АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження Головуючий у 1 інстанції - Гончарук В.П.
№ 22-ц/796/84/2016 Доповідач - Борисова О.В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 січня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого судді: Борисової О.В.

суддів: Пікуль А.А., Гаращенка Д.Р.

при секретарі: П'ятничук В.Г

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 19 листопада 2015 року про відкриття провадження по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_1, товариства з обмеженою відповідальністю «Творча майстерня «ВІСАК», товариства з обмеженою відповідальністю «ВІСАК», Державної реєстраційної служби України, Міністерства юстиції України, відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців Оболонського району реєстраційної служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві, третя особа: ОСОБА_5 про стягнення коштів, визнання недійсними договорів, скасування реєстраційних дій та зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_1, ТОВ «Творча майстерня «ВІСАК», ТОВ «ВІСАК», Державної реєстраційної служби України, Міністерства юстиції України, відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців Оболонського району реєстраційної служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві, третя особа: ОСОБА_5 про стягнення коштів, визнання недійсними договорів, скасування реєстраційних дій та зобов'язання вчинити дії.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 19.11.2015 року відкрито провадження у справі.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, представник відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу та постановити нову про повернення позовної заяви у зв'язку з непідсудністю справи Дніпровському районному суду м. Києва. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що ухвала суду є незаконною, прийнятою з порушенням норм процесуального права.

Зазначає, що судом були порушені вимоги ч.3 ст.122 ЦПК України.

Вказує на те, що відповідач ОСОБА_4 до якого заявлено вимогу про стягнення коштів за неякісне надання адвокатських послуг, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 що територіально відноситься до Голосіївського районного суду м. Києва. Дана обставина також підтверджується відомостями викладеними на сайті Національної Асоціації адвокатів України.

Крім того, адреса позивача ОСОБА_3, зазначена його представником ОСОБА_6 є: АДРЕСА_1 знаходиться в Оболонському районі м. Києва. Адреса реєстрації ОСОБА_3 за паспортними даними, зазначеним в довіреності, виданій на ім'я довірителів, посвідченій публічним нотаріусом Андроник-Габурою Ольгою від 11.11.2015 року за реєстровим №10733 є: АДРЕСА_3.

Інші відповідачі, в тому числі і третя особа, фактично знаходяться за адресами, зареєстрованими у встановленому законодавством порядку в Оболонському районі м. Києва.

В судовому засіданні апеляційного суду представники відповідача ОСОБА_1, третьої особи ОСОБА_5 та відповідачів ТОВ «ВІСАК», ТОВ «Творча майстерня «ВІСАК» доводи апеляційної скарги підтримали та просили її задовольнити.

Представник позивача ОСОБА_3 проти апеляційної скарги заперечував, просив ухвалу суду залишити без змін.

Відповідачі: ОСОБА_4, Державна реєстраційна служба України, Міністерство юстиції України, відділ державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців Оболонського району реєстраційної служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві в судове засідання не з'явились, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Колегія суддів вважає можливим розглядати справу у їх відсутності.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які з'явились в судове засідання, з'ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відкриваючи провадження у справі, суд виходив з того, що даний спір підсудний цьому суду.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Згідно Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року № 3477-IV, інститут підсудності безпосередньо пов'язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, закріпленого у п.1 ст.6 Конвенції, оскільки за його допомогою визначається «належний суд», тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.

Відповідно до ст.109 ЦПК України позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованими у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування.

Позови до юридичних осіб пред'являються в суд за їхнім місцезнаходженням.

Згідно з ч.1 ст.113 ЦПК України позови до кількох відповідачів, які проживають або знаходяться в різних місцях, пред'являються за місцем проживання або місцезнаходженням одного з відповідачів за вибором позивача.

Заперечуючи щодо дотримання правил підсудності при відкритті провадження у справі, представник відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 вказує на непідсудність справи Дніпровському районному суду м. Києва, оскільки відповідачі зареєстровані в Оболонському районі м. Києва. А відповідач ОСОБА_4, до якого заявлено одну із вимог, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 що територіально відноситься до Голосіївського району м. Києва. Дана обставина також підтверджується відомостями викладеними на сайті Національної Асоціації адвокатів України.

Відповідно до ч.3 ст.122 ЦПК України у разі якщо відповідачем у позовній заяві, поданій і оформленій у порядку, встановленому цим Кодексом, вказана фізична особа, що не є суб'єктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи. Якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд повертає позовну заяву на підставі п.4 ч.3 ст.121 цього Кодексу.

Виходячи з системного аналізу норм ч.3 ст.122 ЦПК України суд повинен зробити запити до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи у випадку зазначенням позивачем відповідачами тільки фізичних осіб, оскільки, якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд повертає позовну заяву на підставі п.4 ч.3 ст.121 цього Кодексу.

Разом з тим, відповідачами за даним позовом позивачем визначені як фізичні особи так і юридичні особи, в тому числі і Державна реєстраційна служба України, яка знаходиться за адресою: місто Київ, вул. Марини Раскової, 15, що територіально розташована в Дніпровському районі міста Києва.

А тому колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги щодо порушення судом вимог ч.3 ст.122 ЦПК України.

Крім того, як вбачається з копії паспорта відповідача ОСОБА_4, останній зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 що також територіально знаходиться в Дніпровському районі м. Києва.

Доводи апелянта про те, що позивач та більшість відповідачів зареєстровані та знаходяться в Оболонському районі м. Києва колегія суддів не приймає до уваги, оскільки вказані обставини не спростовують правильність висновків суду першої інстанції щодо підсудності вказаної справи Дніпровському районному суду м. Києва.

Колегія суддів відхиляє посилання апелянта на положення ч.5 ст.110 ЦПК України, відповідно до якої позови про захист прав споживачів можуть пред'являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача або за місцем заподіяння шкоди чи виконання договору, оскільки саме позивачем при зверненні з позовом до суду визначаються підстави та спосіб захисту його порушених прав та право на вибір між кількома судами, яким підсудна справа, за винятком виключної підсудності, встановленої статтею 114 ЦПК України. Тобто, позивач використав своє право вибору альтернативної підсудності та звернувся з даним позовом до Дніпровського районного суду м. Києва в порядку визначеному ст.109 ЦПК України.

На підставі викладеного колегія суддів вважає , що судом першої інстанції відкрито провадження з дотриманням вимог ст.ст.109, 113 ЦПК України.

Відповідно до ч.1 ст.312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Отже, ухвала суду постановлена з дотриманням норм процесуального права, внаслідок чого підстав для її скасування, з мотивів викладених в апеляційній скарзі не вбачається.

Керуючись ст.ст.218, 303, 304, 307, 312- 315, 317 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - відхилити.

Ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 19 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала набираєзаконної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді