Справа №461/2315/16-ц
Провадження №2/461/1016/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 травня 2016 року м.Львів

Галицький районний суд міста Львова у складі:

головуючого судді Зубачик Н.Б.,

секретаря судових засідань ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Першої Львівської державної нотаріальної контори про скасування арешту та виключення запису про арешт майна

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулись до суду з позовом до відповідача. Свої вимоги мотивують тим, що у їх власності знаходиться квартира №2, яка розташована на вул.Городоцькій, 63 у м.Львові. З метою відчуження вказаної квартири позивачі звернулись до нотаріуса, однак останнім їм було відмовлено у звязку з тим, що на дане нерухоме майно накладено арешт. Стверджують, що підставою накладення такого арешту був лист Галицького РВ ЛМУ ГУМВС України на підставі заяви ОСОБА_4 Зазначили, що остання померла, однак арешт на вищевказану квартиру не знятий.Просять позов задоволити.

Позивачі у судове засідання не зявились, однак через канцелярію суду подали клопотання про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують та просять такі задоволити.

Представник відповідача у судове засідання не зявився, однак через канцелярію суду подав клопотання про розгляд справи без його участі.

Фіксація судового процесу не здійснювалася відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов належить задоволити, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 та ОСОБА_3 на праві спільної сумісної власності належить квартира №2, яка розташована на вул.Городоцькій, 63 у м.Львові, що підтверджується свідоцтвом про право власності на квартиру №Г-30152 від 20.03.2012 року зареєстрованим в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно 15.06.2012 року (а.с.10).

Згодом ОСОБА_5 змінила своє прізвище на ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-СГ №250582 від 21.04.2015 року, укладеного між ОСОБА_6 та ОСОБА_5

З метою відчуження квартири №2 на вул.Городоцькій, 63 у м.Львові позивачі звернулись до приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_7, однак їх було повідмовлено про те, що відповідно до відомостей, зазначених в інформаційній довідці з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна номер 55671505 від 22.03.2016 року 18.03.2004 року Першою Львівською державною нотаріальною конторою накладено арешт на квартиру №2, яка розташована на вул.Городоцькій, 63 у м.Львові, про що в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна наявне обтяження за номером 4414736 зареєстроване 29.01.2007 року, а тому відчуження квартири є неможливим до моменту до поки не буде знято даний арешт.

Встановлено, що підставою для арешту вищевказаної квартири послужив лист Галицького РВ ЛМУ ГУМВС України у Львівській області від 17.03.2004 року №67/2145, зі змісту якого вбачається, що в Галицький РВ ЛМУ ГУМВС України у Львівській області звернулася громадянка ОСОБА_4, яка на час звернення із заявою проживала в ІНФОРМАЦІЯ_1. В ході перевірки заступник начальника Галицького РВ ЛМУ ГУМВС України у Львівській області майор міліції ОСОБА_8 звернувся з листом за №67/2145 від 17.03.2004 року до завідувача Першої державної нотаріальної контори з проханням заборонити видавати будь-які довідки-характеристики, приватизаційні посвідчення, оформляти угоди та інші документи стосовно даного помешкання.

12.08.2008 року ОСОБА_4 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-СГ №148123 від 13.08.2008 року.

Окрім того, встановлено, що відповідно до листа Галицького відділу поліції ГУНП у Львівській області №4722 від 28.03.2016 року кримінальна справа №67-2145 від 17.03.2004 року була втрачена в результаті подій, які мали місце в ніч з 18 на 19 лютого 2014 року.

Статтею 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту є відновлення становища, яке існувало до порушення.

Згідно ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Так, ч.2 ст.321 ЦК України передбачено, що особа може бути обмежена у здійсненні права власності лише у випадку та в порядку, встановленому законом.

Згідно ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним користування і розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст.73 Закону України «Про нотаріат» державний нотаріус за місцезнаходженням квартири накладає заборону на її відчуження у випадках, передбачених законом.

Відповідно до ч.2 ст.26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

Згідно установленої судової практики Верховного Суду України, висловленої в постанові від 15 травня 2013 року, прийнятій за наслідками розгляду справи № 6-26 цс-13, предметом якої був спір за позовом власника про звільнення майна з-під арешту, накладеного в процесі кримінального провадження, при розгляді якої Верховний Суд України зробив правовий висновок, відповідно до якого, право власності особи, яка не є учасником кримінального провадження, має захищатися шляхом звільнення цього майна з-під арешту, тобто законодавство про захист права власності поширюється на дані правовідносини.

Таким чином, вирішуючи позовні вимоги ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в частині скасування арешту та виключення заборони на проведення реєстраційних операцій з вищевказаною квартирою, суд дійшов висновку про їх задоволення, оскільки останні є добросовісними набувачами квартири №2, яка розташована на вул.Городоцькій, 63 у м.Львові.

У зв'язку з відсутністю вимоги щодо розподілу судових витрат, понесені витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст.16, 25, 316, 368, 321, 391 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 88, 197, 209, 212- 215, 218 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задоволити.

Скасувати арешт на квартиру АДРЕСА_1, який зареєстрований в Єдиному реєстрі заборон відчуження нерухомого майна за №4414736.

Виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна запис від 29.01.2007 року за № 4414736 про арешт квартири АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Львівської області через Галицький районний суд м.Львова протягом десяти днів з дня його оголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Зубачик Н.Б.