АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер справи 666/5055/15-ц Головуючий у І інстанції Дорошинська В.Е.
Номер провадження 22-ц/791/1981/16 Доповідач Семиженко Г.В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Херсонської області у складі:

головуючого Семиженка Г.В.,

суддів: Базіль Л.В.,

ОСОБА_1,

секретар Прушинська О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Херсоні апеляційні скарги ОСОБА_2, ОСОБА_3 на рішення Дніпровського районного суду міста Херсона від 17 листопада 2015 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на неповнолітніх дітей,

ВСТАНОВИЛА:

у серпні 2015 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, в остаточних вимогах якого посилалася на те, що з 18 квітня 1998 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого сторони мають двох спільних дітей, сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та доньку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, 27 травня 2013 року рішенням Дніпровського районного суду міста Херсона шлюб між сторонами розірвано, після розірвання шлюбу неповнолітні діти сторін проживають з позивачкою, відповідач проживає окремо, 28 жовтня 2014 року рішенням Дніпровського районного суду міста Херсона з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітніх дітей сторін стягнуто аліменти у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку щомісячно починаючи з 08 жовтня 2014 року та до повноліття дітей, але не менше 30 % від установленого законом прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та додаткові витрати в розмірі 2235 гривень, відповідач уникає спілкування з дітьми та на їх утримання сплачує кошти лише в примусовому порядку, не приймає участі у їх вихованні, позивачка не може самостійно забезпечити додаткові витрати на дітей, спільний син сторін є здібним, протягом 2014-2015 навчального року перебував на курсах довузівської підготовки, станом на 27 серпня 2015 року він є студентом першого курсу денної форми навчання факультету кібернетики та системної інженерії за напрямом дизайн Херсонського національного технічного університету на контрактній основі, відповідно до договору про навчання № 330 між позивачкою та вище вказаним навчальним закладом строк навчання сина сторін складає чотири роки, вартість за навчання складає 43600 гривень, за семестр по 5450 гривень, згідно довідки з навчального закладу студенти за спеціальністю дизайн зобовязані мати завжди при собі ноутбук з відповідними параметрами, а тому позивачкою на його придбання було витрачено 6000 гривень, у лютому 2015 року в ході медичного огляду у сина сторін було виявлено ваду зору, за рецептом лікаря позивачка придбала окуляри вартістю 1150 гривень, на підготовку дітей до навчання позивачкою було витрачено значну суму коштів, що підтверджується відповідними товарними чеками, у позові просила стягнути одноразово з відповідача на її користь додаткові витрати на утримання неповнолітніх дітей сторін в розмірі 1/2 частини від витраченої суми в 30135,71 гривні, а саме 15067,85 гривні, з яких 5450 гривень за навчання сина, 3000 гривень за придбання ноутбука, 575 гривень за придбання оптики, 5922,05 гривні за придбання канцтоварів, одягу та взяття, 120,80 гривні за придбання ліків, також просила відшкодувати судовий збір 243,60 гривні та витрати на правову допомогу 3500 гривень.

Рішенням Дніпровського районного суду міста Херсона від 17 листопада 2015 року позовні вимоги задоволено частково, ухвалено стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 9912,44 гривні в рахунок відшкодування додаткових витрат на утримання неповнолітніх дітей станом на 17 листопада 2015 року, судові витрати 2379,16 гривні.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 з посиланням на незаконність та необґрунтованість рішення суду просив його скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити, оскільки за домовленістю сторін їх діти залишилися проживати разом з матірю, він сумлінно виконує свої батьківські обовязки, у тому числі сплачує присуджені рішенням суду аліменти на утримання неповнолітніх дітей сторін, відповідно до довідки про заробітну плату та інші доходи за період з червня по серпень 2015 року загальна сума доходу відповідача складає 4706,71 гривні, з цієї ж суми заробітної плати відповідач здійснює утримання своєї матері за рішенням Дніпровського районного суду міста Херсона від 08 жовтня 2015 року у розмірі 1/4 всіх видів доходів щомісячно, однак судом першої інстанції не було взято до уваги даний факт, позивач не зверталася до відповідача з приводу участі у додаткових витратах на дітей, про них він дізнався лише під час розгляду даної справи, в матеріалах справи відсутні докази того, які витрати понесла чи несе позивачка, викликані особливими обставинами, не є обґрунтованим і висновок суду щодо відшкодування судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 з посиланням на незаконність та необґрунтованість рішення суду в частині вирахування суми сплачених аліментів 5197,67 гривні з суми додаткових витрат просила його скасувати в цій частині та стягнути з відповідача повну суму заявлених до стягнення витрат, в решті рішення залишити без змін.

У судовому засіданні при апеляційному розгляді справи сторони свої процесуальні позиції підтримали, наполягали на своїх апеляційних скаргах та заперечували доводи скарги протилежної сторони, ОСОБА_2 не заперечував факту додаткових витрат позивачки на дітей, половина з яких заявлена до стягнення, посилався на власну неспроможність їх сплатити.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційних скарг та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_2 задоволенню не підлягає, апеляційна скарга ОСОБА_3 підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи з 18 квітня 1998 року по 27 травня 2013 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають двох на той час неповнолітніх дітей - сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та доньку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, 28 жовтня 2014 року рішенням Дніпровського районного суду міста Херсона було ухвалено стягнути з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітніх дітей, відповідно до довідок № 230, 235 Херсонського національного технічного університету від 27 серпня 2015 року 31 серпня 2015 року ОСОБА_4 зарахований до Херсонського національного технічного університету на денну форму навчання з терміном навчання до 30 червня 2019 року, для навчання необхідне відповідне обладнання, загальна вартість освітньої послуги за чотири роки становить 43600 гривень.

Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, згідно із ч. 1 ст. 185 цього Кодексу той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог суд першої інстанції із заявленої до стягнення суми додаткових витрат на утримання дітей суму вирахував сплачених відповідачем аліментів, з чим колегія суддів погодитися не може, оскільки обовязок батьків сплачувати аліменти на неповнолітніх дітей та обовязок брати участь у додаткових витратах на дітей, викликаних особливими обставинами, є у відповідності до приведених норм матеріального права самостійними обовязками батьків, а тому висновок суду про врахування суми сплачених відповідачем аліментів при стягненні додаткових витрат суперечить цим нормам.

В решті суд першої інстанції прийшов до підставного висновку щодо розміру понесених позивачкою додаткових витрат на неповнолітніх дітей сторін, викликаних особливими обставинами, доводи апеляційної скарги такого висновку не спростовують, половину витрат має нести відповідач незалежно від його матеріального стану, а також відшкодувати позивачці визначений судом розмір судових витрат у відповідності до ст. ст. 79, 84, 88 ЦПК України.

На підставі наведеного колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу ОСОБА_2 слід відхилити, апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити, рішення суду першої інстанції в частині визначення розміру стягнення з відповідача додаткових витрат змінити, в решті залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 309, 314 ЦПК України, колегія суддів

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Дніпровського районного суду міста Херсона від 17 листопада 2015 року змінити, розмір стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3в рахунок відшкодування додаткових витрат на неповнолітніх дітей збільшити з 9912,44 гривень до 15110,11 гривні.

В решті рішення суду залишити без змін.

Рішення суду набирає законної сили з моменту проголошення, на нього протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий Г.В. Семиженко

Судді: Л.В. Базіль

ОСОБА_1