Справа № 329/726/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" серпня 2016 року смт Чернігівка

Чернігівський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Глянь С.І.,

за участю секретаря Силаєвої Т.М.,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в смт Чернігівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Чернігівська селищна рада Чернігівського району Запорізької області, приватне сільськогосподарське підприємство ім. Калініна про визнання дійсним договору купівлі-продажу та визнання права власності на житловий будинок з господарчо-побутовими спорудами,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому зазначає, що з відповідачем уклали усний договір купілі-продажу житлового будинку по АДРЕСА_1 За вказаний будинок позивач розрахувався, що підтверджується розпискою відповідача про отримання коштів за вказаний будинок. Однак, відповідач, з невідомої причини, ухиляється від укладення та нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу будинку.

Враховуючи вищезазначене, позивач просить суд визнати дійсним договір купілі-продажу та визнання права власності на житловий будинок з господарчо-побутовими спорудами.

У судовому засіданні позивач на позовних вимогах наполягав, суду надав пояснення щодо змісту позовних вимог, просить їх задовільнити в повному обсязі.

Представник відповідача за довіреністю, ОСОБА_3 визнав позовні вимоги в повному обсязі, пояснив, що ОСОБА_2 на даний час виїхала на постійне місце проживання до РФ й на даний час не має змоги повернутися в Україну для нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу будинку, визнає, що отримала гроші в рахунок продажу будинку й не заперечує щодо задоволення позовних вимог.

Представники третіх осіб: Чернігівської селищної ради Чернігівського району Запорізької області та приватного сільськогосподарського підприємства ім. Калініна у судове засідання не з'явилися, надали суду заяви, в яких просять справу розглянути за їх відсутності, щодо задоволення позовних вимог не заперечують.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, думку представників третіх осіб, врахувавши доводи сторін, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюються на засадах змагальності сторін.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

З матеріалів справи вбачається, що, відповідач ОСОБА_2 разом з чоловіком мали у спільній сумісній власності житловий будинок по АДРЕСА_1, який був придбаний в рахунок заробітної плати в приватного сільськогосподарського підприємства ім. Каліна (раніше КСП ім. Калініна).

11 липня 2016 року відповідач ОСОБА_2, в присутності двох свідків: ОСОБА_4 та ОСОБА_5, грошові кошти в рахунок продажу вказаного житлового будинку.

Однак, відповідач, з невідомої причини, ухиляється від укладення та нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу будинку.

Нормами частини 1 статті 317 ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до статті 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Свобода договору полягає у вільному виявленні волі сторін на вступ у договірні відносини.

Волевиявлення учасників договору передбачає відсутність жодного тиску з боку контрагента або інших осіб і відповідати їхній внутрішній волі.

Свобода договору включає й вільне визначення сторонами його умов, де фіксуються взаємні права та обов'язки учасників.

Свобода договору проявляється і при виборі сторонами способів забезпечення договірних зобов'язань, та вибір і застосування форм відповідальності та їх співвідношення при порушенні договору.

Згідно ст. 344 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлене договором або законом.

Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Таким чином, позивачем було передано відповідачу грошові кошти за житловий будинок, а відповідач надав розписку про отримання грошових коштів за вказаний будинок та передав ключі й технічну документацію.

Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, не заборонених законом, зокрема із правочинів.

Згідно до ст. 205 ЦК України воля сторін на вчинення правочину може бути виражена в письмовій формі, що повністю не було виконано обома сторонами.

Проте, як зазначено у ч. 2 ст. 220 ЦК України, правочин, щодо якого порушені вимоги закону про його нотаріальне посвідчення, може бути визнаний судом дійсним. Якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухиляється від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним.

За вищезазначених обставин, суд приходить до висновку, що позивачем виконані всі умови що передують укладенню договору купівлі-продажу, він сплатив грошові кошти в повній сумі, прийняв, нерухоме майно та технічну документацію до нього, а відповідачем здійснено часткове виконання договору, проте, бездіяльністю останнього порушені права позивача. На підставі чого, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими, доведеними і такими, що підлягають задоволенню, так як правочин є дійсним, бо відповідає фактичним умовам дійсності.

Однак, норми статті 657 ЦК України регламентують, що договір купівлі-продажу житлового будинку або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.

Таким чином, суд вважає за необхідне визнати договір -купівлі продажу об'єкту нерухомості дійсним та визнати за позивачем право власності на житловий будинок.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 60, 212, 213-215 ЦПК України, ст.ст. 15,16,220, 317, 328, 344, 626, 627, 655, 657 ЦК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Чернігівська селищна рада Чернігівського району Запорізької області, приватне сільськогосподарське підприємство ім. Калініна про визнання дійсним договору купівлі-продажу та визнання права власності на житловий будинок з господарчо-побутовими спорудами, - задовільнити.

Договір купівлі-продажу об'єкту нерухомості, житлового будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 укладений 11 липня 2016 року між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, визнати дійсним.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на об'єкт нерухомості, житловий будинок з господарчо-побутовими спорудами: який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Запорізької області через Чернігівський районний суд Запорізької області шляхом подання протягом 10 днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги, або в порядку ч.4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя: С.І. Глянь