Справа № 296/9511/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"18" квітня 2016 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді - Шалоти К.В.,

за участю: секретаря судового засідання Яковенко О.В.,

позивача - ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2,

представників відповідача: ОСОБА_3, ОСОБА_4,

представників органу опіки та піклування: Кур"яти В.Ц., Жалюка В.С.,

розглянувши y відкритому судовому засіданні в місті Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_7, особа, що бере участь у справі: орган опіки та піклування в особі виконкому Житомирської міської ради про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною, визначення способу участі у її дитини та спілкуванні з нею,

за зустрічним позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_1, особа, яка бере участь у справі: орган опіки та піклування в особі виконкому Житомирської міської ради про зміну порядку участі у спілкуванні з дитиною, -

В С Т А Н О В И В :

У серпні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_7, в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог просив: зобов'язати ОСОБА_7 не перешкоджати ОСОБА_1 брати участь у вихованні та вільному спілкуванні з донькою - ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1; встановити наступні часи участі ОСОБА_1 у вихованні доньки ОСОБА_8 та часи їхнього спілкування: перша, третя середа місяця з 17.00 до 19.00 години, щоп'ятниці з 17.00 до 16.00 години неділі; зобов'язати ОСОБА_7 повідомляти письмово ОСОБА_1 про кожну зміну адреси проживання та перебування малолітньої ОСОБА_8 з обов'язковою вказівкою адреси нового місця проживання або перебування останньої.

Позов обґрунтовувався тим, що після розлучення у жовтні 2012 року між позивачем і відповідачем склалися недоброзичливі стосунки та сторони тривалий час вони не можуть дійти згоди щодо участі у вихованні доньки - ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1. Вказується, що рішенням виконкому Житомирської міської ради №330 від 20.08.2014 року встановлено порядок побачень ОСОБА_1 з його донькою ОСОБА_8: перша, третя середа місяця з 17.00 до 19.00 години, щоп'ятниці з 17.00 до 16.00 години неділі, однак відповідач ОСОБА_7 чинить позивачу перешкоди у зустрічах з дитиною, за місцем реєстрації з дитиною не проживає, часто змінює місце проживання дитини ОСОБА_8 і тримає це в таємниці від позивача, рішення органу опіки та піклування про встановлення порядку побачень з дитиною не виконує, у зв'язку з чим позивач звертався до правоохоронних органів та соціальних служб з приводу встановлення місця перебування своєї доньки, однак останні результату не дали, у зв'язку з чим позивач не може реалізувати своїх батьківських прав.

У грудні 2015 року ОСОБА_7 звернулась до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1, в якому просила змінити порядок участі батька у спілкуванні з дитиною, визначений рішенням виконкому Житомирської міськради від 20.08.2014 р. №330, встановивши дні спілкування ОСОБА_1 з донькою ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1 з урахуванням її бажання на зустріч з батьком, у неділю з 16 до 18 год. у присутності матері.

Зустрічний позов обґрунтовувався тим, що позивач ОСОБА_1 не турбується про духовний розвиток дитини, намагається возити доньку у село в громадському транспорті, після чого дитина хворіє, деякий час утримував у себе дитину, травмував психіку дитини, негативно впливав на її виховання, на її розвиток та стан здоров'я, а також те, що донька ОСОБА_8 не бажає бачитись та спілкуватись з батьком ОСОБА_1 та останній має заслужити повагу та авторитет у своєї дитини. Зазначає, що дівчинка вчиться в школі, змінився спосіб її життя, з'явилося певне навантаження по вивченню уроків та відвідування гуртків, у зв'язку з чим відповідач вказує, що відривати дитину від занять є недоцільним та шкідливим для неї та її здоров'я.

Позивач та його представник у судовому засіданні первісний позов, з урахуванням уточнених вимог, підтримали у повному обсязі та просили його задовольнити, проти зустрічного позову заперечували та у його задоволенні просили відмовити.

Представники відповідача у судовому засіданні зустрічний позов підтримали у повному обсязі та просили його задовольнити, проти первісного позову заперечували та у його задоволенні просили відмовити.

Розглянувши наявні матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору, суд дійшов до наступних висновків.

Судами встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_7 перебували в шлюбі з 17 травня 2008 року до 12 жовтня 2012 року, від якого мають доньку - ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 3, 4)

Після розлучення донька залишилися проживати разом з матір"ю, що позивач не оспорює.

Відповідно до рішенням виконкому Житомирської міської ради від 20.08.2014 р. №330 батьку ОСОБА_1 визначено спосіб участі у вихованні дитини шляхом встановлення побачень із донькою ОСОБА_8 у першу та третю середу щомісяця з 17 до 19 год. та щоп'ятниці з 17 до 16 год. неділі (а.с. 6).

З матеріалів справи вбачається, що 23.01.2015 р. ОСОБА_1 звертався до Житомирського міського відділу міліції УМВС України в Житомирській області з приводу встановлення місця перебування колишньої дружини ОСОБА_9 з якою перебуває спільна донька ОСОБА_8, за результатами розгляду якої надано відповідь про встановлення місця їх проживання за адресою: АДРЕСА_4 (а.с.7).

Згідно листа Житомирського міського центру соціальних служб для сімї, дітей та молоді від 30.04.2015 р. №702 вбачається, що 01.04.2015 р. та 01.04.2015 р. зафіксовано спробу побачень ОСОБА_8 з донькою ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_1 (відповідно до рішення виконкому Житомирської міської ради від 20.08.2014 р. №330), однак побачення не відбулося, оскільки за вказаною адресою колишня дружина не проживає. Вітчим ОСОБА_10 повідомляти фактичне місце проживання доньки позивача відмовився (а.с. 8).

Надалі 09.07.2015 р. ОСОБА_1 звертався до керівництва Житомирського центру соціальних служб для сімї, дітей та молоді з приводу неможливості реалізації батьківських обов'язків у зв'язку з тим, що відвідуючи адреси: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2, останній уже пів року позбавлений можливості побачень з донькою (а.с. 9).

Крім того, стаття 15 ЦК передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою.

Статтею 153 СК України передбачено, що мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли це право обмежене законом. Дитина, яка розлучена з одним із батьків чи обома батьками, має право регулярно підтримувати особисті стосунки й прямі контакти з обома батьками, крім випадків, коли це суперечить найвищим інтересам дитини.

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст.157 СК України батьки мають рівні права на виховання дитини та спілкування з нею, батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини. Той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні та має право на спілкування з нею. Той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватись з дитиною та брати участь в її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвитку дитини.

Відповідно до ст.158 СК за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішення органу опіки та піклування є обов'язковим до виконання.

Своє звернення до суду позивач обумовлював перешкодами з боку відповідачки щодо реалізації своїх батьківських прав та вважав, що його права незаконно обмежуються відповідачем шляхом її ухилення від виконання рішення органу опіки та піклування, яким визначено спосіб участі у спілкуванні з малолітньою дитиною.

Суд не приймає до уваги заперечення представників відповідача про те, що начебто остання не створює позивачу перешкоди у спілкуванні з дитиною, оскільки зазначені обставини спростовуються як матеріалами справи, якими стверджується неможливість спілкування позивача з дитиною у визначений органом опіки та піклування спосіб через відсутність відповідачки за місцем проживання, і є тією обставиною, яка свідчить про існування даного спору, а так само й фактами неодноразових звернень позивача до правоохоронних органів, соціальної служби та суду з приводу неможливості спілкування з дитиною, що у своїй сукупності є свідченням ухилення відповідачки від виконання рішення органу опіки та піклування.

За положеннями ст.159 СК суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини, місце та час їхнього спілкування з урахуванням ставлення батьків до виконання батьківських обов'язків, особистої прихильності дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я, інших обставин, що мають істотне значення, у тому числі психічного здоров'я одного з них, зловживання ним алкогольними напоями чи наркотичними засобами. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи.

Крім того, згідно з ч. ч. 5, 6 ст.19 СК орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини (ч.8 ст.7 СК).

Як вбачається з протоколу експертного-психологічного обстеження від 1.11.2014 р., проведеного практичним психологом Житомирської обласної психіатричної лікарні №1 ОСОБА_11 (професійний стаж понад 20 років ) за наслідком проведеного психологічного обстеження ОСОБА_8 встановлено, що «для ОСОБА_8 дуже важлива думка інших людей про неї, тому відношення дівчинки до своїх дій та поведінки при обстеженні осмислене, ґрунтовне, раціональне. Вона дуже обережна у своїх висловлюваннях, тому уникає відповідей на деякі запитання, що її пригнічують, або визивають неприємні спогади. Потрібно відзначити, що в ході всього дослідження, утруднено спілкування з дитиною по питанням, що стосуються взаємовідносин з мамою… ОСОБА_12 задоволенням, без напруження, розповідає про те, як вона любить гратися з двоюрідною сестрою, батьком, дідусем та бабусею… При запитанні з ким би вона хотіла жити постійно, дівчинка відповіла - з батьком, пояснюючи тим, що батько теплий, а мама - холодна». Вказується, що проведені з дитиною тести вказують на «підсвідоме витіснення неприємних спогадів, або проблем, що пов'язані з мамою, у той же час психологічно позитивно, дитина сприймає тата, дідуся, двоюрідну сестричку та бабусю».

За результатом проведеного експертного-психологічного обстеження вказується, що на перший план виступає середній рівень психоемоційного виснаження та тривоги, що пов'язані із неприємною, психотравмуючою ситуацією, що визиває відчуття ізольованості та самотності. Знижена самооцінка, достатньо висока потреба у самозахисті, ситуативна напруженість, невпевненість, пригніченість, дискомфорт, що обумовлені незадовільністю взаємостосунками з мамою. Проявляє невпевненість, нерішучість та відчуває тривожність, страх перед активними діями та утруднене спілкування по питанням, що стосуються взаємовідносин з мамою. Рівень інтелектуальних здібностей відповідає віковій нормі (а.с. 62-66).

В ході розгляду справи з метою з'ясування думки малолітньої ОСОБА_8, 2009 року народження, з приводу її бажання спілкуватися з батьком, ОСОБА_1, встановлення ступеня приязності дитини до батька, з'ясування емоційного стану дитини після побачень з батьком, працівниками Житомирського міського центру соціальних служб для сімї, дітей та молоді та Служби у справах дітей виконкому Житомирської міської ради було здійснено спільне обстеження умов проживання дитини та проведено бесіду з дитиною за участю фахівця з соціальної роботи, який має освіту психолога.

З наявного в матеріалах справи інформаційного висновку від 25.02.2016 р. з приводу психологічного стану ОСОБА_8 вбачається, що психоемоційний стан дівчинки близький до норми, рівень ситуаційної та особистісної тривожності відповідає середньому рівню, комутативні здібності розвинуті добре, дитина легко йде на контакт. Зі спілкування з дитиною встановлено, що у близькому оточенні панує нестійкий психоемоційний мікроклімат. Під час спілкування простежувалась схильність дитини підпадати як під позитивний, так і негативний вплив оточуючих. Дитина важко переживає конфліктні ситуації у родині. Зазначається, що дитина потребує корекційної роботи щодо збереження стабільного емоційного стану, також є необхідність у проведенні відповідної роботи з боку обох батьків у напрямку подолання міжособистісних конфліктів та пошуку конструктивних шляхів виходу із складних життєвих ситуацій, які можуть призвести до негативного впливу на психіку дитини.

Відповідно до акту обстеження умов проживання від 25.01.2015 р., складеного спільно працівниками Житомирського міського центру соціальних служб для сімї, дітей та молоді та Служби у справах дітей виконкому Житомирської міської ради за адресою: АДРЕСА_3 (площею 50 кв.м.) вбачається, що у вказаній квартирі проживають 7 (сім) осіб: бабуся ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, співмешканець ОСОБА_13, ІНФОРМАЦІЯ_6, мати ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_7, чоловік ОСОБА_14, ІНФОРМАЦІЯ_8, син ОСОБА_12, ІНФОРМАЦІЯ_9, ОСОБА_8, 2009 р.н. та ОСОБА_15, 2014 р.н. Вказується, що у квартирі зроблено ремонт, вікна пластикові, прибрано та чисто, є необхідні умови для проживання та виховання дітей. В дітей є речі першої необхідності, одяг та взуття за сезоном, відповідно до віку, окреме місце для сну та відпочинку, іграшки, канцелярське приладдя (а.с. 95).

Судом встановлено, що рішенням виконкому Житомирської міської ради від 20.08.2014 р. №330, яким позивачу визначено спосіб участі у вихованні дитини шляхом встановлення побачень із донькою ОСОБА_8 у першу та третю середу щомісяця з 17 до 19 год. та щоп'ятниці з 17 до 16 год. неділі, прийнято згідно із висновком комісії з питань прав дитини при виконкомі Житомирської міськради від 07.07.2014 року, за наслідком проведених бесід із батьком, його позитивних характеристик, з врахуванням ставлення батьків до виконання батьківських обов'язків, особистої прихильності дитини до кожного з них, та з врахуванням інтересів самої дитини, відповідно до вимог ст. 157, 157, 171 СК України, а тому суд вважає, що підстави для зміни встановленого рішенням органу опіки та піклування способу участі батька дитини ОСОБА_1, який проживає окремо у вихованні та порядку побачень з донькою ОСОБА_1 Венорнікою, відсутні.

Суд не приймає до уваги доводи представників відповідача про те, що визначений органом опіки та піклування спосіб участі ОСОБА_1 у вихованні доньки ОСОБА_8 та спілкуванні з нею порушує права та інтереси дитини, бо відриває дитину від занять у гуртках у центрі дитячої творчості та в школі, оскільки як пояснив у судовому засіданні позивач, останній не має жодного наміру перешкоджати доньці відвідувати гуртки та секції, але бажає мати можливість супроводжувати свою дитину на відповідні заняття та спортивні тренування, слідкувати за її розвитком та здобутками.

За наведених обставин, виходячи з матеріалів справи та враховуючи рекомендації органу опіки і піклування, суд дійшов висновку про необхідність захисту порушених батьківських прав позивача ОСОБА_1 шляхом зобов'язання відповідача не чинити перешкоди в участі батька у вихованні та спілкуванні з його дитиною ОСОБА_8 відповідно до способу визначеного рішенням виконкому Житомирської міської ради від 20.08.2014 р. №330 (а.с. 6)

Також суд вважає підставними вимоги про зобов'язання відповідача повідомляти батька дитини про зміну адреси місця проживання чи перебування доньки, оскільки як встановлено в ході судового розгляду справи, факти відсутності відповідача разом з дитиною за місцем проживання та тривала неможливість з'ясування її місця перебування мали місце, чим вочевидь порушувалися батьківські права позивача на участь у вихованні дитини спілкуванні та спілкування з нею.

Водночас, вимоги первісного позову про встановлення участі ОСОБА_1 у вихованні дитини та спілкуванні з нею у певні дні та години задоволенню не підлягають, оскільки такий спосіб реалізації батьківських прав уже визначений рішенням виконкому Житомирської міської ради від 20.08.2014 р. №330, яке є чинним та обов'язковим для виконання, відповідає інтересам дитини та підстав для його зміни суд не вбачає.

Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України, на користь первісного позивача з відповідача підлягають стягненню документально підтверджені витрати по сплаті судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у сумі 121 грн. 80 коп. (243 грн. 60 грн. / 2).

Керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 57 - 60, 88, 208, 209, 212 - 215, 218 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В :

Первісний позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Зобов"язати ОСОБА_7 не чинити перешкоди ОСОБА_1 в участі у вихованні та спілкуванні з донькою ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, шляхом їх побачень у першу, третю середу місяця з 17.00 до 19.00 години, щоп"ятниці з 17.00 до 16.00 години неділі.

Зобов"язати ОСОБА_7 повідомляти ОСОБА_1 про зміну адреси місця проживання чи перебування доньки ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, із зазначенням адреси нового місця проживання або перебування дитини.

У задоволенні решти позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 121 грн. 80 коп.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_7 - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Житомирської області через Корольовський районний суд м.Житомира шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні при оголошенні рішення суду, протягом того ж строку з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Cуддя К. В. Шалота