Дата документу 07.11.2016 Справа № 554/7576/16-ц
Провадження № 2/554/3167/2016
У Х В А Л А

07 листопада 2016 року м.Полтава

Октябрський районний суд м.Полтави у складі:

головуючого-судді Кулешової Л.В.,

при секретарі судового засідання Худолій Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Полтаві, заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову,-

В С Т А Н О В И В:

16 вересня 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу, у якому просив стягнути най його користь з відповідача суму боргу у розмірі 25000 грн., та стягнути судові витрати та оплату правової допомоги.

Провадження у справі відкрито ухвалою суду від 25.10.2016 року.

07 листопада 2016 року від позивача до суду надійшла заява про забезпечення позову, у якій останній просить накласти заборону на відчуження транспортного засобу автомобіля NISSFN NOTE червоного кольору, № двигуна HR16032534R, № кузова SJNFCAE11U1297218, державний номерний знак НОМЕР_1, який зареєстрований на праві власності ОСОБА_3, проживаючому у ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно ст.153 ЦПК України дана заява розглядається судом без повідомлення відповідача і інших осіб, які беруть участь у справі.

Розглянувши заяву, дослідивши наявні письмові матеріали, суд вважає, що вимоги заявника про забезпечення позову не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Як визначено у ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом заходи забезпечення позову.

Відповідно до ч.1 ст.153 ЦК України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Частина 3 ст. 152 ЦПК України зазначає, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Види забезпечення позову визначені ст. 152 ЦПК України, зокрема п. 1 ч. 1 цієї статті передбачено, що позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» передбачено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Разом із тим, види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч.3 ст.152 ЦПК України).

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що накладення арешту на вищевказаний автомобіль, що належить відповідачу, не є співмірним з розміром заборгованості в сумі 25000,00 грн., оскільки вартість вказаного автомобілю значно перевищує розмір заявленої заборгованості, а тому відмовляє у задоволенні цієї заяви.

На підставі викладеного, керуючись ст.152, 153, 293 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Полтавської області протягом пяти днів з дня отримання її копії шляхом подачі апеляційної скарги через Октябрський районний суд м.Полтави.

Суддя: Л.В. Кулешова