявою про перегляд судових рішень, яка не відповідала вимогам ст. 358 ЦПК України, а також із клопотанням про звільнення його від сплати судового збору за подання заяви про перегляд судових рішень.

Ухвалою судді Верховного Суду України від 8 квітня 2016 року було відмовлено в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення його від сплати судового збору за подання заяви про перегляд судових рішень; заяву ОСОБА_1 про перегляд судових рішень було залишено без руху та надано строк до 16 травня 2016 року для усунення недоліків заяви, а саме для надання документу про сплату судового збору.

13 травня 2016 року до Верховного Суду України надійшли заява ОСОБА_1 про усунення недоліків заяви про перегляд судових рішень та повторне клопотання про звільнення його від сплати судового збору за подання цієї заяви, в яких він, тлумачачи норми права та судової практики за своїм власним переконанням, указав про відсутність у нього обов'язку сплачувати судовий збір за подання заяви про перегляд судових рішень у цій справі.

Ухвалою судді Верховного Суду України від 25 травня 2016 року заяву ОСОБА_1 було залишено без руху та продовжено строк до 31 липня 2016 року для усунення недоліків заяви, а саме для надання документу про сплату судового збору.

2 серпня 2016 року до Верховного Суду України повторно надійшла заява ОСОБА_1 про усунення недоліків заяви про перегляд судових рішень, в якій він знову, тлумачачи норми права та судової практики за своїм власним переконанням, указає про відсутність у нього обов'язку сплачувати судовий збір за подання заяви про перегляд судових рішень у цій справі. Також у цій заяві він посилається, як на підставу звільнення його від сплати судового збору за подання заяви про перегляд судових рішень, на свій скрутний майновий стан.

Оскільки ОСОБА_1 жодних доказів на підтвердження свого скрутного майнового стану не надав, то його клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання заяви про перегляд судових рішень не підлягає задоволенню.

Крім цього, у вказаній заяві ОСОБА_1 також просить продовжити йому строк на усунення недоліків заяви про перегляд судових рішень до 31 грудня 2016 року.

З огляду на відсутність належних та достатніх доказів поважності причин продовження зазначеного процесуального строку клопотання ОСОБА_1 про його продовження не підлягає задоволенню.

До вказаної вище заяви від 2 серпня 2016 року ОСОБА_1 також додав клопотання про ініціювання процедури конституційного подання, про що теж просить у заяві від 13 травня 2016 року.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 8 ЦПК України у разі виникнення у суду сумніву під час розгляду справи щодо відповідності закону чи іншого правового акта Конституції України, вирішення питання про конституційність якого належить до юрисдикції Конституційного Суду України, суд звертається до Верховного Суду України для вирішення питання стосовно внесення до Конституційного Суду України подання щодо конституційності закону чи іншого правового акта.

Оскільки справа за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» про захист прав споживача, стягнення відсотків за користування грошовими коштами, трьох процентів річних від суми вкладу, пені та відшкодування моральної шкоди не перебуває на розгляді суду, то клопотання ОСОБА_1 про ініціювання процедури конституційного подання задоволенню не підлягає.

Таким чином, недоліки заяви про перегляд судових рішень, які зазначені в ухвалі судді Верховного Суду України від 25 травня 2016 року, ОСОБА_1 у встановлений строк не усунув.

Згідно із ч. 4 ст. 359 ЦПК України у разі невиконання особою, яка подала заяву про перегляд судових рішень, вимог ухвали в установлений строк, заява вважається неподаною і повертається заявнику.

Ураховуючи наведене, заява ОСОБА_1 про перегляд судових рішень підлягає поверненню.

Керуючись статтями 8, 359 ЦПК України

у х в а л и в:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору за подання заяви про перегляд судових рішень відмовити.

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про продовження строку на усунення недоліків заяви про перегляд судових рішень відмовити.

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про ініціювання процедури конституційного подання відмовити.

Заяву ОСОБА_1 про перегляд Верховним Судом України судових рішень вважати неподаною і повернути заявникові.

Роз'яснити, що відповідно до частини п'ятої статті 359 ЦПК України повернення заяви з підстав, передбачених частиною четвертою цієї статі, не перешкоджає повторному зверненню в разі належного оформлення заяви, а також дотримання вимог статті 356 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

Верховного Суду України В.М. Сімоненко