Дата документу 10.05.2016
Справа № 320/466/16-ц
Провадження № 2/320/1078/16
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 травня 2016 року м. Мелітополь
Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області в складі:
головуючого: судді Дараган Л.В.
за участю секретаря: Данчук К.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, розташованого в м. Мелітополі Запорізької області, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав, за участю третьої особи - органу опіки та піклування - виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області,
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав, за участю третьої особи - органу опіки та піклування - виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області.
В позові зазначено, що відповідач є батьком малолітньої дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Відповідач ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків по відношенню до своєї малолітньої дитини, вихованням дитини не займається, його долею не цікавиться, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, про фізичний, духовний та розумовий розвиток дитини не піклується. Позивач просить суд позбавити відповідача батьківських прав по відношенню до його малолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.
В судове засідання позивач не з'явилася, від неї надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує.
В судове засідання відповідач не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи та про розгляд справи за його відсутності від нього не надходило, тому суд визнає його неявку неповажною, та вважає можливим ухвалити заочне рішення за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів.
Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
При цьому згідно листа Верховного Суду України від 27 вересня 2010 року, направленого на ім'я голів Апеляційного суду АРК, областей міст Києва та Севастополя, якщо відповідач належним чином повідомлений про дату судового засідання не з'явився до суду та від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або повідомлені ним причини визнані неповажними, незалежно від того, це його перша чи повторна неявка, суд має право на ухвалення заочного рішення, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
В судове засідання представник третьої особи не з'явилася, від неї надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.
Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяви позивача і представника третьої особи та в зв'язку з неявкою відповідача, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, приходить до висновку про можливість задоволення позову з таких підстав.
Відповідно до принципу 6 Декларації прав дитини від 20 листопада 1059 року, дитина для повного і гармонійного розвитку своєї особистості потребує любові і розуміння, вона повинна рости під опікою і відповідальністю своїх батьків в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.
Відповідно до ч. 1 ст. 19 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, держава вживає усіх необхідних заходів з метою захисту дитини від відсутності піклування або недбалого ставлення до неї з боку батьків.
Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Відповідно до ч. 1, ч. 2, ч. 4 ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані поважати дитину.
Відповідно до ст. 155 Сімейного кодексу України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, мати та батько можуть бути позбавленні судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.
Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року № 3, ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.
Як встановлено в судовому засіданні, згідно свідоцтва про народження, виданого 04 листопада 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Мелітополю Мелітопольського міськрайонного управління юстиції Запорізької області, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є батьками малолітньої дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, про що в книзі реєстрації народжень 04 листопада 2006 року зроблено відповідний актовий запис № 1344.
Згідно постанов про відмову в порушенні кримінальних справ від 05 січня 2012 року, від 17 травня 2012 року, від 26 червня 2012 року, висновків за результатами перевірки матеріалів від 04 жовтня 2014 року, від 14 лютого 2015 року, постанови про закриття кримінального провадження від 12 березня 2015 року, ОСОБА_1 неодноразово зверталася до Мелітопольського МВ ГУМВС України в Запорізькій області із заявами про те, що ОСОБА_2 вчиняє сварки, висловлюється нецензурною лайкою на її адресу, погрожує їй фізичною розправою, заподіює тілесні ушкодження, погрожує вбивством.
Згідно вироку Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 24 липня 2014 року, ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та призначено покарання у виді штрафу в розмірі 510 гривень 00 копійок. Злочин вчинено відносно потерпілої ОСОБА_1.
Зазначений вирок набрав законної сили 25 серпня 2014 року.
Згідно вироку Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 03 квітня 2015 року, ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 153 КК України, та призначено покарання у виді двох років позбавлення волі. Злочин вчинено відносно потерпілої ОСОБА_1.
Згідно ухвали Апеляційного суду Запорізької області від 29 липня 2015 року, вирок Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 03 квітня 2015 року у відношенні обвинуваченого ОСОБА_2, якого засуджено за ч. 1 ст. 153 КК України, залишено без змін.
Зазначений вирок набрав законної сили 29 липня 2015 року.
Згідно характеристики сусідів від 09 квітня 2015 року, ОСОБА_2 з 2008 року проживав за адресою: АДРЕСА_1, в будинку, який належить ОСОБА_1, спільно із ОСОБА_1 та їх малолітньою дитиною ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. За час проживання ОСОБА_2 виявив себе з негативного боку, неодноразово надходили скарги на нього від сусідів про те, що він, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, вдома в присутності дитини ОСОБА_3 вчиняє скандали із застосуванням фізичного насилля до ОСОБА_1, яка неодноразово викликала міліцію за фактами насилля в сім'ї та заподіяння їй тілесних ушкоджень. Весь цей час дитина перебувала із матір'ю.
Згідно довідки дільничного педіатра, дитина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, спостерігається в КУ «ЦПМСП №1» з народження. Мати з дитиною відвідує поліклініку регулярно, призначення лікаря виконує в повному обсязі.
Згідно історії розвитку дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, 02 квітня 2012 року під час виклику лікаря батько дитини поводив себе агресивно, висував необґрунтовані звинувачення та погрози на адресу лікаря. В подальшому, лікарем зазначено, що в родині спостерігається нестабільна щодо сімейних відносин ситуація, а саме: батько проявляє агресію по відношенню до матері на очах у дитини.
Згідно характеристики учня 3-А класу спеціалізованої школи І - ІІІ ступенів № 25 від 30 квітня 2015 року, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, відвідує школу з 01 вересня 2012 року, Адаптація до навчання проходила на середньому рівні, має високий рівень сформованості пізнавальних процесів, мотивацію. Займає у класі позицію прийнятого, проявляє інтерес до співпраці з дорослими та однолітками, але самостійно на контакт не йде, соромиться. Емоційний стан характеризується високим рівнем тривожності: дитина ляклива, будь-які завдання викликають надмірну тривогу, легко засмучується, невпевнений у своїх силах. За аналізом малюнка «Моя родина», а також бесіди з дитиною, матусею, вчителем, учень знаходиться в стані високої тривожності, яка пов'язана з сімейними конфліктами та проявами агресії з боку батька, яка направлена на мати. Найбільш значимими та психологічно близькими для дитини є дідусь та мати. У зв'язку з нестабільним психологічним станом дитині рекомендовані корекційні заняття з психологом школи.
Згідно характеристики учня 3-А класу спеціалізованої школи І - ІІІ ступенів № 25 від 30 квітня 2015 року, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, навчається у школі з першого класу, зарекомендував себе як старанний, працелюбний, уважний учень. Має навчальні досягнення достатнього рівня, здібний, має гарну пам'ять, конкретне мислення. Відповідально ставиться до навчання, має високий навчальний потенціал. Товариський, але досить нестримний, акуратний, чемний. Завжди свідомо виконує правила поведінки. Мама приділяє належну увагу вихованню сина: цікавиться навчанням, надає допомогу класному керівнику. Але в сім'ї неузгоджена система виховного впливу на дитину, між батьками напружені відносини. Батько у вихованні використовує авторитарний стиль. Агресивний, влаштовує у класі і гуртку конфліктні ситуації. Часто забирає сина з характерним запахом вживання алкоголю. Погано впливає на хлопчика.
Згідно характеристики учня 4-А класу спеціалізованої школи І - ІІІ ступенів № 25 від 18 січня 2016 року, за період з квітня 2015 року до грудня 2015 року не знизився рівень знань, умінь, навичок, підвисився рівень мотивації до навчальної діяльності ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Займає у класі позицію прийнятого, проявляє інтерес до співпраці з дорослими та однолітками. Контакт з оточуючими змістовий встановлюється поступово, характеризується скутістю. Спостерігається зниження рівня тривожності, страхів, залишається невпевненість, необхідність підтримки. За аналізом малюнка «Моя родина», а також бесіди з дитиною і вчителем, у ОСОБА_3 стабілізувався емоційний стан, найбільш значимі є мати і дідусь. У зв'язку з позитивними змінами психологічного стану рекомендується відвідування психолога школи за потребами і бажанням дитини і батьків.
Згідно характеристики учня 4-А класу спеціалізованої школи І - ІІІ ступенів № 25 від 18 січня 2016 року, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, навчається у школі з першого класу, зарекомендував себе як старанний, працелюбний, уважний учень. Учбова діяльність стабільно достатнього рівня, здібний, має гарну пам'ять, конкретне мислення. Відповідально ставиться до навчання, добре запам'ятовує учбовий матеріал. З початку навчального року відмічаються позитивні зміни в поведінці, у взаємодії з однолітками. Учень став спокійніший, рідше проявляє агресію. Мама приділяє належну увагу вихованню сина: цікавиться навчанням, надає допомогу класному керівнику.
Згідно розрахунку заборгованості боржника по аліментам, станом на 01 січня 2016 року ОСОБА_2 має заборгованість по аліментам в розмірі 2990 гривень 40 копійок.
Згідно висновку органу опіки та піклування - виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області від 25 лютого 2016 року щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_2, встановлено, що ОСОБА_2 проявив себе з негативного боку, неодноразово надходили скарги від сусідів на те, що він, перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння, вдома у присутності дитини ОСОБА_3 чинить сварки із застосуванням фізичної сили по відношенню до ОСОБА_1. Із бесіди з дитиною ОСОБА_3 з'ясувалося, що він не бажає спілкуватися з батьком, не бажає, щоб батько після звільнення з місць позбавлення волі проживав у їх сім'ї, так як до ув'язнення він не займався його вихованням, зловживав алкогольними напоями, у стані алкогольного сп'яніння ображав його, грубо лаявся нецензурною лайкою, на його очах бив матір, знущався з неї. Тому орган опіки та піклування - виконавчий комітет Мелітопольської міської ради Запорізької області вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно його малолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Таким чином, судом встановлено, що батько дитини - ОСОБА_2 систематично навмисно та свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по відношенню до своєї дитини протягом тривалого часу: не виявляє інтересу до існування своєї дитини, його долею не цікавиться, вихованням не займається, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, його навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема не забезпечує йому харчування та лікування, що негативно впливає на його фізичний розвиток як складову виховання, не виявляє бажання спілкуватися з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню дитиною загальновизнаних норм моралі.
На підставі вищевикладеного, аналізуючи забрані у справі докази, кожний окремо та всі в сукупності, суд приходить до висновку про необхідність, в інтересах малолітньої дитини, позбавити відповідача батьківських прав відносно його малолітньої дитини.
Керуючись Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, ст.ст. 150, 155, 164, 165, 166 Сімейного кодексу України, Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року № 3, ст.ст. 10, 11, 58, 59, 60, 107, 197, 208, 212 - 215, 224 - 228 ЦПК України,
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав, за участю третьої особи - органу опіки та піклування - виконавчий комітет Мелітопольської міської ради Запорізької області - задовольнити.
Позбавити батьківських прав ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, відносно його малолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
На рішення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Запорізької області через Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області протягом 10 днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Суддя: