Справа № 743/514/16-ц Провадження № 22-ц/795/1530/2016 Категорія - цивільнаГоловуючий у I інстанції - Жовток Є. А. Доповідач - Шевченко В. М.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 серпня 2016 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіШевченка В.М.
суддів:Лакізи Г.П., Тагієва С.Р.
при секретарі:Покладі Д.В.
за участю:представника відповідача - адвоката Куліша Ю.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_6 на рішення Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 24 червня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_6 про відшкодування збитків, завданих пошкодженням і втратою майна,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_7 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_6 про відшкодування збитків, зазначивши, що 15.12.2014 року він передав відповідачеві в тимчасове користування автомобіль НОМЕР_1, переобладнаний в пересувний пункт для приготування кави та кавових напоїв. В комплекті з автомобілем ОСОБА_6 було передано також кавову машину «LaSpaziale»; кофемолку „Cunill Brazil Inox"; темпер „Motta 58 мм Wood"; пітчер „Motta Europa 500 мл."; зарядний пристрій TESLA ЗУ-40100; бак для білизни, котрий використовувався як смітник. Після того, як ОСОБА_6 перестала користуватися майном, вона повідомила, що залишила автомобіль на стоянці, а 30.07.2015 року ОСОБА_7 було виявлено, що предмети, якими був обладнаний транспортний засіб, за виключенням кавової машини, відсутні. Крім того, кавова машина була несправна і непридатна для використання за цільовим призначенням. В подальшому ОСОБА_6 ухилилась як від спілкування з ОСОБА_7, так і від відшкодування завданої йому шкоди.

Посилаючись на зазначені обставини та норми ст.ст.22, 1166, 1192 ЦК України, позивач просив суд стягнути з ОСОБА_6, на його користь, в якості відшкодування збитків 13477 грн., в тому числі за відновлювальний ремонт кавової машини 9848 грн.; вартість кофемолки „Cunill Brazil Inox", в сумі 2700 грн.; вартість темпера „Motta 58 мм Wood", в сумі 225 грн.; вартість пітчера „Motta Europa 500 мл.", в сумі 280 грн.; вартість зарядного пристрою TESLA ЗУ-40100, в сумі 329 грн.; вартість баку для білизни, в розмірі 95 грн.

10 червня 2016 року позивачем було подано заяву про збільшення позовних вимог, в якій ОСОБА_7 просив стягнути на його користь з ОСОБА_6 в рахунок відшкодування збитків: вартість відновлення втраченого свідоцтва про реєстрацію автомобіля, в розмірі 353 грн.; вартість втраченого полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/445228 від 27.11.2014 року, в розмірі 324 грн.; вартість послуг по зберіганню автомобіля у серпні 2015 року, в розмірі 480 грн.; вартість проведення діагностики двигуна, ходової частини та кузова автомобіля, в розмірі 570 грн.

Рішенням Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 24 червня 2016 року позов ОСОБА_7 до ОСОБА_6 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 14875 грн. в якості відшкодування завданих збитків. В іншій частині позову відмовлено та вирішено питання про судовий збір.

Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням суду, ОСОБА_6 звернулася до апеляційного суду Чернігівської області з апеляційною скаргою, в якій просила скасувати рішення Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 24 червня 2016 року та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову ОСОБА_7 до ОСОБА_6 про відшкодування збитків.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що судом неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, не надано оцінки всім доказам, порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

ОСОБА_6 вважає, що позивачем не надано жодного доказу щодо надання ОСОБА_6 в тимчасове користування автомобіля марки ЗАЗ 110557. Договір оренди транспортного засобу та додатки до нього визнанні судом недійсними, а тому в силу ст. 216 ЦПК України не створюють жодних юридичних наслідків.

Крім того, відповідач зазначає в апеляційній скарзі, що в матеріалах справи відсутній будь-який документ, який підтверджує факт передачі ОСОБА_6 будь-якого майна, а також докази отримання відповідачем цього майна.

ОСОБА_6 стверджує, що квитанція про оплату стоянки автомобіля, виготовлення дублікату,технічного паспорту та отримання страхового полісу не мають ніякого відношення до відповідача, оскільки автомобіль належить позивачу і він має право вчиняти з ним будь-які не заборонені законодавством дії.

ОСОБА_7 не доведено належним чином завдання саме ОСОБА_6 йому збитків, оскільки відсутність предметів в автомобілі непідтверджені нічим окрім посилання на це в позовній заяві.

Вислухавши суддю - доповідача, пояснення представника відповідача, перевіривши доводи скарги, матеріли справи колегія суддів приходить до наступного висновку.

Відповідно до положень ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб. поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб. які беруть участь у справі.

Згідно з правилами ст.57 ЦПК України доказами є будь - які фактичні дані, на підставі яких суд встановлюю наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків,показань свідків,письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко-і відеозаписів,висновків експертів.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, що відповідно до актів приймання - передачі від 15.12.2014 року ОСОБА_6 прийняла від ОСОБА_7 належний йому автомобіль ЗАЗ-110557 дн. НОМЕР_1 рік випуску 2004, ключі від автомобіля, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2, поліс обов»язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 27.11.2014 року № АІ 4454228, а також кавову машину «LaSpaziale»; кофемолку „Cunill Brazil Inox"; темпер „Motta 58 мм Wood"; пітчер „Motta Europa 500 мл."; бак для білизни, котрий використовувався як смітник (а.с.46-47). Судом першої інстанції також встановлено що зазначене майно яке належить ОСОБА_7 перебувало в користуванні ОСОБА_6 до липня 2015 року.

Колегія суддів вважає, що зазначені акти прийому - передачі майна-№1 від 15 грудня 2014 року в розумінні ст.64 ЦПК України є письмовими доказами, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи і свідчать про факти які становлять основу заявлених ОСОБА_7 позовних вимог. Ніяких належних доказів що ОСОБА_6 повернула ОСОБА_7 майно перелічене в зазначених актах прийому - передачі в матеріалах справи немає.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів досліджуючи факти, які становлять основу заявлених вимог і заперечень проти них вважає, що зазначені акти прийому - передачі майна-№1 від 15 грудня 2014 року містять інформацію що має значення для справи є належними доказами, а доводи апеляційної скарги ОСОБА_6 щодо того, що такі акти не створюють жодних юридичних наслідків є безпідставними.

Виходячи з положень ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Встановивши що було втрачено передане ОСОБА_6 майно ОСОБА_7 а саме: кофемолка „Cunill Brazil Inox"; темпер „Motta 58 мм Wood"; пітчер „Motta Europa 500 мл."; бак для білизни, котрий використовувався як смітник, суд першої інстанції обґрунтовано відшкодував позивачу реальну шкоду, тобто втрачене майно в результаті неповернення його відповідачем, стягнувши на користь ОСОБА_7 із ОСОБА_6 в рахунок компенсації заподіяної шкоди(відшкодування збитків) вартість вищенаведених речей, яка підтверджена документами про їх придбання позивачем. (а.с.8-11).

Також колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції в частині покладення на відповідача обов»язку відшкодування позивачу вартості отримання ним дублікату свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 (353 грн.), відновлення полісу обов»язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 27.11.2014 року № АІ 4454228 (324 грн.), які були втрачені ОСОБА_6 і для відновлення яких ОСОБА_7 були зроблені витрати, які підтверджені документально.

Рішення суду першої інстанції в цій частині постановлене з додержанням норм матеріального та процесуального права, ґрунтується на підтверджених обставинах, що мають значення для справи, а доводи апеляційної скарги є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Однак колегія суддів не погоджується із рішенням суду в частині стягнення із ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 в якості відшкодування завданих збитків вартості матеріалів та робіт для відновлення кавової машини «LaSpaziale» в розмірі 9848 грн., вартості діагностики двигуна, ходової частини та кузова автомобіля в розмірі 570 грн. та сплати послуг по зберіганню автомобіля в розмірі 480 грн., з таких підстав.

Відповідно до положень ч.4 ст.60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, таким чином закон забороняє здійснювати доказування через припущення, тобто твердження, які самі по собі потребують доведенню.

Як зазначає в позовній заяві ОСОБА_7 кавова машина «LaSpaziale»була отримана позивачем від відповідача 30 липня 2015року, ніяких даних про незадовільний технічний стан зазначеної машини в момент її отримання позивачем не надано. Копія товарного чека щодо вартості ремонтних робіт зазначеної кавової машини видана ФОП »ОСОБА_8» 25.08.2015 року, тобто вже після того як кавова машина «LaSpaziale» знаходилась у користування позивача. Крім того відсутні дані що ФОП »ОСОБА_8» може здійснювати діяльність по ремонту обладнання та реалізації продукції.

В матеріалах справи відсутні дані, в якому стані був отриманий позивачем від відповідача автомобіль ЗАЗ-110557 дн. НОМЕР_1 рік випуску 2004, та чи потребував автомобіль діагностики двигуна, ходової частини та кузова автомобіля, про які іде мова в Акті виконаних робіт від 31 липня 2015 року. Тому відсутні підстави для стягнення із відповідача на користь позивача вартості компенсації виконаних останнім робіт з діагностики автомобіля.

Відповідно до копії квитанції до прибуткового касового ордера №335 від 07.08.2015 року ОСОБА_7 сплатив за послуги по зберіганню автомобіля, у серпні 2015 року(з 07.08. 2015р. по 07.09.2015р)480 грн. Таким чином, позивач сплатив кошти по зберіганню автомобіля за період коли він вже був у його володінні, і відсутні підстави для стягнення із відповідача зазначених коштів на користь позивача.

Враховуючи вищенаведене, що факти, які мають важливе значення для справи, не підтверджено передбаченими законом доказами та що судом допущено порушення правил оцінки доказів, колегія суддів вважає, що відсутні підстави для відшкодування ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7, вартості ремонту кавової машини «LaSpaziale», послуг по зберіганню автомобіля, у серпні 2015 року та вартості робіт з діагностики автомобіля, всього на загальну суму 10898 грн.

Виходячи з вищенаведеного, що виявлені апеляційним судом порушення норм матеріального і процесуального права не впливають на головний висновок суду першої інстанції про права та обов»язки сторін у справі, рішення суду в частині визначеного розміру відшкодування завданих збитків підлягає зміні, тому необхідно зменшити розмір відшкодування стягнення збитків з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 з 14875 грн.00коп. до 3977грн.00 коп.( 14875 - 10898).

В іншій частині зазначене рішення суду необхідно залишити без змін.

Виходячи з правил ст. 88 ЦПК України, що позов ОСОБА_7 задоволено частково (26%), то необхідно пропорційно до задоволеної частини позовних вимог стягнути на його користь із ОСОБА_6 407 грн.89 коп. судового збору. У зв»язку з чим рішення суду першої інстанції в частині визначеного розміру стягнутого із ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 судового збору необхідно змінити, зменшивши його розмір з 551 грн. 20 коп. до 407 грн. 89 коп.

Також враховуючи положення ст.88 ЦПК України за яким відповідачу судові витрати присуджуються пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено, необхідно стягнути на користь ОСОБА_6 із ОСОБА_7 448 грн. 68 коп. сплаченого судового збору за апеляційний розгляд справи.

Керуючись ст. 303, 304, 307, п.1,4 ч.1 ст.309, ст.ст. 313, 314, 316, 317, 319, 324 ЦПК України, апеляційний суд, -

В И Р І Ш И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 - задовольнити частково.

Рішення Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 24 червня 2016 року змінити в частині визначеного судом розміру відшкодування завданих збитків та стягнення судового збору з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7, зменшивши розмір відшкодування збитків з 14875 грн. 00 коп. до 3977 грн. 00 коп., та судового збору з 551 грн. 20 коп. до 407 грн. 89 коп.

В іншій частині рішення Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 24 червня 2016 року залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6 448 грн. 68 коп. сплаченого судового збору за апеляційний розгляд справи.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:Судді: