Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

26 серпня 2016 р. Центральний районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого - судді Черенкової Н.П.,

при секретарі - Шевельовій Я.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Добробут»,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просила стягнути з відповідача на її користь відшкодування завданої матеріальної шкоди у розмірі 18104,00 грн., відшкодування послуг обстеження, надання оцінки та складання кошторису завданої матеріальної шкоди у розмірі 1600,00 грн., відшкодування завданої моральної шкоди у розмірі 10000,00 грн.

У подальшому позивач уточнила позовні вимоги та просила стягнути з відповідача на її користь матеріальну шкоду, завдану залиттям квартири у розмірі 19796,50 грн.

Позивач до судового засідання не з*явилася, направила свого представника.

Представник позивача просив про розгляд справи у його відсутності, уточнені вимоги позову підтримав.

Відповідач та її представник надали заяву про розгляд справи у їх відсутності та уточнені позовні вимоги визнали.

Представник третьої особи до судового засідання не з*явився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Судом ухвалено про розгляд справи у відсутності сторін.

Дослідивши матеріали цивільної справи №490/14191/14-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третьої особи - ТОВ «Добробут», МКП «Миколаївводоканал» про зобов*язання усунути перешкоди у користуванні майном.

Позивач ОСОБА_1. є власником квартири АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 26.12.2011 р., посвідченого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Нікою Н.В. за реєстровим номером НОМЕР_1.

Відповідач ОСОБА_2. є власником квартири АДРЕСА_2 на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, серії НОМЕР_2 №НОМЕР_3, виданого 12.05.2008 року Адміністрацією Центрального району виконкому Миколаївської міської ради, що знаходиться поверхом вище квартири позивача.

Відповідно до акту комісійного розгляду звернення квартири АДРЕСА_1 від 26.09.2014 року, складеного Департаментом житлово-комунального господарства Миколаївської міської ради, було встановлено, що причиною закупорки каналізаційного випуску стало засмічення труби ганчіркою та пластиковим контейнером. Внаслідок витоку каналізаційних стоків були пошкоджені ванна кімната, тамбур, кухня, котельна, коридор та кімнати.

Згідно з ст.41 Конституції України, ст.ст.16,23,321,322,1166,1167,1192 ЦК України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Особа, право якої порушено, має право на відшкодування майнової та моральної шкоди. Майнова шкода, завдана неправомірними діями майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Розмір збитків, що підлягає відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відшкодування пошкодженої речі.

Відповідно дост. 11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Серед підстав виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду передбачені ст. 1166 ЦК України, згідно якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Як передбачено ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.

Таким чином, виходячи з положень ст. 1166 ЦК України, вбачається презумпція вини правопорушника. Отже, позивач не повинен доказувати наявність вини відповідача у заподіянні шкоди. Навпаки, на відповідача покладено тягар доказування того, що в його діях відсутня вина у заподіянні шкоди.

Статями 177, 179 ЖК України передбачений обов'язок громадян дотримуватися Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08 жовтня 1992 року №572 (з наступними змінами).

Пунктом 7 даних Правил передбачено, що власник квартири серед іншого зобов'язаний дотримуватися вимог нормативно-правових актів у сфері житлово-комунальних послуг, пожежної і газової безпеки, санітарних норм і правил; забезпечувати збереження житлових і підсобних приміщень та технічного обладнання; не допускати виконання робіт та інших дій, що викликають псування приміщень, приладів та обладнання будинку, гуртожитку, порушують умови проживання громадян.

У відповідності до ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини.

Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 09.12.2014 року встановлено, що затоплення квартири АДРЕСА_1 відбулося з вини квартири АДРЕСА_2.

Згідно висновку експерта №986-987 судової будівельно-технічної експертизи від 24.06.2016 року, спричинити закупорку (забивання) каналізаційного стоку квартирою АДРЕСА_1 що призвело до витоку каналізації в квартирі АДРЕСА_1 могло попадання в каналізаційні трубопроводи ганчір*я, пакувальними виробами, що підтверджено актом комісійного розгляду звернення від 26.09.2014 року, а також будівельними оздоблювальними матеріалами (шпаклівки, розчини, замазки), гігієнічними засобами, тощо. Провести частковий ремонт в квартирі АДРЕСА_1 можливо. Розмір спричинених збитків квартири АДРЕСА_1 складає 19796,50 грн.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню та з відповідача на користь позивача слід стягнути матеріальну шкоду у розмірі 19796,50 грн.

Оскільки позивач просив судові витрати просив не розподіляти, то суд вважає що це не суперечить вимогам ст. 88 ЦПК України і судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись ст. ст.14,209,212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов - задовольнити

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 19796,50 грн.

Рішення може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст. 294 -296 ЦПК України.

Суддя Н.П. Черенкова