Справа №173/2311/15-ц
Провадження №2/173/91/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2016 р. м. Верхньодніпровськ

Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області у складі

головуючого судді Шевченко О.Ю.

при секретарі судового засідання Демяненко С.І.,

за участю позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Дніпровської селищної ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області про визнання права власності в порядку спадкування за законом, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: Верхньодніпровська державна нотаріальна контора, комунальне підприємство «Верхньодніпровське бюро технічної інвентаризації», Верхньодніпровське районне управління юстиції,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області з позовом до Дніпровської селищної ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області про визнання права власності в порядку спадкування за законом. В обґрунтування позовних вимог зазначено що 29 вересня 2004 року між ОСОБА_2 з одного боку та ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було укладено договір довічного утримання, посвідчений приватним нотаріусом Верхньодніпровського нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_5 відповідно до умов договору ОСОБА_2 передала у власність ОСОБА_1 та ОСОБА_4 житловий будинок з надвірними будівлями за адресою: вул.. Мирна, 8 сел.Дніпровське Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, а ОСОБА_4 та ОСОБА_1 зобовязалися довічно повністю утримувати свою матір ОСОБА_2, забезпечувати її харчуванням, ліками, одягом, наглядом, необхідною допомогою із збереженням за нею безоплатного по життєвого права проживати в будинку в кімнаті житловою площею 15,2 кв.м. та надавати їй матеріальне забезпечення на утримання в сумі 100 грн. щомісяця. Після укладання договору ОСОБА_6 сховала та утримувала у себе договір у звязку з чим ОСОБА_1 та ОСОБА_4 не зареєстрували право власності на житловий будинок. 23 грудня 2010 року помер брат позивача ОСОБА_4 після його смерті залишилось спадкове майно - частка житлового будинку за адресою: вул.. Мирна, 8 сел..Дніпровське Верхньодніпровський район Дніпропетровської області. 14 червня 2015 року померла мати позивача ОСОБА_2 16 листопада 2015 року позивач звернувся до нотаруса із заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину після смерті брата ОСОБА_4 Проте державний нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки ОСОБА_4 за життя набув право власності на ? частину житлового будинку, проте не зареєстрував його відповідно до законодавства, що діяло на момент його виникнення в комунальному підприємстві «Верхньодніпровське БТІ». Інших спадкоємців після смерті ОСОБА_4, окрім позивача, не має. На підставі вищевикладеного ОСОБА_1 просив суд визнати за ним право власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: вул.. Мирна, 8, сел..Дніпровське Верхньодніпровського району Дніпропетровської області в порядку спадкування після смерті ОСОБА_4

В судовому засіданні позивач позов підтримав, просив суд задовольнити заявлені вимоги, підтвердив обставини, викладені в позовній заяві.

Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав заяву про розгляд справи без його участі та про визнання позову.

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору в судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Треті особи, Верхньодніпровська державна нотаріальна контора та Верхньодніпровське районне управління юстиції, подали заяви про розгляд справи без їх участі.

Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків.

Судом встановлено такі обставини та відповідні їм правовідносини.

29 вересня 2004 року між ОСОБА_2 з однієї сторони та ОСОБА_1 та ОСОБА_4 з другої сторони було укладено договір довічного утримання. Відповідно до умов договору ОСОБА_2 передала у власність ОСОБА_1 та ОСОБА_4 жилий будинок з надвірними будівлями за адресою: вул.. Мирна, 8, сел..Дніпровське Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, а ОСОБА_1 та ОСОБА_4 зобовязалися довічно повністю утримувати ОСОБА_2, забезпечувати її харчуванням, ліками, одягом, наглядом, необхідною допомогою та житлом шляхом збереження за нею права безоплатного по життєвого проживання у відчужуваному жилому будинку у кімнаті житловою площею 15,2 кв.м. Договір довічного утримання був посвідчений нотаріусом (а.с.11).

Згідно з ч. 2 ст. 745 Цивільного кодексу України договір довічного утримання (догляду), за яким передається набувачеві у власність нерухоме майно, підлягає державній реєстрації.

З невідомих суду причин договір довічного утримання, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_4, ОСОБА_1 не було зареєстровано в КП «Верхньодніпровське БТІ». У звязку з чим згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно станом на 25 січня 2016 року право власності на домоволодіння по вул.. Мирна, 8 сел.Дніпровське Верхньодніпровського району Дніпропетровської області зареєстровано за ОСОБА_2 (а.с.88). Довідкою КП «Верхньодніпровське БТІ» від 10 листопада 2015 року також підтверджується, що домоволодіння по вул.. Мирна, 8 сел. Дніпровське зареєстровано за ОСОБА_2 (а.с.81). На підставі вищевикладеного державним нотаріусом Верхньодніпровської державної нотаріальної контори 16 листопада 2016 року ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_4, оскільки на підставі договору довічного утримання від 29 вересня 2004 року ОСОБА_4 набув право власності на ? частку житлового будинку за адресою: вул.. Мирна, 8 сел.Дніпровське Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, проте не зареєстрував право власності відповідно до законодавства, що діяльно на момент його виникнення (а.с.40).

Частиною 1 ст. 328 Цивільного кодексу України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Отже, підставою для набуття права власності на майно в цьому випадку є договір довічного утримання, а державна реєстрація такого права лише засвідчує офіційне визнання і підтвердження державою факту наявності в особи цього права. У звязку з чим суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 за життя набув право власності на ? частину житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: вул.. Мирна, 8 сел. Дніпровське Верхньодніпровського району Дніпропетровської області на підставі договору довічного утримання від 29 вересня 2004 року, оскільки відсутність державної реєстрації права власності не є підставою для припинення такого права у відповідності до ст. 346 Цивільного кодексу України.

23 грудня 2010 року ОСОБА_4 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть 1-КИ № 369062 (а.с.8). Після його смерті із заявою про прийняття спадщини до Верхньодніпровської державної нотаріальної контори звернувся ОСОБА_1 (а.с.61). Мати померлого, ОСОБА_2, подала нотаріусу заяву про відмову від спадщини на користь брата померлого ОСОБА_1 (а.с.60).

Згідно з довідкою Дніпровської селищної ради № 695 від 30 травня 2011 року заповіти від імені ОСОБА_4 не посвічувались (а.с.69). Витягом із спадкового реєстру також підтверджується відсутність зареєстрованих заповітів та спадкових договорів від імені ОСОБА_4 станом на 11 серпня 2011 року (а.с.66). Довідкою Дніпровської селищної ради № 694 від 30 травня 2011 року підтверджується, що на день смерті ОСОБА_4 мешкав за адресою: вул..Мирна, 8 сел.Дніпровське Верхньодніпровського району Дніпропетровської області разом з матірю ОСОБА_2, братом ОСОБА_7, невісткою ОСОБА_8, племінником ОСОБА_9 (а.с.70).

На підставі вищевикладеного суд приходить до висновку, що єдиним спадкоємцем після смерті ОСОБА_4 є його брат ОСОБА_1

Відповідно до ст. ст. 1216, 1218 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Враховуючи те, що за життя ОСОБА_4 набув право власності на ? частину житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: вул.. Мирна, 8 сел. Дніпровське Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, ОСОБА_1, прийняв спадщину після його смерті, звернувшись до нотаріуса з відповідною заявою, інших спадкоємців, які прийняли спадщину за законом або за заповітом не встановлено, суд вважає заявлені позовні вимоги законними та обґрунтованими, а тому позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 1216, 1218 Цивільного кодексу України, ст. ст. 212-215 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Дніпровської селищної ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області про визнання права власності в порядку спадкування за законом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2) право власності на ? частину житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: вул.. Мирна, 8 сел. Дніпровське Верхньодніпровського району Дніпропетровської області в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, який помер 23 грудня 2010 року.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Дніпропетровської області через Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.Ю.Шевченко