Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.11.2016 рік м. Василівка

Василівський районний суд у складі:

головуючого судді Степаненко Ю.А.

при секретареві Шак О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Василівка цивільну справу за позовом:

Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1, про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

В позовній заяві позивач вказує, що відповідно до укладеної 09.06.2008 року між позивачем та ОСОБА_2 угоди, останній отримав кредит у розмірі 7000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає стоку дії картки.

Відповідно до умов укладеного договору, Договір складається з: заяви позичальника та Умов і правил надання банківських послуг.

Позивач свої зобов'язання за договором виконав, а ОСОБА_2 зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконував.

22.08.2011 року ОСОБА_2 помер.

Станом на 22.08.2011 року у ОСОБА_2 виникла заборгованість в сумі 13 554,94 грн., що складається з:

- заборгованості за кредитом 6390,65 грн.;

- заборгованості по процентам за користування кредитом - 7164,29 грн.

08.05.2016 року позивачем була направлена претензія кредитора до Василівської державної нотаріальної контори Запорізької області.

28.06.2016 року позивачем отримано відповідь Василівської державної нотаріальної контори Запорізької області, в якій зазначалось, що спадкоємцем померлого ОСОБА_2 є ОСОБА_1.

17.07.2016 року ОСОБА_1 позивачем було направлено лист претензію, яка виконана не була.

Позивач просить суд стягнути з відповідачки зазначену суму заборгованості, а також судові витрати.

В судове засідання представник позивача не зявився, але, відповідно до заяви, яка є у справі, просить суд розглядати справу у його відсутності, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Також представник просить суд стягнути з відповідача витрати на оголошення у пресі про виклик відповідача в судове засідання.

Відповідачка в судове засідання не з'явилася, про причини неявки суду не повідомила, хоча про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена вчасно та належним чином.

Суд, оглянувши матеріали справи, вважає можливим, керуючись ст. ст.76, 169, 224 ЦПК України, розглянути справу та ухвалити заочне рішення, на підставі наявних у справі доказів.

Суд, дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з'ясувавши обставини справи, розглянувши надані докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у сукупності, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав:

як було встановлено в судовому засіданні та як видно із матеріалів справи, відповідно до укладеної 09.06.2008 року між ЗАТ КБ "ПриватБанк", правонаступником якого ПАТ КБ "ПриватБанк» та ОСОБА_2 угоди, останній отримав кредит у розмірі 7000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає стоку дії картки.

Відповідно до умов укладеного договору, Договір складається з: заяви позичальника та Умов і правил надання банківських послуг, копії яких є у справі;

відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (ст.ст.1046-1053), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ст.1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі.

Таким чином, сторонами на законних підставах було укладено вищевказану кредитну угоду, яка є предметом спору.

Сторони зобов'язані дотримуватися умов укладеної угоди та виконувати взяті на себе зобов'язання у встановлений угодою строк (термін) її виконання, що передбачено ст.ст.526-530 ЦК України.

Позивач свої зобов'язання за договором виконав, а ОСОБА_2 зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконував.

22.08.2011 року ОСОБА_2 помер, що підтверджується актовим записом про смерть №48 від 25.08.2011 року, витягом з Державного реєстрц актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть, які є в справі.

Відповідно до вимог ст.1220 ЦК України, 22.08.2011 року відкрилася спадщина після смерті ОСОБА_2.

Станом на 22.08.2011 року у ОСОБА_2 виникла заборгованість в сумі 13 554,94 грн., що складається з:

- заборгованості за кредитом 6390,65 грн.;

- заборгованості по процентам за користування кредитом - 7164,29 грн.

Зазначене підтверджується розрахунком заборгованості, який є у справі.

Таким чином, ОСОБА_2 порушував умови укладеного кредитного договору, оскільки, відповідно до ст.610 ЦК України, порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. При цьому, відповідно до ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст.614 ЦК України, особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.615 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання.

Таким чином, суд вважає, що вина ОСОБА_2 у тому, що виникла вищевказана заборгованість перед позивачем, знайшла своє підтвердження в судовому засіданні.

За змістом ст. ст. 608, 1218, 1219 Цивільного кодексу України, у звязку зі смертю боржника припиняються лише ті зобовязання, які нерозривно повязані з його особою і не можуть бути виконані іншою особою, у той час як у результаті спадкування до спадкоємця

переходять ці права та обовязки, що належали спадкодавцю на час відкриття спадщини й не припинилися у наслідок його смерті.

У разі смерті фізичної особи, боржника за зобовязанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування, обовязки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи її спадкоємців. Таким чином, відбувається передбачена законом заміна боржників за зобовязаннями.

Як вбачається із спадкової справ, копія якої є у справі, спадщину після смерті ОСОБА_2 прийняла у Василівській державній нотаріальній конторі Запорізької області, відповідачка у справі - ОСОБА_1, однак, до теперішнього часу не оформила.

Відповідно до ст.1281 ЦК України, спадкоємці зобов'язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред'явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

Недотримання цих строків, які є присічними (преклюзивними), позбавляє кредитора права вимоги до спадкоємців.

Отже, встановлені статтею 1281 ЦК України строки - це строки у межах яких кредитор, здійснюючи власні активні дії, може реалізувати своє субєктивне право.

Відповідно до ст.1282 ЦК України, спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов'язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено.У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.

Як вбачається з листа начальника відділу ДРАЦС РС Василівського РУЮ від 08.08.2014 року на адресу представника ПАТ КБ "ПриватБанк» на її запит від 07.08.2014 року, банку було повідомлено про смерть 22.08.2011 року ОСОБА_2.

Тільки 13.04.2016 року ПАТ КБ "ПриватБанк» на адресу Василівської державної нотаріальної контори Запорізької області було направлено претензію кредитора.

28.06.2016 року позивачем отримано відповідь Василівської державної нотаріальної контори Запорізької області, копія якої є в справі, в якій зазначалось, що спадкоємцем померлого ОСОБА_2 є ОСОБА_1.

Докази на підтвердження того, що ОСОБА_1 повідомляла ПАТ КБ "ПриватБанк» про відкриття спадщини, як і того, що вона була обізнана про наявність заборгованості за угодою, яка є предметом даного спору, суду надано не було.

Позивачем на адресу ОСОБА_1 було направлено лист претензію від 08.07.2016 року, яка виконана не була.

Таким чином, аналізуючи вищевикладені законодавчі норми та обставини справи, суд вважає, що у даній справі, кредитор предявив вимоги до спадкоємиці, яка прийняла спадщину, з порушенням строків, встановлених статтею 1281 ЦК України, що згідно з частиною четвертою цієї норми позбавляє його права вимоги до спадкоємця.

Таким чином, позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Згідно ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Належні та достатні докази на підтвердження своїх вимог, позивач суду не надав.

Відповідно до ст.ст.79, 88 ЦПК України, вимоги про стягнення з відповідачки судових витрат, задоволенню не підлягають.

Враховуючи вищевикладене, керуючись Законом України «Про судовий збір», ст.ст.526,527,530, 549-552, 610-612, 614, 615, 617, 625, 626, 628, 629, 631, 638, 651, 1054, 1055, 1220, 1281, 1282 ЦК України, ст.ст.10, 11, 57-60,88,208, 209,212-215, 226,228,232,233 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Позивач може подати апеляційну скаргу на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення, а особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час його проголошення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Апеляційна скарга подається апеляційному суду Запорізької області через Василівський районний суд Запорізької області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано. Якщо буде подано апеляційну скаргу, рішення, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Василівського

районного суду ОСОБА_3