РОЗІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 327/150/16-ц
Провадження № 2/327/73/2016
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

у звязку з невиконанням ухвали про залишення позову без руху

26.07.2016 року смт. Розівка

Суддя Розівського районного суду Запорізької області Кущ Т.М., отримавши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів на утримання повнолітньої дитини (аліментів), яка продовжує навчання, третя особа: ОСОБА_3,-

В С Т А Н О В И В :

13 червня 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеним позовом до ОСОБА_2 в якому вказала, що відповідач є батьком її сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який навчається на першому курсі транспортного факультету Запорізького національного технічного університету на денній формі навчання на бюджетній основі, у звязку з чим потребує допомоги. Батько дитини відповідач ОСОБА_2 проживає окремо та сплачував аліменти на утримання сина до досягнення ним повноліття. Позивач, посилаючись на те, що з 07 квітня 2016 року, тобто після досягнення ОСОБА_4 повноліття, батько припинив надання матеріальної допомоги на його утримання, просить суд стягнути з відповідача ОСОБА_2 на свою користь аліменти на утримання сина ОСОБА_3 в твердій грошовій сумі в розмірі 800 грн. до досягнення ним двадцяти трьох років, за умови, що він буде продовжувати навчання.

Предявлена позовна заява ухвалою суду від 06 липня 2016 року була залишена без руху, оскільки позивачем порушені вимоги ст.119 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).

Так, судом було зазначено, що відповідно до ч.2 ст.119 ЦПК України позовна заява повинна містити, зокрема, ціну позову щодо вимог майнового характеру; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.

Відповідно до положень статті 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 11 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно частини 1 статті 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Від змісту позовної заяви залежать дії судді при вирішенні питання про відкриття провадження у справі і проведення подальших підготовчих дій для розгляду справи у судовому засіданні та при її розгляді по суті, у тому числі і про її судову юрисдикцію та підсудність, про залучення в процес інших осіб, дослідження доказів тощо.

Від змісту позовної заяви залежить позиція відповідача, котрий, як і позивач, має право на судовий захист, а для реалізації цього права має бути обізнаний з тим, які вимоги до нього заявлені, з яких підстав і якими доказами це підтверджується.

Вже на стадії предявлення позову позивач зобовязаний виконувати вимоги щодо несення тягаря доказування і довести при предявленні позову певне коло фактів, що мають процесуальне значення. Мається на увазі доведення фактів наявності передумов права на предявлення позову та дотримання процесуального порядку його предявлення.

Цивільний процесуальний закон не вимагає від позивача правового обґрунтування позову, тобто посилання на норму права, яка регулює спірні правовідносини. Однак, позивач у будь-якому випадку повинен зазначити те право, захисту якого він вимагає, вважаючи його порушеним, невизнаним чи оспорюваним відповідачем.

Так, ОСОБА_1 заявлена вимога про стягнення грошових коштів на утримання повнолітньої дитини (аліментів), яка продовжує навчання, яка за своїм характером є майновою.

Пунктом 3 частини 1 статті 80 ЦПК України встановлено, що ціна позову визначається у позовах про стягнення аліментів сукупністю всіх виплат, але не більше ніж за шість місяців.

Визначення ціни позову є необхідним для подальшого вирішення питання про розподіл судових витрат між сторонами.

У позовній заяві ціну позову не було визначено і не зазначено.

Також, позивач ОСОБА_1, вказуючи про те, що її син потребує матеріальної допомоги у звязку з навчанням, зокрема, оплата на проїзд до місця навчання, оплата за проживання та харчування, купівля необхідного одягу, підручників тощо, не виклала повною мірою обставини, якими вона обґрунтовує свої вимоги, та не зазначила доказів, що підтверджують кожну обставину, з урахуванням того, що ОСОБА_3 навчається на денній формі навчання на бюджетній (безоплатній) основі.

Разом з тим, позивач прохає стягнути аліменти на утримання ОСОБА_3 до досягнення ним двадцяти трьох років, за умови, що він буде продовжувати навчання, проте взагалі не зазначила конкретний період навчання, не послалась на наявність договору із визначеним терміном навчання та не підтвердила продовження навчання ОСОБА_4 на час звернення до суду із позовом. Слід зазначити, що підтвердженням вказаної обставини може бути належним чином оформлена довідка відповідного навчального закладу, яка має бути актуальною на час звернення до суду.

Крім того,ОСОБА_1 зазначено, що вона є матірю ОСОБА_3, однак у свідоцтві про народження останнього, його матірю зазначено ОСОБА_5. Позивач ОСОБА_1, зазначаючи, що вона змінила прізвище у звязку із реєстрацією іншого шлюбу, не послалась на відповідні докази на підтвердження вказаної обставини.

Крім того, суд розяснював, що відповідно до ст.3 ЦПК України та ст.199 Сімейного кодексу України (далі - СК України) право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків з ким проживає дочка та син. За змістом зазначених статей ОСОБА_1, яка за змістом позову є матірю ОСОБА_3, за наявності документа, який підтверджує родинні відносини та зміну прізвища позивача, має право звернутися із вищезазначеним позовом. Однак, такий позов має бути поданий в інтересах повнолітнього сина, який повинен бути позивачем у зазначеній справі, а з врахуванням того, що останній є дієздатною особою, то й аліменти мають бути стягнуті на користь саме ОСОБА_3, а не на користь ОСОБА_1.

За таких обставин, суд пропонував позивачу усунути недоліки позовної заяви, а саме, уточнити позовні вимоги та визначитись з ціною позову з посиланням на відповідні підстави його розрахунку, а також зазначити та надати докази, що підтверджують вказані в позовній заяві обставини.

При цьому, позивачу для усунення недоліків позовної заяви судом був встановлений строк в межах 4 (чотирьох) днів з дня отримання позивачем ухвали, ухвала отримана позивачем 13 липня 2016 року, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, проте у визначений судом строк зазначені недоліки позивачем усунені не були. Заяв про надання додаткового строку для усунення визначених судом недоліків від позивача не надходило.

Відповідно до ч.2 ст.121 ЦПК України якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк не виконає вимоги, визначені статтях 119 і 120 цього Кодексу, позовна заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

На підставі викладеного, керуючись ст.121 ЦПК України, суддя,

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів на утримання повнолітньої дитини (аліментів), яка продовжує навчання, третя особа: ОСОБА_3, - визнати неподаною та повернути позивачеві.

Розяснити позивачеві, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційноїскарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції Розівський районний суд Запорізької області шляхом подання в 5-денний строк з дня проголошення ухвали апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 5-денного строку з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Т.М.Кущ