У Х В А Л А

17 травня 2016 року м. Київ

Суддя Верховного Суду України Гуменюк В.І., перевіривши заяву заступника Генерального прокурора України про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10 лютого 2016 року в справі за позовом заступника прокурора Київської області в інтересах держави в особі Головного управління Держземагенства у Київській області, регіонального відділення Фонду державного майна України у Київській області, державного підприємства «Науково-дослідний, виробничий агрокомбінат «Пуща-Водиця» до Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області, ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, Державної реєстраційної служби України в особі реєстраційної служби Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області, Софіївсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, треті особи: ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, Міністерство аграрної політики та продовольства України, про визнання незаконним та скасування розпоряджень, визнання недійсними державних актів на право власності на земельну ділянку, скасування державної реєстрації, витребування майна з чужого незаконного володіння, визнання права власності та права користування земельною ділянкою,

в с т а н о в и в:

До Верховного Суду України надійшла заява заступника Генерального прокурора України, яка не відповідає вимогам ст. ст. 357, 358 ЦПК України.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 357 ЦПК України у заяві про перегляд судових рішень зазначається обґрунтування підстав для перегляду судового рішення, передбачених ст. 355 цього Кодексу.

У заяві заступник Генерального прокурора України просить Верховний Суд України переглянути судове рішення суду касаційної інстанції з підстави неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах (п. 1 ч. 1 ст. 355 ЦПК України), а також з підстави невідповідності судового рішення суду касаційної інстанції викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права (п. 4 ч. 1 ст. 355 ЦПК України).

При цьому на підтвердження підстави, передбаченої п. 4 ч. 1 ст. 355 ЦПК України, заявник не зазначив у чому полягає невідповідність ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10 лютого 2016 року викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права та не надав копії такої постанови.

Крім того у порушення вимог ст. 358 ЦПК України до заяви про перегляд судових рішень не додано документ про сплату судового збору.

У прохальній частині заяви заступник Генерального прокурора України просить покласти судові витрати на відповідачів.

Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Статтею 5 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» (далі - Закон № 3674-VI), із змінами, внесеними згідно із Законом України від 22 травня 2015 року № 484-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору» (далі - Закон № 484-VІІІ), визначено коло осіб, які звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях.

Згідно з положеннями цієї статті Генеральна прокуратура України не звільнена від сплати судового збору, тому остання при зверненні до усіх судових інстанцій сплачує судовий збір на загальних підставах.

За змістом підп. 8 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону № 3674-VI, із змінами, внесеними згідно із Законом № 484-VІІІ, за подання заяви про перегляд судових рішень Верховним Судом України ставка судового збору складає 130 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Реквізити для оплати судового збору: отримувач коштів - УДКСУ у Печерському районі, 22030102 р/о № 0007, банк отримувача - ГУ ДКСУ у м. Києві, код класифікації доходів бюджету - 22030002, код банку отримувача - 820019, код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 38004897; у графі платіжного доручення «Призначення платежу» зазначається «судовий збір (Верховний Суд України, 060)» символ звітності 207.

Документ установи банку чи відділення зв'язку, яка прийняла платіж, про сплату судового збору подається в оригіналі.

Заявнику слід подати документ установи банку чи відділення зв'язку, яка прийняла платіж, про сплату судового збору у розмірі визначеному чинним законодавством.

Відповідно до ч. 2 ст. 359 ЦПК України суддя-доповідач протягом трьох днів здійснює перевірку відповідності заяви вимогам цього Кодексу. У разі встановлення, що заяву подано без додержання вимог статей 357 та 358 цього Кодексу, заявник письмово повідомляється про недоліки заяви та строк, протягом якого він зобов'язаний їх усунути.

Згідно із п. 1 ч. 4 ст. 359 ЦПК України заява повертається заявнику, якщо заяву подано без додержання вимог статей 357 та 358 цього Кодексу і заявник не усунув недоліки протягом установленого строку.

За таких обставин заяву про перегляд судових рішень на підставі вимог ст. 359 ЦПК України вважаю за необхідне залишити без руху і надати термін для усунення недоліків.

Керуючись ст. 359 ЦПК України,

у х в а л и в:

Надати заступнику Генерального прокурора України строк до 3 червня 2016 року для усунення зазначених недоліків.

Роз'яснити, що у разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали заява буде повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

Верховного Суду України В.І. Гуменюк