Ухвала

іменем україни

14 липня 2016 рокум. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Штелик С.П., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2, подану представником ОСОБА_3, на рішення апеляційного суду Харківської області від 07 квітня 2016 року в справі за позовом ОСОБА_2 до Харківської міської ради про визнання права власності,

в с т а н о в и в:

У грудні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду з вищевказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що йому на праві власності належить 28/100 частини домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1. Інші 21/100 частини вказаного домоволодіння зареєстровано за ОСОБА_4, яка померла у 1984 році. Після її смерті у 1984 року позивач добросовісно заволодів 21/100 частини вказаного домоволодіння та на час звернення до суду з позовом продовжує відкрито, безперервно володіти вказаним нерухомим майном. Позивач просив визнати за ним право власності на 21/100 частини об'єкта нерухомості в літ. «А-1» за адресою: АДРЕСА_1 в порядку набувальної давності.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 24 грудня 2014 року позов ОСОБА_2 задоволено.

Визнано за ним право власності на 21/100 частину об'єкту нерухомості в літері «А-I» за адресою: АДРЕСА_1.

Рішенням апеляційного суду Харківської області від 07 квітня 2016 року рішення Московського районного суду м. Харкова від 24 грудня 2014 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_3, посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення апеляційного суду скасувати та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до пункту 5 частини 4 статті 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Так, скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи у позові, апеляційний суд, дослідивши всі наявні у справі докази в їх сукупності і надавши їм належну оцінку, дійшов обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав визнання права власності за позивачем на спірне майно за набувальною давністю, оскільки ОСОБА_2 не є добросовісним набувачем в розумінні ст. 344 ЦК України, встановивши, зокрема, що у спірному домоволодінні зареєстровані та проживають ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які є правнуками ОСОБА_4, якій за життя належало 21/100 частини домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1.

Наведені в касаційній скарзі доводи не дають підстав для висновків про неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права та не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Керуючись статтею 328 ЦПК України

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2, подану представником ОСОБА_3, на рішення апеляційного суду Харківської області від 07 квітня 2016 року в справі за позовом ОСОБА_2 до Харківської міської ради про визнання права власності.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ С.П. Штелик