Справа № 456/625/15-ц
Провадження № 2/456/89/2016
РІШЕННЯ

іменем України

14 липня 2016 року Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Янко Б. Я. ,

при секретарі Стасів О.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Стрию справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа НАСК «Оранта» про стягнення матеріальної та моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1, уточнивши позовні вимоги, звернувся до суду з позовною заявою в якій просить суд постановити рішення, яким стягнути з ОСОБА_3 на його користь матеріальну школу в розмірі 39590, 00 гривень, моральну шкоду в розмірі 2999,00 гривень, а також стягнути з відповідача судові витрати в тому числі витрати на правову допомогу.

В обґрунтування уточнених позовних вимог позивач покликається на те, що 12.08.2014 року о 10 год. 50 хв. в с. Угерсько, Стрийського району Львівської області, на автодорозі Київ-Чоп 606 км + 900 м, керуючи автомобілем НОМЕР_1» відповідач, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючий в АДРЕСА_1, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху не врахував дорожню обстановку, не дотримався безпечної дистанції, допустив зіткнення із автомобілем марки «Шкода Октавія» д.н.з. «НОМЕР_2» під керуванням ОСОБА_4, який під час зіткнення неконтрольовано винесло на зустрічну смугу, де зіткнувся з автомобілем марки «Фольксваген Транспортер» д.н.з. «НОМЕР_3» під керуванням ОСОБА_5, який рухався в зустрічному напрямку, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою Червоноградського міського суду Львівської області, ОСОБА_3, визнано винним у вчиненні даного адміністративного правопорушення. Вартість відновлювального ремонту автомобіля згідно звіту «Про оцінку автомобіля» становила 80432,41 гривень. Враховуючи наявність у відповідача поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, страхова компанія здійснила виплату завданих відповідачем збитків в сумі 50000,00 гривень. Оскільки цей розмір був максимальним згідно пред'явленого полісу застрахованого відповідача тому позивач вимушений звернутись з даним позовом за рештою суми відшкодування у відповідності до норм цивільного законодавства до особи яка завдала шкоди.

В судовому засіданні представник позивача, ОСОБА_6, позовні вимоги підтримав, покликаючись на викладені в позові обставини і просить суд позовні вимоги задоволити.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_7 заперечила щодо задоволення позовних вимог.

Третя особа НАСК «Оранта» в судове засідання не з'явились, про причини неявки суд не повідомили, хоча належним чином були повідомлені про час та місце слухання справи.

Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши наявні у справі докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення частково з наступних підстав.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч.3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

В судовому засіданні встановлено що відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 транспортний засіб марки «Skoda Octavia 1.6 LX» реєстраційний номер «НОМЕР_2» 07 грудня 2006 року зареєстрований за ОСОБА_1.

Відповідно до довіреності від 29 серпня 2011 року зареєстрованої в реєстрі за №477 приватним нотаріусом Бориславського нотаріального округу Львівської області Василевич О.Р., виданої з правом передоручення терміном на п'ять років -ОСОБА_1 уповноважив ОСОБА_9 продати транспортний засіб марки «Skoda Octavia 1.6 LX» реєстраційний номер «НОМЕР_2».

Відповідно до довіреності від 21 вересня 2011 зареєстрованої в реєстрі за №2495 року приватним нотаріусом Іван-Франківського міського нотаріального округу Львівської області ОСОБА_10, виданої без права передоручення до 29 серпня 2016 року - ОСОБА_9 уповноважив ОСОБА_4 та ОСОБА_11 укладати правочини щодо експлуатації та розпорядження продати транспортний засіб марки «Skoda Octavia 1.6 LX» реєстраційний номер «НОМЕР_2».

В судовому засіданні достовірно з'ясовано та не заперечується представниками сторін, що 12.08.2014 року о 10 год. 50 хв. в с. Угерсько, Стрийського району Львівської області, на автодорозі Київ-Чоп 606 км + 900 м, керуючи автомобілем НОМЕР_1» відповідач, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючий в АДРЕСА_1, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху не врахував дорожню обстановку, недотримався безпечної дистанції допустив зіткнення із автомобілем марки «Шкода Октавія» д.н.з. «НОМЕР_2» під керуванням ОСОБА_4, який під час зіткнення неконтрольовано винесло на зустрічну смугу, де зіткнувся з автомобілем марки «Фольксваген Транспортер» д.н.з. «НОМЕР_3» під керуванням ОСОБА_5, який рухався в зустрічному напрямку, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження, чим порушив пп. 12.1., 13.1 ПДР.

Відповідно до постанови Червоноградського міського суду Львівської області від 17 вересня 2014 року у справі №459/3886/14-ц, ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні даного адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 340 (триста сорок)грн..

Накладною №2 від 23 лютого 2015 року на загальну сума 44100,00 гривень виданою ОСОБА_4 приватним підприємцем ОСОБА_12 підтверджується купівля 18 позицій автозапчастин, які використано для ремонту автомобіля. Факт купівлі даних запчастин підтверджується також відповідними квитанціями № 8,9,10 від 23 лютого 2015 року на вказану суму.

Відповідно до розрахунку від 24 березня 2015 року та акту від 26 березня 2015 року, виконавець (ПП ОСОБА_14) - виконав, а замовник прийняв роботи по ремонту автомобіля марки «Шкода Октавія» д.н.з. «НОМЕР_2» на суму 44980,00 гривень. Тобто загальна вартість відновлення автомобіля марки «Шкода Октавія» д.н.з. «НОМЕР_2» становить: 44100,00 гривень + 44980,00 гривень = 89080,00 гривень.

Крім того, в ході розгляду справи призначалась судова авто товарознавча експертиза по якій наявний висновок експерта № 29/15Е з якого вбачається, що вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «Шкода Октавія» д.н.з. «НОМЕР_2», 1,6 LX, який пошкоджений під час дорожньо-транспортної пригоди, що відбулась 12.08.2014 року в цінах на час завершення експертизи (1 декада 2015 року) становить 177 249, 25 гривень.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч.1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням транспортних засобів. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом.

Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Як вбачається з п. 2 постанови Пленуму Верховного суду України №6 від 27.03.92 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.

З п. 4 вказаної постанови вбачається, що джерелом підвищеної небезпеки належить визнавати будь-яку діяльність, здійснення якої створює підвищену імовірність заподіяння шкоди через неможливість контролю за нею людини, а також діяльність по використанню, транспортуванню, зберіганню предметів, речовин і інших об'єктів виробничого, господарського чи іншого призначення, які мають такі ж властивості. Майнова відповідальність за шкоду, заподіяну діями таких джерел, має наставати як при цілеспрямованому їх використанні, так і при мимовільному прояву їх шкідливих властивостей (наприклад, у випадку заподіяння шкоди внаслідок мимовільного руху автомобіля). Під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору оренди, довіреності тощо).

В пункті 9 вказаної постанови зазначається, що слід враховувати, що відшкодування шкоди шляхом покладення на відповідальну за неї особу обов'язку надати річ того ж роду і якості, виправити пошкоджену річ, іншим шляхом відновити попереднє становище в натурі, застосовується, якщо за обставинами справи цей спосіб відшкодування шкоди можливий. Коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості на час розгляду справи втраченого майна, робіт, які необхідно провести, щоб виправити пошкоджену річ, усунути інші негативні наслідки неправомірних дій заподіювача шкоди.

Враховуючи, що у відповідача, ОСОБА_3 був поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АІ №1783426 від 28 липня 2014 року НАСК «Оранта» здійснила 15 грудня 2014 року виплату страхового відшкодування передбачено полісом страхування в розмірі 49 490,00 грн. (відповідно до страхового акту №ОЦВ-14-7066/1) на розрахунковий рахунок позивача в ПАТ «Правекс-Банк».

Оскільки дана сума є меншою від суми відновлення транспортного засобу тому, суд вважає обґрунтованою вимогу про стягнення з відповідача на користь позивача різниці між фактичною та документально підтвердженою вартістю ремонту та сумою страхового відшкодування в розмірі 39590,00 грн.

Таким чином, в судовому засіданні з достовірністю з'ясовано, що позивачу внаслідок неправомірних дій відповідача завдано матеріальної шкоди, оскільки ОСОБА_1 поніс матеріальні витрати на ремонт вищенаведеного автомобіля, які документально підтверджені, оскільки його представником до матеріалів справи долучено відповідні квитанції, які підтверджують факт понесення ОСОБА_1 грошових коштів на ремонт автомобіля.

Як вбачається з п. 9 постанови Пленум Верховного суду України №4 від 31.03.95 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Внаслідок протиправних дій відповідача позивачу завдана моральна шкода, оскільки у зв'язку із пошкодженням автомобіля і самим фактом настання дорожньо-транспортної пригоди позивач зазнав душевних страждань. Зважаючи на тяжкість вимушених змін у життєвих стосунках позивача, оскільки він втратив змогу користуватися своїм автомобілем, а також враховуючи час та зусилля, які останній витратив для відновлення попереднього стану автомобіля, тому суд вважає розмір відшкодування завданої моральної шкоди в сумі 2999,00 грн., - завищеною і присуджує їх в сумі 1000,00 грн., яка є розумною та справедливою.

Щодо позовних вимог в частині стягнення з відповідача в користь позивачки витрат на правову допомогу суд виходить з наступного.

Згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Статтею 79 ЦПК України визначені види судових витрат, до яких відносяться витрати пов'язані з розглядом справи, зокрема витрати на правову допомогу та на проведення судових експертиз.

Витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги.

При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI "Про адвокатуру та адвокатську діяльність") або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору (статті 12,42,56 ЦПК).

Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Разом із тим граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлений Законом України від 20 грудня 2011 року № 4191-VI "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах"

Підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді як адвокатом, так і іншим фахівцем у галузі права, регламентовано у пункті 2 частини третьої статті 79, статтях 84,88,89 ЦПК.

Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Оскільки позивачем до позовної заяви не додано документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат, відтак позовні вимоги в цій частині до задоволення не підлягають.

Відповідно до п. 6 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно з вимогами ст. 88 ЦПК України та ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з відповідача слід стягнути судовий збір на користь позивача в сумі 304,00 гривень.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 209, 212, 214, 215, 218 ЦПК України, ст. 1166, 1167, 1193, 1194 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1, матеріальну шкоду в розмірі 39 590 (тридцять дев'ять тисяч п'ятсот дев'яносто ) гривень 00 копійок.

Стягнути ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 1 000 (одну тисячу) гривень.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 304 (триста чотири) гривні 00 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення або десяти днів з дня отримання копії цього рішення особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час його проголошення.

Головуючий-суддя Б. Я. Янко