Провадження № 2/712/233/16
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 січня 2016 року м. Черкаси
Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:
головуючого /судді - Троян Т.Є.
при секретарі - Шмагайло Н.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Соснівського районного суду м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів за договором позики, -
ОСОБА_1 02.11.2015 року звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів за договором позики, посилаючись на те, що 28 січня 2013 року нею було передано відповідачу в якості позики грошові кошти в сумі 1000 дол. США та 8000 грн. Факт передачі грошових коштів підтверджується розпискою відповідача написаною ним власноручно.
Вказувала, що відповідач порушив умови договору, внаслідок чого станом на 02.11.2015 року має заборгованість за невиконані зобовязання в сумі 30 993,72 грн. (1000,00 доларів США еквівалент по курсу НБУ 22 993,72 грн. та 8000 грн.).
Вважає, що на підставі ст. 625 ЦК України вона має право на стягнення з відповідача суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та три проценти річних з простроченої суми.
Сума боргу з урахуванням 3 % річних від простроченої заборгованості становить 544,43 грн., сума боргу з урахуванням індексу інфляції від простроченої заборгованості становить 6199,33 грн.
Уточнивши позовні вимоги, позивач просила суд стягнути з відповідача на її користь заборгованість за договором позики від 28 січня 2013 року станом на 09.12.2015 року, у сумі 40 748,77 грн., яка складається з суми основної заборгованості 1000 доларів США, що в гривневому еквіваленті по курсу НБУ складає 22 913,18 грн., 8000 грн., три проценти річних 568,76 грн., сума збитків з урахуванням офіційного індексу інфляції 6273,13 грн., проценти від суми позики 2993,70 грн. та витрати по оплаті судового збору в сумі 487 грн.20 коп.
В судовому засіданні позивач підтримала уточнені позовні вимоги та просила суд позов задовольнити в повному обсязі.
Відповідач в судове засідання не зявився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, але ухилився від отримання позовної заяви та судової повістки, що підтверджено поштовим повідомленням. Інформацію щодо своєї адреси суду не надав, тому відповідно до ч.5 ст.74 ЦПК України вважається повідомленою про розгляд справи.
Вислухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи і дослідивши надані докази, суд у межах заявлених позовних вимог (стаття 11 ЦПК України) установив наступне.
Відповідно до положень статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.
Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 ЦК України, зокрема договорів та інших правочинів (ч.2 ст. 509 ЦК).
Статтею 1046 Цивільного кодексу України визначено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
За приписами статті 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.
На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Зі змісту представленої письмової розписки убачається, що в ній зазначені: сторони зобов'язання (позикодавець та позичальник), грошова сума, яка передана та отримана у власність саме за договором позики, мета отримання грошових коштів - саме у борг та зобов'язання їх повернути в конкретний строк і в установленому порядку. У наявності у тексті розписки є особистий підпис позичальника ОСОБА_2
Надання позивачем суду оригіналу боргової розписки свідчить про продовження існування між позикодавцем та позичальником боргових зобов'язань.
Стаття 204 ЦК України передбачає презумпцію правомірності правочину, якщо його недійсність прямо не встановлена законом, або якщо він не визнаний судом недійсним.
Згідно із положеннями частини 2 статті 1046 ЦК України договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
У відповідності до норм чинного цивільного законодавства договір позики відноситься до реальних договорів, тому передача грошей або речей є не тільки виконання договору, але й його укладення.
Зважаючи на наведене, проаналізувавши встановлені фактичні обставини по справі, оцінивши представлені в порядку статті 60 ЦПК України докази в їх сукупності, суд визнає, що між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було досягнуто згоди стосовно всіх істотних умов договору позики, й письмова розписка відповідача свідчить про його укладення 28.01.2013 р. відповідно до вимог чинного цивільного законодавства. Оригінал зазначеної розписки знаходиться у позивача ОСОБА_1 і є документом, який підтверджує передання грошей позикодавцем позичальнику з укладенням між ними договору позики, тому суд визнає її належним доказом по справі. За умовами даної угоди ОСОБА_2 одержав в борг від позивача грошові кошти у розмірі 1000 доларів США та 8000 грн..
На момент винесення рішення відповідачем не здійснено жодних платежів за вищевказаним договором позики.
Відповідно до п.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Оскільки вищевказаним договором позики не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Позивачем надано до суду розрахунок заборгованості, відповідно до якого, розмір процентів за користування позикою за період з 28.07.2013 року по 09.12.2015 року становить 2993,70 грн. Визначаючи розмір процентів за користування позикою, судом було проведено власний розрахунок, відповідно до якого за періоди: з 28.07.2013 року по 13.08.2013 року: 8000 x 7% / 365 днів x 16 днів = 24 грн.54 коп.; з 13.08.2013 року по 15.04.2014 року: 8000 x 6,5% / 365 днів x 245 днів = 349 грн.04 коп.; з 15.04.2013 року по 17.07.2014 року: 8000 x 9,5% / 365 днів x 93 днів = 193 грн.64 коп.; з 17.07.2014 року по 13.11.2014 року: 8000 x 12,5% / 365 днів x 119 днів = 326 грн.02 коп.; з 13.11.2014 року по 06.02.2015 року: 8000 x 14% / 365 днів x 85 днів = 260 грн.82 коп.; з 06.02.2015 року по 04.03.2015 року: 8000 x 19,5% / 365 днів x 26 днів = 111 грн.12 коп.; з 04.03.2015 року по 28.08.2015 року: 8000 x 30% / 365 днів x 177 днів = 1163 грн.83коп.; з 28.08.2015 року по 25.09.2015 року: 8000 x 27% / 365 днів x 28 днів = 165 грн.69 коп.; з 25.09.2015 року по 09.12.2015 року: 8000 x 22% / 365 днів x 75 днів = 361 грн.64 коп. Всього 2 956,34 грн.
Згідно ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних з простроченої суми, якщо законом або договором не встановлений інший розмір процентів.
Суд не приймає до уваги розрахунок позивача відповідно до якого інфляційні нарахування за період з 28.07.2013 року по 09.12.2015 року становлять 6273,13 грн.
Оскільки позивачем при проведенні розрахунку були допущені арифметичні помилки. Так, заборгованість відповідача відповідно до ст. 625 ЦК України з урахуванням індексу інфляції становить: за 2013 рік: серпень - 99,9 %=0,00 грн, за вересень - 100,00%=0,00 грн., за жовтень - 100,4 % (8000х1,004)-8000 грн. =32 грн., за листопад - 100,2 % (8000х1,002) -8000 грн. = 16 грн., за грудень - 100,5 % (8000х1,005) - 8000 грн. = 40 грн. за 2014 рік: (8000х124,9)-8000= 1992 грн.; за 2015 рік: січень (8000х1,031)-8000 = 248 грн., лютий-(8000х1,053)-8000=424 грн.; березень (8000х1,108)-8000=864 грн.; квітень (8000х1,140)-8000= 1120 грн.; травень (8000х1,022)-8000=176 грн.; червень (8000х1,004)-8000 грн.=32 грн.; липень -99,0%- 0,00 грн.; серпень 99,2%-0,00 грн.; вересень (8000х1,023)-8000=184 грн.; жовтень -98,7% - 0,00 грн.; листопад ( 8000х1,020)-8000= 160 грн. Всього 5288,00 грн.
Разом з тим, вимога про стягнення 3 % річних не підлягає до задоволення, оскільки відповідно до положень ст.625 ЦК України 3% річних стягуються у разі, якщо інший розмір не встановлений договором або законом. Оскільки позивачем заявлено вимогу про стягнення процентів в розмірі облікової ставки НБУ, то нарахування 3% річних суперечить чинному законодавству.
Враховуючи вищевикладене, оцінюючи всі зібрані у справі докази в їх сукупності суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення.
Відповідно до ч. 1 ст. 533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях.
Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.
Відповідно до п. 14 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18.12 2009 року "Про судове рішення у цивільній справі" згідно з частиною першою статті 192 ЦК України законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. У зв'язку з цим при задоволенні позову про стягнення грошових сум суди повинні зазначати в резолютивній частині рішення розмір суми, що підлягає стягненню, цифрами і словами у грошовій одиниці України - гривні. При стягненні періодичних платежів суд має вказати період, протягом якого проводиться виконання.
У разі пред'явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення.
Також до стягнення з відповідача в силу вимог ст.88 ЦПК України підлягають судові витрати по оплаті судового збору в сумі 487,20 грн., пропорційно до задоволеної частини позовних вимог, оскільки означені судові витрати понесені позивачем, що підтверджено документально.
Зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення в справі, що передбачено ст.224 ЦПК України.
Керуючись ст.ст. 10, 11, 57, 60, 88, 174, 212, 213-215, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 610, 625, 629, 1046-1049 Цивільного кодексу України суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів за договором позики задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2, 21.08.1988, ІПН НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 суму основної заборгованості за договором позики від 28 січня 2013 року у розмірі 1000 доларів США, що в гривневому еквіваленті становить 22 913,18 грн., 8000 грн., інфляційні нарахування - 5288 грн., проценти від суми позики 2956,34 грн. та сплачену суму судового збору в розмірі 487,20 грн., а всього 39 644,72 грн.( тридцять девять тисяч шістсот сорок чотири гривні 72 коп.).
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Черкаської області протягом десяти днів з моменту його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення відповідачем може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Головуючий: Т.Є. Троян