Справа №303/1891/16-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2016 року м. Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

в особі головуючого-судді Куцкір Ю.Ю.

при секретарі Славич М.В.

розглянувши заяву представника позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» - ОСОБА_1 про забезпечення позову, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» - ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Одночасно з поданням позовної заяви представник позивача подав і заяву про забезпечення позову в якій просить суд накласти арешт на рухоме майно, яке належить відповідачу, а саме на автомобіль марки «ВАЗ», шляхом заборони будь-яким особам укладати угоди стосовно цього майна, проводити його реєстрацію, здійснювати відчуження, а також надіслати до Дніпропетровської філії державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, заяви про реєстрацію обтяжень на все рухоме та нерухоме майно, що належить відповідачу. Крім цього, обмежити право відповідача у виїзді за межі України. Заява мотивована тим, що неприйняття заходів забезпечення позову може зробити неможливим виконання рішення суду.

Розглянувши дану заяву та додані до неї документи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно з ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній (за винятком випадку, передбаченого ч. 4 ст. 151 ЦПК), якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 151 ЦПК України, у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Також, відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Оскільки заява не містить достатнього обґрунтування необхідності вжиття заходів забезпечення позову, не наведено жодних відомостей, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, суд не вбачає підстав для задоволення заяви про забезпечення позову у зв'язку з її необгрунованістю.

Керуючись ст.ст. 151-153, 210 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» - ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом представник позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» - ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - відмовити.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Головуючий Ю.Ю. Куцкір