Номер провадження 2-р/754/21/16
Справа № 754/5253/16-ц
У Х В А Л А

27 липня 2016 року Деснянського районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Клочко І.В.

при секретарі Шевчук М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві заяву ОСОБА_1 про роз'яснення рішення суду від 14 червня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства "Український державний науково-технічний і проектний інститут промислових технологій", Відкритого акціонерного товариства "Лізингова компанія "Украгромашінвест" про визнання права власності,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про визнання права власності.

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 14.06.2016 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено, визнано за позивачем право власності на транспортний засіб - автомобіль Renault Sandero, дата першої реєстрації 01.12.2010 року, державний номерний знак НОМЕР_1, номер кузова НОМЕР_2, на транспортний засіб - автомобіль Citroen Berlingo, дата першої реєстрації 01.12.2010 року, державний номерний знак НОМЕР_3, номер кузова НОМЕР_4, а також стягнуто з відповідачів на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору.

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про роз'яснення вказаного рішення суду, вказуючи на те, що під час реалізації встановленого судовим рішенням права власності йому було відмовлено у державній реєстрації транспортних засобів на його ім'я, так як на все майно попереднього власника цих автомобілів - відповідача по справі ДП «УкрНТІ «Промтехнологія» накладено арешти державною виконавчою службою України.

Як зазначає заявник, попри те, що відповідно рішення суду власник вказаних автомобілів змінився, через неправильне тлумачення резолютивної частини судового рішення з боку посадових осіб державної виконавчої служби та органів, які здійснюють державну реєстрацію транспортних засобів, його (заявника) позбавляють його права власності, права розпоряджатися своїм майном, тому дане рішення суду є не зовсім зрозумілим (неясним) для вказаних осіб.

Посилаючись на викладені обставини, заявник просить роз'яснити рішення суду від 14.06.2016 року, а саме роз'яснити, що накладені на вказані автомобілі арешти, як на майно попереднього власника - ДП «УкрНТІ «Промтехнологія», підлягають зняттю, а вказані транспортні засоби підлягають державній реєстрації за ним (заявником).

В судове засідання сторони не з»явились, про час і місце слухання справи повідомлялись належним чином.

Згідно з ст.221 ЦПК України, неявка осіб, які брали участь у справі не перешкоджає розгляду питання про роз'яснення рішення суду, тому суд вважає можливим проводити розгляд у відсутність сторін.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.221 ЦПК України, якщо рішення суду є незрозумілим для осіб, які брали участь у справі, або для державного виконавця, суд за їхньою заявою постановляє ухвалу, в якій роз'яснює своє рішення, не змінюючи при цьому свого рішення.

Як роз'яснено у п.21 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», відповідно до статті 221 ЦПК роз'яснення рішення суду, а не ухвали, можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Роз'яснення рішення не допускається, якщо воно виконане або закінчився установлений законом строк, протягом якого рішення може бути пред'явлене до виконання.

Якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз'яснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в роз'ясненні рішення.

Згідно ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Як вбачається з позовної заяви, позивачем заявлялись вимоги виключно про визнання права власності на автомобілі. Дані вимоги розглянуті судом в заявлених межах та задоволені в повному обсязі. Резолютивна частина рішення є зрозумілою і двозначного тлумачення не має.

Суд звертає увагу, що інших вимог, зокрема про скасування арешту, позивачем не висувалось, питання щодо скасування арешту з автомобілів предметом судового розгляду не було, а тому відсутні підстави для роз'яснення судового рішення з цих обставин, оскільки фактично заявником фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних.

Відмовляючи в роз'ясненні судового рішення, суд вважає необхідним зауважити і на те, що заявник не позбавлений можливості звернутись до суду з позовом про скасування арешту на автомобілі або про оскарження дій посадових (службових) осіб для подальшого здійснення державної реєстрації автомобілів.

На підставі викладеного, керуючись ст.221 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про роз'яснення рішення суду від 14 червня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства "Український державний науково-технічний і проектний інститут промислових технологій", Відкритого акціонерного товариства "Лізингова компанія "Украгромашінвест" про визнання права власності - відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Деснянський районний суд м. Києва протягом п'яти днів з дня її отримання шляхом подання апеляційної скарги.

Суддя