Справа №652/327/16-ц
_________________2016 р.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2016 року Високопільський районний суд Херсонської області у складі:

головуючого судді - Дригваль В.М.,

за участю секретаря - Гапич В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Високопілля цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення інфляційних втрат та трьох процентів річних від суми боргу, -

В С Т А Н О В И В:

До Високопільського районного суду Херсонської області звернулася ОСОБА_1 із позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення інфляційних втрат та трьох процентів річних від суми боргу, зазначивши у позовній заяві про те, що рішенням Високопільського районного суду Херсонської області №652/602/14-ц від 27.10.2014 року було стягнуто з ОСОБА_2 на її користь 68029,00 грн. боргу та 680,29 грн. судових витрат. Постановою начальника відділу державної виконавчої служби Високопільського районного управління юстиції в Херсонській області було відкрито виконавче провадження ВП №45493130 за виконавчим листом Високопільського райсуду Херсонської області про стягнення з ОСОБА_2 на її користь 68709,29 грн. Боржник (відповідач по справі) частково та несистематично погашає заборгованість. Таким чином, оскільки рішення суду про стягнення з ОСОБА_2 боргу в розмірі 68709,29 грн. набрало законної сили 07.11.2014 року та станом на 15.06.2016 року не виконане відповідачем в повному обсязі на суму 58631,11 грн., а також сплачений борг в сумі 10078,18 грн. був погашений з простроченням, тому за період з 07 листопада 2014 року по 15 червня 2016 року підлягає нарахуванню на суму заборгованості, інфляційні втрати в розмірі 41900,70 грн. та три відсотки річних за вказаний період в розмірі 3036,28 грн. Просить суд, стягнути з відповідача на її користь суму інфляційних втрат в розмірі 41900,70 грн.; три відсотки річних у розмірі 3036,28 гривень та судові витрати в розмірі 551,20 гривень

Позивач ОСОБА_1 надала до суду заяву в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві, просить суд їх задовольнити в повному обсязі та розглянути справу у її відсутності (а.с.17).

Відповідач ОСОБА_2 надав до суду заяву в якій позовні вимоги визнав частково, просить суд розглянути справу у його відсутності (а.с.14)

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, судом встановлено:

- із копії паспорту громадянина України (а.с.5) вбачається, що ОСОБА_1 народилася 02.01.1952 року в селі Старіца В-Олександрівського району Херсонської області, зареєстрована за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1, та має ідентифікаційний код № (а.с.).

- Із копії рішення Високопільського районного суду Херсонської області від 27.10.2014 року (а.с.6) вбачається, що з ОСОБА_2 стягнуто на користь ОСОБА_1 заборгованість за розпискою в розмірі 68029,00 грн. та вирішено питання щодо судових витрат в сумі 680,29 грн., після набрання рішенням законної сили 07.11.2014 року, видано виконавчий лист №652/602/14-ц від 27.10.2014 року (а.с.7).

- Із копії листа відділу ДВС (а.с.8) вбачається, що станом на 15.06.2016 року з ОСОБА_2 було стягнуто кошти в розмірі 10078,18 грн., які перераховані ОСОБА_1, залишок боргу становить в сумі 58631,11 грн.

- Із копії зведеної таблиці індексів інфляції з 2000 по 2016 роки (а.с.9) вбачається, що індекс інфляції за період з 2014 по 2016 роки складав: 2014 рік 124,9% за рік; 2015 рік 143,3% за рік та 2016 рік січень 100,9%, лютий 99,6%, березень 101,0%, квітень 103,5% та травень 100,1%.

- Із копії розрахунку суми інфляційних витрат та трьох відсотків річних від суми боргу (а.с.3-4) вбачається, що за період з листопада 2014 року по червень 2016 року сума інфляційних витрат становить 41900,70 грн., сума трьох відсотків річних становить 3036,28 грн.

- Із копії паспорту громадянина України (а.с.15) вбачається, що ОСОБА_2 народився 24.01.1967 року в с.Чонгар Генічеського району Херсонської області, зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_2, та має ідентифікаційний код № (а.с.16).

Суд, дослідивши у письмовому провадженні надані докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

На підставі ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів.

Згідно ч.2 ст.59 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, що попередньо позивач надав ОСОБА_2, відповідачу по справі, грошові кошти в сумі 68029,00 грн., на що останній надав ОСОБА_1 розписку, в якій він зобовязався повернути кошти, про що не заперечувалось відповідачем при вирішення спору за попереднім розглядом цивільної справи, але зобовязання не виконав. У звязку з чим, рішенням Високопільського районного суду Херсонської області у справі №652/602/14-ц від 27.10.2014 року, яке набрало законної сили 07.11.2014 року (а.с.6-7) було стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1, боргу за розпискою в розмірі 68029,00 грн. та 680,29 грн. судових витрат, що в свою чергу в розумінні ч.3 ст.61 ЦПК України не доказується при розгляді даної справи. В подальшому постановою начальника відділу державної виконавчої служби Високопільського районного управління юстиції в Херсонській області було відкрито виконавче провадження ВП №45493130 за виконавчим листом Високопільського райсуду Херсонської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 - 68029,00 грн. (а.с.7-8). Відповідач у свою чергу частково та несистематично погашав заборгованість. Так, згідно інформації, наданої Високопільським районним відділом ДВС відповідач у період з листопада 2014 року по 15.06.2016 року сплатив на користь позивача борг в розмірі 10078,18 грн. (а.с.8). Таким чином, суд вбачає, що відповідачем було порушено строки повернення коштів позивачу, а також в звязку з несвоєчасним виконанням рішення суду щодо повернення боргу, призвело до таких наслідків, як звернення позивача до суду про стягнення інфляційних втрат та трьох відсотків річних на суму заборгованості, які підлягають до стягнення з відповідача, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання виникають з підстав, установлених статтею 11 цього Кодексу.

Так, у ч.5 ст.11 ЦК України, визначено, що у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки можуть виникнути з рішення суду.

Згідно із ч.2 ст.625 ЦК України, у разі порушення грошового зобов'язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже, положення зазначеної норми права передбачають, що зобов'язання можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів, передбачених законом, а також угод, які не передбачені законом, але йому не суперечать, а в окремих випадках встановлені актами цивільного законодавства цивільні права та обов'язки можуть виникати з рішення суду.

Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 30 березня 2016 року у справі №6-2168цс15 та у постанові Верховного Суду України від 01 жовтня 2014 року у справі №6-113цс14, яка в силу ет.360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх судів України.

Отже, оскільки рішення суду про стягнення з ОСОБА_2 боргу в розмірі 68709,29 грн. набрало законної сили 07.11.2014 року та станом на 15.06.2016 року відповідачем у повному обсязі не виконане, тому за період з 07 листопада 2014 року по 15 червня 2016 року підлягає нарахуванню на суму заборгованості, інфляційні втрати в розмірі 41900,70 грн. та три відсотки річних за вказаний період в розмірі 3036,28 грн., відповідно до розрахунку, наданого позивачем до суду (а.с.3-4), з яким суд погоджується, а тому позовні вимоги слід задовольнити.

Таким чином, оскільки відповідач, внаслідок неналежного виконання взятих на себе зобовязань, порушив виконання умов договору позики, неналежне виконання рішення суду та норми діючого законодавства, суд вважає за необхідне вимогу позивача щодо стягнення з відповідача інфляційних втрат та трьох відсотків річних на залишок заборгованості задовольнити та стягнути з останнього заборгованість за період з 07.11.2014 року по 15.06.2016 року в розмірі 44936,98 грн., яка складається з: 41900,70 грн. сума інфляційних втрат та 3036,28 грн. - три відсотки річних.

Аналізуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов'язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов'язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Крім того згідно ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, які складаються із 551,20 гривень сплаченого та документально підтвердженого судового збору (а.с.1).

На підставі викладеного, ст.ст.11, 509, 625 ЦК України та керуючись ст.ст.10, 11, 57, 59, 60, 212, 213-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення інфляційних втрат та трьох процентів річних від суми боргу задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, (ІПН-), зареєстрованого за адресою ІНФОРМАЦІЯ_4 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, (ІПН-), зареєстрованої ІНФОРМАЦІЯ_6, інфляційні втрати в сумі 41900 (Сорок одну тисячу девятсот) грн. 70 коп. та 3036 (Три тисячі тридцять шість) грн. 28 коп. три проценти річних, за період з 07.11.2014 року по 15.06.2016 рік та відшкодування судового збору в сумі 551 (Пятсот пятдесят одна) грн. 20 коп., а всього стягнути 45488 (Сорок пять тисяч чотириста вісімдесят вісім) грн. 18 коп.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Херсонської області протягом десяти днів з дня його проголошення, через Високопільський районний суд Херсонської області

Суддя В.М. Дригваль