УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" липня 2016 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі

головуючого судді Гончарука В.П.

за участі секретаря Краснової І.В..

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві скаргу ОСОБА_1 на дії ВДВС Деснянського районного управління юстиції у м.Києві зацікавлена особа ОСОБА_2 щодо визнання бездіяльності державного виконавця протиправними, суд, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1. звернувся до суду зі скаргою на дії ВДВС Деснянського районного управління юстиції в м.Києві в якій просить зобов»язати державного виконавця Деснянського районного відділу державної виконавчої служби м.Києва у виконавчому провадженні №34021431 винести постанову про передачу транспортного засобу марки «ТАЙОТА Кемрі» 2011 року випуску державний номерний знак НОМЕР_1 на зберігання ? власниці ОСОБА_2

Свої вимоги скаржник мотивує тим, що 13.08.2012 р. Дніпровським районним судом м.Києва було видано виконавчий лист №2-539/1/2011 р. про стягнення з ОСОБА_1 боргу в сумі 1 164 013 грн.9 коп. на користь ПАТ «АКБ Київ».

На підставі вказаного виконавчого листа ВДВС Дніпровського РУЮ у м.Києві 30.08.2012 р. було відкрито виконавче провадження .

18.05.2016 р вказане виконавче провадження було передано до ВДВС Деснянського РУЮ у м.Києві для подальшого виконання.

Відповідно до рішення Дніпровського районного суду м.Києва від 17 березня 2015 р. що було залишено без змін ухвалою Апеляційного суду м.Києва від 15 вересня 2015 р. було визнано право власності на ? частину спірного автомобіля «ТАЙОТА Кемрі» 2011 року випуску державний номерний знак НОМЕР_1 за ОСОБА_2, що є дружиною скаржника.

ОСОБА_2 неодноразово зверталась до ВДВС Деснянського РУЮ в м.Києві щодо передачі вказаного транспортного засобу їй під відповідальне зберігання як співвласниці автомобіля «ТАЙОТА Кемрі» 2011 року випуску державний номерний знак НОМЕР_1, з аналогічною заявою звертався також і скаржник, але вказані заяви не були розглянуті державним виконавцем та з даного приводу не виносилися в рамках виконавчого провадження будь - які процесуальні рішення.

В судовому засіданні представник скаржника, що також представляв інтереси зацікавленої особи ОСОБА_2 наполягав на задоволені скарги в повному обсязі з обставин, що викладені в самій скарзі, зазначаючи, що представниками ВДВС Деснянського РУЮ в м.Києві в рамках даного виконавчого провадження порушуються як і конституційні права так і вимоги цивільного законодавства відносно ОСОБА_2 як співвласника спірного транспортного засобу, так -як остання не має змоги користуватися та розпоряджатися своїм майном (часткою )

Державний виконавець відділу державної виконавчої служби Деснянського РУЮ в м.Києві в судовому засіданні заперечувала щодо задоволення скарги, мотивуючи, що виконавче провадження щодо стягнення заборгованості з боржника ОСОБА_1 здійснюється у відповідності до вимог чинного законодавства, за заявою ОСОБА_2 20.04.2015 р. державний виконавець зняв арешт з ? частини спірного автомобіля «ТАЙОТА Кемрі» 2011 року випуску державний номерний знак НОМЕР_1 та щодо передачі вказаного автомобіля на зберігання ОСОБА_2 заперечула, надавши до суду свої письмові заперечення.

Суд, вислухавши пояснення заявника, державного виконавця, оглянувши матеріали справи встановив наступне.

На виконання до ВДВС Дніпровського РУЮ в м.Києві надійшов виконавчий лист № 2-539/1/2011 на підставі якого було відкрито виконавче провадження ВП №34670016 про стягнення з боржника ОСОБА_1 боргу в сумі 1 164 013 грн.9 коп. на користь ПАТ «АКБ Київ».

Відповідно до рішення Дніпровського районного суду м.Києва від 17 березня 2015 р. було визнано право власності на ? частину спірного автомобіля «ТАЙОТА Кемрі» 2011 року випуску державний номерний знак НОМЕР_1 за ОСОБА_2, інша частина ? спірного автомобіля залишилася у власності боржника ОСОБА_1

Відповідно до ст..5 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець здійснює необхідні заходи щодо своєчасного і повного виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішенні у спосіб і порядок, визначені виконавчим документом.

Згідно до ч. 1 ст. 20 Закону України „Про виконавче провадження ", виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Якщо боржник є юридичною особою, то виконання провадиться за місцезнаходженням його постійно діючого органу або майна. Право вибору місяця виконання між кількома відділами державної виконавчої служби, які можуть вчиняти виконавчі дії по виконанню рішення на території, на яку поширюються їх функції, належить стягувачу.

Статтею 59 Закону майно, на яке накладено арешт, за винятком майна, зазначеного в частині восьмій статті 57 цього Закону, передається на зберігання боржникові або іншим особам (далі - зберігач), призначеним державним виконавцем, під розписку в акті опису. Копія акта опису майна видається боржнику, стягувачу, а в разі якщо обов'язок зберігання майна покладено на іншу особу, також зберігачу.

Зберігач може користуватися майном, переданим йому на зберігання, якщо особливості такого майна не призведуть до його знищення або зменшення цінності внаслідок користування.

Також статтею 59 вказаного Закону визначено, що звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації.

Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у гривнях та іноземній валюті, інші цінності, у тому числі кошти на рахунках і вкладах боржника у банках та інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитарних установах.

У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей,

достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно

звертається також на належне боржнику інше майно, за винятком

майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення.

Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення

стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати ті

види майна чи предмети, на які необхідно в першу чергу звернути

стягнення. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника

остаточно визначається державним виконавцем.

Частино 5 статті 57 Закону також визначено, що про проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту державний виконавець складає акт опису та арешту майна боржника. Під час проведення опису та арешту майна боржника державний виконавець має право оголосити заборону розпоряджатися ним, а в разі потреби - обмежити права користування майном, здійснити опечатування або вилучити його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що зазначається в акті опису та арешту. Вид, обсяг і строк обмеження встановлюються державним виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин

Крім того, як вбачається зі скарги скаржник звертається в інтересах своєї дружини ОСОБА_2, але як встановлено в ході судового розгляду остання не надавала таких повноважень скаржнику на звернення до суду.

Відповідно до вимог ст..11 ЦПК України слідує, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Отже, в судовому засіданні встановлено, що державний виконавець ВДВС Деснянського РУЮ в м.Києві при виконанні ВП №34670016 щодо стягнення з боржника ОСОБА_1 боргу в сумі 1 164 013 грн.9 коп. на користь ПАТ «АКБ Київ» не порушував вимоги ЗУ "Про виконавче провадження"

Керуючись ст. ст. 18-1, 20, 40, 50, 55, 63, 64 Закону України „Про виконавче провадження", ст. 383-388 ЦПК України суд,-

У Х В А Л И В:

В задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії ВДВС Деснянського районного управління юстиції у м.Києві зацікавлена особа ОСОБА_2 щодо визнання бездіяльності державного виконавця протиправними - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом п"яти днів з дня її проголошення.

Суддя: