Справа № 337-1590/16-ц
Провадження №2-337-980/2016р.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2016 року Хортицький районний суд м. Запоріжжя

у складі: головуючого судді Кучерук І.Г.

з участю секретаря Гончар В.О.

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Хортицького районного суду м. Запоріжжя цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за розписками

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_3 звернувся з позовом до відповідача ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за розписками від 24.07.2009 року та 25.07.2009 року, у звязку з девальвацією національної грошової одиниці України, в сумі 60534,79 грн., що складається з: 47439 грн. суми основного боргу у звязку з девальвацією протягом строку дії договору національної грошової одиниці України і 13095,79 грн. суми трьох процентів річних, також просить стягнути понесені судові витрати у розмірі 605,35 грн.

У позові вказав, що 24.07.2009 року та 25.07.2009 року ОСОБА_4 отримала від нього грошові кошти у розмірі 1650 доларів США та 1050 доларів США, та зобовязувалась повернути грошові кошти у строк до 25.07.2009 року, та до 28.07.2009 року. Рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 17.11.2010 року, стягнуто з ОСОБА_5 суму боргу в розмірі 21330 грн., 3 % річних в розмірі 764,08 грн., сплачених судових витрат в розмірі 220,94 грн. та інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи у розмірі 120 грн., а всього в розмірі 22435 гривень 02 копійки. Відповідачем до теперішнього часу сума заборгованості за розписками так й не повернута, а судове рішення не виконане. Станом на 18.04.2016 року, на момент подання позову, офіційний курс НБУ по відношенню гривні до іноземної валюти становить 25,47 грн. за 1 долар США. Оскільки на сьогоднішній день сума позики, що залишилася неповернутою, складає 2700 доларів, то грошовий еквівалент у національній валюті за офіційним курсом НБУ становить 68769 грн. Вважає, що у звязку з девальвацією національної грошової одиниці України протягом строку дії зобовязання, сума позики, що підлягає поверненню відповідачем за вирахуванням тієї суми, що вже стягнута згідно з рішенням Хортицького районного суду Запорізької області від 17 листопада 2010 року, складає 47439 грн. Також згідно до ст. 625 ЦК України, три проценти річних від суми боргу за обома розписками за весь час прострочення виконання зобовязання за вирахуванням тієї суми, вже стягнута згідно з рішенням Хортицького районного суду Запорізької області від 17 листопада 2010 року, складає 13095,79 грн.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з мотивів викладений у позовній заяві та просив їх задовольнити, також пояснив, що рішення суду не виконано.

У судовому засіданні представник відповідачки з позовом не згодна, пояснила суду, що її довірительниця погашала заборгованість за рішенням суду від 2010 року, вважає, що вимоги позивача приведуть до подвійного стягнення, вказала, що наразі спір відсутній так як виконавче провадження по стягнення з її довірительниці суми боргу на користь позивача закінчено у звязку з повним виконанням. Просить у позові відмовити.

Вислухавши пояснення представників сторін, вивчивши матеріали справи, надані докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до норм процесуального права передбачається, що обставини цивільних справ з'ясовуються судом на засадах змагальності, в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України , кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до вимог ст.11, 60 ЦПК України суд розглядає справу у межах вимог та доказів наданих сторонами.

В судовому засіданні встановлено, що рішенням від 17.11.2010 року Хортицького районного суду м. Запоріжжя, за розпискою від 24.07.2009 року та розпискою від 25.07.2009 року, з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 стягнуто суму боргу в розмірі 21330 грн., 3 % річних в розмірі 764,08 грн., і судові витрати, а всього в розмірі 22435 грн. 02 коп.(а.с.8).

Відповідно до копії постанови про відкриття виконавчого провадження від 23.02.2011 року, ОСОБА_5 надано строк до 01.03.2011 року на добровільне виконання рішення суду(а.с.38).

Відповідно до копії постанови про відкриття виконавчого провадження від 04.05.2012 року, ОСОБА_5 надано строк до 11.05.2012 року на добровільне виконання рішення суду(а.с.39).

Відповідно до копії постанови про закінчення виконавчого провадження від 22.07.2016 року, виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-1912/10 виданого 03.02.2011 року закінчено у звязку зі стягненням суми боргу(а.с.30).

Згідно до довідки Хортицького відділу ДВС м. Запоріжжя від 22.07.2016 року, починаючи з 21.08.2014 року по 30.06.2016 року, стягувачу ОСОБА_3 перераховувалися грошові кошти з боржника ОСОБА_4В.(а.с.37).

Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК України, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей 526, 599 ЦК.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних.

Враховуючи наявність рішення суду про стягнення з відповідачки грошових коштів на користь позивача, добровільне невиконання рішення суду з 01.03.2011 року по 21.08.2014 року(початок здійснення проплат), встановлена судовим рішенням сума боргу за розписками у розмірі 21330 грн., суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_3 в частині стягнення 3 % річних підлягають задоволенню, однак не сумі заявленій позивачам.

Суд вважає, що 3 % річних складають суму в 2224,73 грн. виходячи з наступного розрахунку: 21330 грн.(сума боргу встановлена рішенням суду)Х 3% / 365 днів Х 1269 днів( період невиконання грошового зобов'язання з 01.03.2011 року по 21.08.2014 року).

Що стосується позовних вимог про стягнення суми у звязку з девальвацією національної грошової одиниці України протягом строку дії зобовязання.

Статтею 99 Конституції України встановлено, що грошовою одиницею України є гривня. За правилами ст. 192 ЦК України законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом (ч. 1, 3 ст. 533 ЦК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 533 ЦК України, якщо в зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті в гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Відповідно до правової позиції, викладеної в Постанові ВСУ у справі № 6-79цс14 від 2 липня 2014 року, згідно з ч. 1 ст. 533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Отже, гривня як національна валюта є єдиним законним платіжним засобом на території України.

Статтею 36 Закону України «Про ОСОБА_6 України» визначено, що офіційний курс гривні до іноземних валют встановлюється ОСОБА_6 Банком України.

Валютні курси, як зазначено у ч.1 ст.8 Декрету Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання та валютного контролю», встановлюються ОСОБА_6 Банком України за погодженням з Кабінетом Міністрів України.

Поряд з цим, згідно Положення про встановлення офіційного курсу гривні до іноземних валют та курсу банківських металів, затвердженого Постановою Правління ОСОБА_6 Банку України від 12 листопада 2003 року № 496, офіційний курс гривні до іноземних валют, зокрема, до долару США, установлюється щоденно. Для розрахунку курсу гривні до іноземних валют використовується інформація про котирування іноземних валют за станом на останню дату.

За правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду України у справі № 6-3019 цс 15 від 23 грудня 2014 року, при наявності у справі судового рішення, яким вже було встановлено розмір завданої шкоди та відповідно стягнуто її, такий розмір шкоди відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України має преюдиційне значення для суду при вирішенні справи і суд не вправі змінювати його.

Оскільки курс гривні до іноземних валют не є незмінним (він може коливатися як у сторону збільшення так і сторону зменшення) і тому зміна курсу долару при виконанні судового рішення не є підставою для перерахунку боргу.

Враховуючи характер спірних правовідносин, обставини встановлені у судовому засіданні, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача суми у звязку з девальвацією національної грошової одиниці України протягом строку дії зобовязання, не базуються на нормах закону і не підлягають задоволенню.

Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню сплачені судові витрати пропорційно задоволеним вимогам в розмірі 22,24 грн.

Керуючись ст. 10,11, 60, 61, 88, 209, 212-226 ЦПК України, ст. 526, 599, 625 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4(ІНФОРМАЦІЯ_1, іпн НОМЕР_1) на користь ОСОБА_3(ІНФОРМАЦІЯ_2 іпн НОМЕР_2), грошову суму трьох процентів річних у розмірі 2224 грн. 73 коп. та судові витрати у розмірі 22 грн. 24 коп., а всього стягнути 2246(дві тисячі двісті сорок шість) грн. 97 коп.

В іншій частині позову відмовити.

На рішення може бути подана апеляція в апеляційний суд Запорізької області протягом 10 днів.

Суддя: