Справа № 755/6402/16-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" серпня 2016 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Арапіної Н.Є

з секретарем Рудь Н.В.

за участі

заявника ОСОБА_1

представника заявника ОСОБА_2

представника заінтересованої особи

відділу державної виконавчої служби Дніпровського

районного управління юстиції у місті Києві Коломієць І.М.

представника заінтересованої особи ОСОБА_4 ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 за участю заінтересованих осіб відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у місті Києві, ОСОБА_4 про визнання постанови про відкриття виконавчого провадження про стягнення виконавчого збору протиправною та скасування ,-

в с т а н о в и в :

заявник звернувся до суду із скаргою за участю заінтересованих осіб відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у місті Києві, ОСОБА_4 про визнання протиправною та скасування постанови. Свої вимоги мотивував тим, що 21 вересня 2015 року Дніпровським районним судом м. Києва прийнято рішення про стягнення коштів із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 у розмірі 474 708,05 грн. в якості грошової компенсації та 3 654,00 грн. судового збору. 16 жовтня 2015 року постановами державного виконавця відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у місті Києві Коломієць І.М. відкрито виконавчі провадження ВП № 49045367 та ВП № 49042916, які заявник 11 листопада 2015 року отримав. Однак заявником рішення суду було виконано наприкінці жовтня 2015 року в добровільному порядку. У зв"язку з цим стягувачем 17 листопада 2015 року подано заяву про повернення виконавчих листів та скасування арешту майна. 18 листопада 2015 року стягувачем ОСОБА_4 повторно подано до відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у місті Києві заяву про закінчення виконавчого провадження у зв'язку з повним його виконанням до 20 жовтня 2015 року. Однак державним виконавцем були винесені постанови про закінчення виконавчих проваджень лише 04 грудня 2015 року. 03 лютого 2016 року заявник отримав постанови про відкриття виконавчих проваджень ВП №49626278 від 07 грудня 2015 року щодо стягнення з нього виконавчого збору 47470,80 грн., що відкрите на підставі постанови відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у місті Києві від 02 грудня 2015 року та ВП №49735783 від 25 грудня 2015 року про стягнення з заявника виконавчого збору у сумі 365,40 грн., що відкрите на підставі постанови відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у місті Києві від 03 грудня 2015 року. Просить суд визнати протиправними та скасувати постанови ВП № 49045367 від 02 грудня 2015 року та ВП №49042916 від 03 грудня 2015 року про стягнення виконавчого збору у розмірах 47470,80 грн. та 365,40 грн. та визнати протиправними та скасувати постанови про відкриття виконавчих проваджень ВП № 49626278 від 07 грудня 2015 року та ВП №49735783 від 25 грудня 2015 року про стягнення виконавчого збору у розмірах 47470,80 грн. та 365,40 грн.

Ухвалою суду від 31 травня 2016 року поновлено заявнику пропущений строк для звернення до суду зі скаргою про визнання дій державного виконавця неправомірними.

Заявник підтримав вимоги. Дав пояснення, аналогічні викладеним у скарзі. Додатково пояснив, що 11 листопада 2015 року отримав повідомлення про відкриття виконавчого провадження. 17 листопада 2015 року стягувач звернулася до відділу державної виконавчої служби із письмовою заявою про повернення виконавчого листа, 18 листопада 2015 року - із письмовою заявою про закінчення примусового виконання рішення суду у зв»язку з його виконанням у повному обсязі, тому строк на добровільне виконання рішення суду дотриманий. 20 листопада 2015 року не з»являвся до державного виконавця відділу державної виконавчої служби.

Представник заявника ОСОБА_2 підтримала пояснення заявника. Додатково пояснила, що сторони до 20 жовтня 2015 року домовилися про повне виконання рішення суду. У зв»язку з цим державним виконавцем винесено постанову про закриття виконавчого провадження на підставі п.8 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження». Державним виконавцем не враховано, що рішення суду боржником виконано в добровільному порядку. Сплив 7-денного строку не є підставою, з якою пов'язується стягнення виконавчого збору, якщо державним виконавцем не вчинено дії, спрямовані на примусове виконання. Винесення постанови про арешт майна не є такою дією, оскільки відсутній опис майна та будь-які інші дії для забезпечення реального виконання рішення.

Представник заінтересованої особи відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у місті Києві Коломієць І.М. вимоги не визнала. Пояснила, що стягував звернулася із заявою про відкриття виконавчого провадження та арешт майна боржника. 11 листопада 2015 року боржник звернувся із заявою про відкладання виконавчого провадження. 17 листопада 2015 року стягувачем надано письмову заяву про повернення виконавчого листа. 25 листопада 2015 року стягувач подала письмову заяву про закриття виконавчого провадження у зв»язку з повним виконанням рішення суду, яка була датована 18 листопада 2015 року. Державним виконавцем було вчинено дії, спрямовані на примусове виконання рішення суду- винесено постанову про арешт майна, яка направлена до відповідних органів на виконання. 04 грудня 2015 року винесено постанову про закриття виконавчого провадження у зв»язку з повним виконанням рішення суду.

Заінтересована особа ОСОБА_4 в судове засідання не з'явилася, хоча належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи. Представництво інтересів здійснював ОСОБА_5

Представник заінтересованої особи ОСОБА_4 - ОСОБА_5 вимоги не визнав. Пояснив, що рішення суду виконано в строк, наданий для добровільного виконання. Законодавство не містить будь-якої форми письмової заяви, в якій сторони повідомляють про повне виконання рішення суду. Сторони також не зобов»язані подавати заяви до канцелярії відділу виконавчої служби, тому реєстрація 25 листопада 2015 року письмової заяви стягувача про повне виконання рішення суду, яка датована 18 листопада 2015 року не є підставою для твердження про сплив 7-денного строк для виконання рішення суду. Більш того, державним виконавцем не вчинено дії, спрямовані на примусове виконання. Винесення постанови про арешт майна не є такою дією, оскільки відсутній опис майна та будь-які інші дії для забезпечення реального виконання рішення.

Дослідивши матеріали справи, суд установив наступні фактичні обставини.

09 жовтня 2015 року Дніпровським районним судом м. Києва видано виконавчий лист на примусове виконання рішення суду від 21 вересня 2015 року про стягнення із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 грошових коштів у розмірі 474 708,05 грн. в якості грошової компенсації та 3 654,00 грн. судового збору(а.с.121-122).

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню, у разі невиконання їх у добровільному порядку, регламентуються Законом України «Про виконавче провадження»( в редакції від 06 червня 2015 року, яка діяла на час виникнення правовідносин). Вказаний нормативний акт є спеціальним по відношенню до інших нормативних актів при вирішенні питання щодо оцінки дій державної виконавчої служби.

Положеннями статті 11 Закону України "Про виконавче провадження" передбачені обов'язки і права державного виконавця, зокрема, вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень,неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до частин 1 ст. 25 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону:1) за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення; 2) за заявою прокурора у випадках представництва інтересів громадянина або держави в суді;3) у разі якщо виконавчий лист надійшов від суду на підставі ухвали про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду в порядку, встановленому законом;4) в інших передбачених законом випадках.

15 жовтня 2015 року заінтересована особа - стягувач ОСОБА_4 звернулася із заявами про відкриття виконавчого провадження на примусове виконання виконавчих листів № 755/27787/14-ц, виданих 09 жовтня 2015 року Дніпровським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 грошових коштів у розмірі 474 708,05 грн. в якості грошової компенсації та 3 654,00 грн. судового збору. Одночасно просила накласти арешт на майно боржника (а.с. 123).

Згідно ч. 2 ст. 25 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

16 жовтня 2015 року головним державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві Шеремет Ю.М. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 49042916 на примусове виконання виконавчого листа № 755/27787/14-ц про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості у розмірі 3 654,00 грн. (а.с. 10).

16 жовтня 2015 року головним державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві Коломієць І.М. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 49045367 на примусове виконання виконавчого листа № 755/27787/14-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 в якості грошової компенсації вартості належної їй частини будівельно-монтажних робіт, будівельних матеріалів та обладнання у розмірі 474 708,05 грн.(а.с.125-126).

16 жовтня 2015 року головним державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві Коломієць І.М. винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження у виконавчому провадженні № 49045367 на примусове виконання виконавчого листа № 755/27787/14-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 в якості грошової компенсації вартості належної їй частини будівельно-монтажних робіт, будівельних матеріалів та обладнання у розмірі 474 708,05 грн. (а.с. 131), яка згідно реєстру відправлення поштової рекомендованої кореспонденції 20 жовтня 2015 року була направлена сторонам для відома та Управлінню ДАІ для виконання (а.с.136-139, 155-157, 130).

11 листопада 2015 року ОСОБА_1 звернувся до Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві з заявою про відкладення виконавчого провадження ВП № 49045367 на примусове виконання виконавчого листа № 755/27787/14-ц, виданого 09 жовтня 2015 року Дніпровським районним судом м. Києва (а.с. 148).

04 грудня 2015 року головним державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві Коломієць І.М. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження № 49042916 у зв'язку з повним та фактичним виконанням боржником рішення суду (а.с.17).

04 грудня 2015 року головним державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві Коломієць І.М. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження № 49045367 у зв'язку з повним та фактичним виконанням боржником рішення суду (а.с.159-160).

Згідно ч. 1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню чи поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом. У разі невиконання боржником у той самий строк рішення, за яким боржник зобов'язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавчий збір стягується в розмірі шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - фізичної особи і в розмірі ста двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - юридичної особи.

У зазначених розмірах виконавчий збір стягується з боржника також у разі повернення виконавчого документа без виконання за письмовою заявою стягувача та у разі виконання рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки та виконання боржником рішення після закінчення строку для самостійного його виконання, зокрема шляхом перерахування коштів безпосередньо на рахунок стягувача. Постанова про стягнення виконавчого збору може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

07 грудня 2015 року головним державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві Урбаном Д.Д. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 49626278 про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави виконавчого збору у розмірі 47 470,80 грн. (а.с.72-73,74).

25 грудня 2015 року головним державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві Манасерян А.А. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 49735783 про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави виконавчого збору у розмірі 365,40 грн. (а.с.86-87).

Заявник, представник заявника ОСОБА_2 та представник заінтересованої особи ОСОБА_4 - ОСОБА_5 стверджували, що рішення суду було виконано у строк, встановлений державним виконавцем для добровільного виконання. На підтвердження цього посилалися на те, що 17 листопада 2015 року стягувач ОСОБА_4 звернулася до Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві з заявою про повернення виконавчого листа № 755/27787/14-ц виданого 09 жовтня 2015 року Дніпровським районним судом м. Києва, по виконавчому провадженню № 49045367 (а.с.149), 25 листопада 2015 року Відділом державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві зареєстрована заява ОСОБА_4 про закінчення виконавчого провадження у зв'язку з повним виконанням рішенням суду до 20 жовтня 2015 року, яка датована 18 листопада 2015 року (а.с.150).

Положеннями ч.3 ст.27 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що в разі отримання документального підтвердження повного виконання рішення боржником до початку його примусового виконання державний виконавець закінчує виконавче провадження в порядку, встановленому цим законом. Виконавчий збір та витрати, пов'язані з організацією та проведенням виконавчих дій, у такому разі з боржника не стягуються.

Представник заінтересованої особи відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у місті Києві Коломієць І.М. заперечувала проти виконання рішення суду у строк, наданий для добровільного виконання рішення суду, посилаючись на реєстрацію заяви стягувача у канцелярії відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у місті Києві.

Твердження представника заявника ОСОБА_2та представника заінтересованої особи ОСОБА_4 - ОСОБА_5, що реєстрація заяви про повне виконання рішення суду канцелярією не ґрунтується на законі спростовуються вимогами Інструкції з діловодства у Державній виконавчій службі України, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України № 1242 від 30 листопада 2011 року.

Так, пунктом 140 зазначеної Інструкції передбачено, що усі документи, що надходять до ДВС України, приймаються централізовано в службі діловодства.

Згідно п. 144 цієї Інструкції факт і дата надходження документа до ДВС України обов'язково фіксуються за правилами, зазначеними в пункті 77 цієї Інструкції, згідно якого відмітка про надходження документа до ДВС України проставляється від руки або за допомогою штампа, автоматичного нумератора на лицьовому полі у правому кутку нижнього поля першого аркуша оригіналу документа. Елементами зазначеного реквізиту є найменування ДВС України - одержувача документа, реєстраційний індекс, дата (у разі потреби - година і хвилини) надходження документа. У разі застосування автоматизованої системи реєстрації зазначена інформація може наноситься за допомогою штрих-коду.

За таких обставин,судом встановлено, що документальне підтвердження повного виконання рішення боржником державним виконавцем отримано після спливу строку, наданого для добровільного виконання рішення суду.

Також є необгрунтованими твердження представника заявника ОСОБА_2та представника заінтересованої особи ОСОБА_4-ОСОБА_5, що державним виконавцем не вчинено дії, спрямовані на примусове виконання рішення суду, виходячи з такого.

Відповідно до ст.32 закону «Про виконавче провадження» заходами примусового виконання рішення є звернення стягнення на кошти та інше майно боржника, звернення стягнення на заробітну плату (заробіток), доходи, пенсію, стипендію боржника, вилучення в боржника і передання стягувачу певних предметів, зазначених у рішенні; інші заходи, передбачені рішенням.

Згідно ч. 1 ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації.

Згідно ч.1 ст.57 Закону України«Про виконавче провадження» арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту.

Згідно ч. 2 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження виноситься державним виконавцем не пізніше наступного робочого дня після закінчення строку для самостійного виконання рішення (якщо така постанова не виносилася під час відкриття виконавчого провадження) та не пізніше наступного робочого дня із дня виявлення майна.

Як встановлено судом, постанова старшого державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві про відкриття виконавчого провадження про стягнення виконавчого збору винесена після здійснення державним виконавцем заходів примусового виконання рішення, а саме винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 16 жовтня 2015 року.

25 лютого 2016 року старшим державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві Манасерян А.А. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження ВП № 49735783 про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави виконавчого збору у розмірі 365,40 грн. (а.с.91-92).

18 лютого 2016 року старшим державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві Коломієць І.М. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження ВП № 49626278 про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави виконавчого збору у розмірі 47 470,80 грн. (а.с.79-80).

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями ст.1 цього Закону «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, визначені цим законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього закону підлягають примусовому виконанню.

З урахуванням викладеного суд приходить до висновку про відсутність у діях та рішеннях державного виконавця порушень вимог Закону України "Про виконавче провадження".

Тому у задоволенні скарги ОСОБА_1 за участю заінтересованих осіб відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у місті Києві, ОСОБА_4 про визнання постанови про відкриття виконавчого провадження про стягнення виконавчого збору протиправною та скасування слід відмовити .

Керуючись Законом України "Про виконавче провадження", ст.ст. 386, 387,388 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

У задоволенні скарги ОСОБА_1 за участю заінтересованих осіб відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у місті Києві, ОСОБА_4 про визнання постанови про відкриття виконавчого провадження про стягнення виконавчого збору протиправною та скасування відмовити.

Ухвала може бути оскаржене в апеляційному порядку через Дніпровський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Н.Є.Арапіна