Провадження №2/761/1805/2016
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2016 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді: Волошина В.О.

при секретарі: Анісковець Г.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Київської міської ради, третя особа: Головне управління юстиції у м. Києві, про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, -

в с т а н о в и в:

В вересні 2015р. позивач ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до Київської міської ради, третя особа: Головне управління юстиції у м. Києві, в якому просив суд: визнати за ним право власності на 1/2 частину квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, у порядку спадкування за заповітом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько - ОСОБА_2, який за життя склав на користь позивача заповіт та після смерті якого відкрилась спадщина на квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, а також речі домашньої обстановки і вжитку.

У визначений законодавством строк позивач звернувся до Третьої Київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Однак у зв'язку з тим, що позивач не має правовстановлюючого документу на частину спадкового майна, зокрема, на 1/2 частину зазначеної квартири, що належала спадкодавцю на підставі свідоцтва про право на спадщину від 13 травня 1999р. №2-2403, він не може отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом, та здійснити відповідну реєстрацію, у зв'язку з чим вимушений був звернутись до суду з вказаним позовом.

До судового засідання позивач подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, заявлені вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити.

Відповідач, свого уповноваженого представника до суду не направив, при цьому, до початку судового засідання на адресу суду надійшли письмові пояснення сторони відповідача, в яких зазначено, що при розгляді справи, сторона покладається на розсуд суду та просить розглядати справу за відсутності її представника.

Третя особа, про час та місце судового розгляду оповіщалась у встановленому законом порядку, у судові засідання свого уповноваженого представника не направила, про поважність причин неявки суд не повідомила та не просила розглядати справу у її відсутність.

Суд, розглянувши подані документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

За змістом ст. ст. 1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача - ОСОБА_2, після смерті якого відкрилася спадщина.

За життя, 22 жовтня 1990р. ОСОБА_2 склав заповіт на користь позивача, відповідно до якого, на випадок своєї смерті зробив наступне заповітне розпорядження: «належну мені квартиру АДРЕСА_1 та речі домашньої обстановки і вжитку заповідаю ОСОБА_1».

Відповідно до ст. 66 Закону України «Про нотаріат» на майно, що переходить за правом спадкоємства до спадкоємців або держави, державним нотаріусом за місцем відкриття спадщини видається свідоцтво про право на спадщину. Видача свідоцтва провадиться у строки, встановлені цивільним законодавством України.

Згідно зі ст. 69 цього Закону нотаріус при видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом перевіряє факт смерті спадкодавця, наявність заповіту, час і місце відкриття спадщини, склад спадкового майна.

У відповідності з п.п.4.15, п.п.4.18 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом МЮ України від 22 лютого 2012р. № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Судом встановлено, що державним нотаріусом Третьої Київської державної нотаріальної контори 08 жовтня 2015р. видано позивачу свідоцтво про право власності на спадщину за заповітом, а саме на 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 що належала померлому ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Третьою Київської державною нотаріальною конторою 21 травня 1998р., реєстр №1-1949.

Водночас, у позивача відсутній правовстановлюючий документ на іншу 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 що належала померлому ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Третьою Київської державною нотаріальною конторою 13 травня 1999р., реєстр №2-2403, у зв'язку з чим позивач не має можливості оформити свідоцтво про право на спадщину на дану частину спадкового майна.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно з ч. 1 ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Як встановлено судом, і це підтверджується матеріалами справи, квартира АДРЕСА_1 зареєстрована на праві власності за ОСОБА_3 на підставі: 1/2 частини - свідоцтва про право на спадщину, виданого Третьою Київської державною нотаріальною конторою 21 травня 1998р., реєстр №1-1949; 1/2 частини - свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Третьою Київської державною нотаріальною конторою 13 травня 1999р., реєстр №2-2403.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, про задоволення позовних вимог та визнання за позивачем права власності, в порядку спадкування за заповітом на 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 що належала померлому ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Третьою Київської державною нотаріальною конторою 13 травня 1999р., реєстр №2-2403.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 57, 60, 169, 179, 208, 209, 212-215, 218, 223, 294 ЦПК України; ст. ст. 392, 1216, 1217, 1268, ЦК України; ст. 66, 69 Закону України «Про нотаріат», суд, -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до Київської міської ради, третя особа: Головне управління юстиції у м. Києві, про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом - задовольнити .

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2. народження (ІПН НОМЕР_1) право власності на 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 що належала померлому ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Третьою Київської державною нотаріальною конторою 13 травня 1999р., реєстр №2-2403.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: