Справа № 686/5805/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.04.2016

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області

в складі : головуючого судді Заворотної О.Л.,

секретаря судового засідання - Дякович О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Хмельницький цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист права власності шляхом усунення перешкод у здійсненні права розпорядження, -

встановив:

В березні 2016 року ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 про захист права власності шляхом усунення перешкод у здійсненні права розпорядження, в обгрунтування якого вказала, що 21.02.2012 за нотаріально посвідченим договором дарування позивач подарувала своїй онуці ОСОБА_3 1/2 частину двокімнатної квартири АДРЕСА_1. В подальшому 20.08.2015 року за нотаріально посвідченим договором дарування 1/2 частини квартири, яку позивач подарувала свого часу онуці ОСОБА_3, була подарована ОСОБА_2, якій таким чином став єдиним власником всієї спірної квартири. 04.02.2016 року рішенням апеляційного суду Хмельницької області визнаний недійсним договір дарування 1/2 частини квартири АДРЕСА_2, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 В частині визнання недійним договору дарування від 20.08.2015 укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 в задоволенні позову відмовлено та заначено, що згідно з роз'яснень, викладених у постанові №9 Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» від 06.11.2009 року, п.10, вимога про повернення майна, переданого на виконання недійсного правочину, за правилами реституції може бути пред'явлена тільки стороні недійсного правочину. Норма частини першої статті 216 ЦК України не може застосовуватись як підстава позову про повернення майна, переданого на виконання недійсного правочину, яке було відчужене третій особі. Не підлягають задоволенню позови власників майна про визнання недійсними наступних правочинів щодо відчуження цього майна, які були вчинені після недійсного правочину. У цьому разі майно може бути витребувано від особи, яка не є стороною недійсного правочину, шляхом подання віндикаційного позову, зокрема від добросовісного набувача - з підстав, передбачених частиною першою статті 388 ЦК України. У звязку з вищевикладеним просить витребувати майно 1/2 часитну квартири АДРЕСА_2 від ОСОБА_2, шляхом усунення перешкод у здійсненні права власності на 1/2 частину квартири по вул. Подільській, 78 в м. Хмельницькому, визнавши за позивачем право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_3.

В судове засідання позивач, представник позивача не зявились, позивач подала до суду заяву, в якій просить справу слухати за її відсутності, та за відсутності представника, позивні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду не заперечує.

Відповідач, представник відповідача в судове засідання не зявились, про день та час слухання справи повідомлені в установленому законом порядку, причини неявки суду невідомі.

Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає необхідним винести заочне рішення у справі.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до свідоцтва про право власності від 29.12.2000 року та свідоцтва по право на спадщину від 16.04.2007 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у рівних частинах були співвласниками квартири АДРЕСА_2.

21 лютого 2012 року позивач подарувала внуці ОСОБА_3 1/2 частину квартири АДРЕСА_2.

20.08.2015 року ОСОБА_3 подарувала ОСОБА_2 1/2 частину квартири АДРЕСА_2.

Рішенням апеляційного суду Хмельницької області від 04.02.2016 року визнаний недійсним договір дарування 1/2 частини квартири АДРЕСА_2, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 В частині визнання недійним договору дарування від 20.08.2015 укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 в задоволенні позову відмовлено.

Таким чином ОСОБА_3 не набула права власності на спірну 1/2 частину квартири АДРЕСА_2, а отже не могла відчужити її на користь відповідача за договором дарування.

02.03.2016 року державним реєстратором реєстраційної служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції № 28559117 відмовлено ОСОБА_1 у державній реєстрації права власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_2, оскільки в Державному реєстрі міститься запис про державну реєстрацію права власності за іншою особою.

Так, стаття 41 Конституції України проголошує, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до статей 317, 319 ЦК України саме власнику належить право розпоряджатися своїм майном за власною волею.

Відповідно до вимог ст. 330 ЦК України, якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до ст. 388 ЦК України майно не може бути витребуване у нього.

Відповідно до закріпленого в ст. 387 ЦК України загального правила власник має необмежене право витребувати майно із чужого незаконного володіння.

Витребування майна шляхом віндикації застосовується до відносин речово-правового характеру, зокрема якщо між власником і володільцем майна немає договірних відносин і майно перебуває у володільця не на підставі укладеного з власником договору.

Частиною 3 ст. 388 ЦК України передбачено, що якщо майно було набуте безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати його від добросовісного набувача у всіх випадках.

Оскільки ОСОБА_2 набув права власності на спірну частину квартири безвідплатно за договором дарування, то вказане майно належить витребувати у нього у власність позивача.

Оскільки при поданні позовної заяви позивач звільнена від сплати судового збору, то відповідно до ст. 88 ЦПк України з відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір в сумі 551,20грн.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 57-59, 60-61, 88, 212-215, 224 ЦПК України, ст. 41 Конституції України, ст.ст. 317, 319, 330, 387, 388 ЦК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист права власності шляхом усунення перешкод у здійсненні права розпорядження своїм майном - задовольнити повністю.

Витребувати від ОСОБА_2 1/2 частини квартири АДРЕСА_2 у власність ОСОБА_1.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_2.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судові витрати в розмірі 551,20грн.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 10 днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Хмельницької області, через Хмельницький міськрайонний суд.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: