Справа № 561/671/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2016 року смт. Зарічне

Зарічненський районний суд Рівненської області

в складі судді Снітчук Р.М.

секретар Расевич Г.І.

за участі: позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору,

ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Зарічне цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_4 сільської ради Зарічненського району Рівненської області, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно,

в с т а н о в и в:

У зазначеній позовній заяві позивач покликається на те, що 06 листопада 2012 року помер її батько ОСОБА_5. Після його смерті залишилося спадкове майно - житловий будинок з надвірними будівлями по вул. Зелена,5, що у с. Новорічиця Зарічненського району Рівненської області.

Заповіт спадкодавцем не вчинявся. Позивач як спадкоємець першої черги за законом прийняла спадщину після смерті батька. У видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вказаний житловий будинок їй відмовлено у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на зазначений житловий будинок у попереднього власника. Вказує, що її брат ОСОБА_6 спадщини після смерті батька не прийняв та на спадкове майно не претендує, інші спадкоємці відсутні. 28 вересня 2016 року вона отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку. Просить визнати за нею право власності на вказаний житловий будинок.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 заявлені вимоги підтримала, покликаючись на обставини, викладені у позовній заяві. Просила позов задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_4 сільської ради Зарічненського району Рівненської області ОСОБА_2 у судовому засіданні позов визнала, не заперечує проти визнання права власності на зазначений житловий будинок за позивачем.

Третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, ОСОБА_3 у судовому засіданні проти позову не заперечувала, просила його задовольнити. При цьому пояснила, що з 1974 року перебувала у шлюбі із спадкодавцем ОСОБА_5, позивач - її дочка. За час шлюбу у 1976 році нею разом із ОСОБА_5 побудовано житловий будинок, що по вул. Зелена,5 у с. Новорічиця Зарічненського району Рівненської області. Рішенням суду у 1980 році шлюбу між нею та ОСОБА_5 було розірвано, але вони разом проживали та вели спільне господарство. Реєстрацію розірвання шлюбу проведено лише у 2003 році, спільне майно не ділили.

Заслухавши пояснення сторін, третьої особи та дослідивши письмові докази у справі, суд вважає заявлені вимоги такими, що підлягають до задоволення частково.

Судом встановлено, що за батьком позивача ОСОБА_5 рахується житловий будинок з надвірними будівлями, що по вул. Зелена,5 у с. Новорічиця Зарічненського району Рівненської області, що підтверджується випискою з погосподарської книги ОСОБА_4 сільської ради Зарічненського району Рівненської області від 11.07.2016р., технічними паспортами на житловий будинок від 07.02.2005 року, 18.07.2016 року.

Інвентаризаційна вартість цього житлового будинку з надвірними будівлями 20549 грн., рік побудови 1976.

З пояснень третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, ОСОБА_3 вбачається, що зазначений житловий будинок нею було побудовано за час перебування у шлюбі з ОСОБА_5 Перебування у шлюбі ОСОБА_3 та ОСОБА_5 підтверджується також і свідоцтвом про розірвання шлюбу від 14.05.2003 року, виданим відділом РАГС Зарічненського районного управління юстиції Рівненської області.

Відповідно до ст. 22 Кодексу про шлюб та сімю УРСР 1969 року, чинного на час виникнення спірних правовідносин, майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном.

Згідно до ст. 28 Кодексу про шлюб та сімю УРСР 1969 року, ч. 1 ст. 70 Сімейного Кодексу України частки подружжя у праві спільної сумісної власності є рівними.

Таким чином, встановлено, що спірний житловий будинок належить спадкодавцю ОСОБА_5 та ОСОБА_3 (третій особі на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору) на праві спільної сумісної власності, як колишньому подружжю, оскільки набутий ними за час шлюбу та їх частки у ньому є рівними, тобто кожному належить по 1/2 частині.

06 листопада 2012 року батько позивача ОСОБА_5 помер (свідоцтво про смерть від 08.11.2012 р. Серії І-ГЮ № 127595).

З інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 12.07.2016р. вбачається, що заповіт ОСОБА_5 не вчинявся.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України позивач є спадкоємцем першої черги за законом після смерті батька ОСОБА_5

З відмітки у паспорті позивача серії СР 217535, виданого 13.05.1997 року Зарічненським РВ УМВС України в Рівненській області та пояснень позивача вбачається, що на час відкриття спадщини вона постійно проживала разом із спадкодавцем, заяв про відмову від спадщини не подавала та відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України вважається такою, що прийняла спадщину.

Брат позивача ОСОБА_6 спадщини після смерті батька не прийняв та на спадкове майно не претендує, що підтверджується його заявою від 19.07.2016 року, поданою приватному нотаріусу Зарічненського районного нотаріального округу. Інші спадкоємці відсутні.

З ОСОБА_2 про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 28.09.2016 року, довідки приватного нотаріуса Зарічненського районного нотаріального округу Рівненської області № 144/02-14 від 01.11.2016 року, свідоцтва про право на спадщину за законом від 28.09.2016 року вбачається, що спадщину після смерті ОСОБА_5 прийняла позивач та на її імя 28.09.2016 року було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,2500 га.

Відповідно до ч. 2, ч. 5 ст. 1268 ЦК України не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

З постанови приватного нотаріуса Зарічненського районного нотаріального округу Рівненської області ОСОБА_7 про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 28.09.2016 року вбачається, що у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_5 позивачу відмовлено, оскільки на житловий будинок, що по вул. Зелена,5 у с. Новорічиця Зарічненського району Рівненської області відсутній правовстановлюючий документ.

Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

У ході судового розгляду знайшло своє підтвердження те, що спадкодавцю ОСОБА_5 належить 1/2 частина у спірному будинку, оскільки він набутий ним за час перебування у шлюбі з ОСОБА_3

За наведених обставин суд вважає, що позивач правомірно набула право власності на 1/2 частину зазначеного житлового будинку, який є обєктом спільної сумісної власності спадкодавця та третьої особи ОСОБА_3, як колишнього подружжя та її право підлягає захисту та визнанню саме у цій частині.

Згідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

На підставі викладеного та керуючись ст. 328, 392, 1216-1218, 1220-1223, 1258, 1261, ч. 1 ч. 3, ч. 5 ст. 1268 ЦК України, ст. 22, 28 Кодексу про шлюб та сімю УРСР 1969 року, ст. 60, ч. 1 ст. 70 Сімейного кодексу України, ст. 10, 11, 60, 212, 214 ЦПК України,

в и р і ш и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_4 сільської ради Зарічненського району Рівненської області, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться по вул. Зелена,5, у с. Новорічиця Зарічненського району Рівненської області.

Судові витрати залишити за позивачем.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Рівненської області протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Зарічненський районний суд Рівненської області.

Суддя: Р. М. Снітчук