провадження 2/331/568/2016
справа 331/1211/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2016 р. Жовтневий районний суд м. Запоріжжя у складі

головуючого судді Смолки І.О.,

при секретарі Качан К.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 «ПриватБанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом, який уточнив і, в якому зазначив, що відповідно до укладеного договору б/н від 18.01.2008 року ОСОБА_4 отримала у позивача кредит у розмірі 11 800,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

ОСОБА_4 порушувала умови кредитного договору і станом на 28.02.2016 року наявна заборгованість 12 161,68 грн., яка складається з наступного:

11 619,32 грн. заборгованість за кредитом;

542,36 грн. заборгованість за відсотками.

22.03.2015 р. ОСОБА_4 померла.

Її спадкоємцями є відповідачі по справі ОСОБА_2, ОСОБА_3. Позивач подав уточнений позов до цих відповідачів і просить суд стягнути з них солідарно на свою користь суму боргу у розмірі 12 161,68 грн. та судовий збір.

У судовому засіданні сторони відсутні.

Представник позивача у своїй заяві просить суд розглядати справу у його відсутності, позов підтримує, у разі неявки відповідачів, ухвалити заочне рішення.

Відповідачі у судове засідання не зявилися, хоча належним чином були сповіщені про судове засідання, про що свідчить поштове повідомлення. Причину неявки суду не повідомили, із заявою про розгляд справи у їх відсутності, або про відкладення справи розглядом до суду не звернулися, заперечень на позов не надали.

Суд ухвалює рішення у відсутності належно повідомлених про судове засідання сторін.

Ознайомившись з матеріалами справи, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню, з наступних підстав:

судом встановлено, що відповідно до укладеного договору б/н від 18.01.2008 року ОСОБА_4 отримала у позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» кредит у розмірі 11 800,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. ОСОБА_4 порушувала умови кредитного договору і станом на 28.02.2016 року наявна заборгованість 12 161,68 грн.,

До відкриття провадження у справі судом було з»ясовано, що ОСОБА_4 22.03.2015 р. померла, що підтверджено Актовим записом про смерть № 2251 від 23.03.2015 р. Її спадкоємцями, згідно відповіді приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_5, є відповідачі по справі ОСОБА_2, ОСОБА_3.

Відповідно до ст. 608 ЦК України зобов'язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов'язаним з його особою і у зв'язку з цим не може бути виконане іншою особою.

Відповідно до ст. ст. 1216, 1218 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За змістом зазначених норм у разі смерті фізичної особи, боржника за зобов'язаннями у правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування, обов'язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи - її спадкоємця, таким чином, відбувається передбачена законом заміна боржника за зобов'язанням.

Згідно зі ст. 1282 ЦК України, спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов'язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.

Виходячи з наведеного, при вирішенні спору про стягнення із спадкоємців коштів для задоволення вимог кредитора встановленню підлягають обставини, пов'язані із з'ясуванням вартості отриманого останніми майна.

Аналіз норм статей 1216, 1218, 1219, 1231, 1268, 1269, 1296, 1297 ЦК України дає підстави для висновку про те, що спадкові права є майновим об'єктом цивільного права, реалізувавши які, спадкоємець незалежно від отримання ним свідоцтва про право на спадщину набуває прав на спадкове майно, в тому числі нерухоме (право володіння, користування), а з моменту оформлення права власності - на нерухоме майно і право розпорядження ним.

Відсутність у спадкоємця, який прийняв спадщину, свідоцтва про право власності на спадкове нерухоме майно не позбавляє кредитора спадкодавця права звернутися до такого спадкоємця, що зволікає з отриманням свідоцтва з вимогами про стягнення заборгованості в межах вартості спадкового майна.

Позивач не дотримав процедури звернення із вимогами до спадкоємців.

Позивач відповідно до вимог ч. 2 ст.1281 ЦК України, після того як дізнався про відкриту спадщину не пред'явив вимоги до спадкоємців щодо задоволення кредиторських вимог в порядку, передбаченому ст. 1281 та ст.1282 ЦК України.

Відповідно до вимог ст.1281 ЦК України спадкоємці зобов'язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред'явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

У матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що позивач звертався безпосередньо до спадкоємців боржника із вимогою про погашення суми боргу, а останні, у свою чергу, відмовилися погасити суму боргу в межах вартості майна, одержаного у спадщину.

Крім того, позовні вимоги заявлені у вигляді стягнення боргу, а не у вигляді звернення стягнення на спадкове майно у межах його вартості.

Відповідно до п.5 ч.1 ст. 1219 ЦК України не входять до складу спадщини права та обов'язки, що нерозривно пов'язані з особою спадкодавця, зокрема права та обов'язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 608 ЦК України, зобов'язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов'язаним з його особою і у зв'язку з цим не може бути виконане іншою особою.

Пунктом 32 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» №5 від 30.03.2012 року роз'яснено, що з урахуванням положення ст.1282 ЦК України спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину. При цьому спадкоємці несуть зобов'язання погасити нараховані відсотки і неустойку тільки в тому випадку, якщо вони вчинені позичальникові за життя. Інші нараховані зобов'язання фактично не пов'язані з особою позичальника і не можуть присуджуватися до сплати спадкоємцями.

Аналіз зазначених норм права дає можливість зробити висновок про те, що спадкоємці можуть задовольняти вимоги кредиторів лише:

у разі прийняття майна у спадщину;

у межах вартості успадкованого майна;

у розмірі, яка виникла за життя спадкодавця.

Станом на день розгляду справи заведена спадкова справа після смерті ОСОБА_4 Із заявою про прийняття спадщини у встановлені строки до нотаріальної контори звернувся ОСОБА_2 син спадкодавця. У своїй заяві він повідомив, що є ще спадкоємиця за законом ОСОБА_3 донька спадкодавця, яка прийняла спадщину фактом спільної реєстрації разом із спадкоємцем на момент смерті останньої. Однак, вартість спадкового майна не визначена.

Відповідно до частини 3 статті 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно зі статтею 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 4 ст. 10 ЦПК України суд сприяє всебічному і повному з"ясуванню обставин справи: роз"ясніє особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

На виконання зазначених норм ЦПК суд своїм повідомленням роз"яснив позивачу його право щодо проведення оцінки спадкового майна, запропонував з»явитись в судове засідання. Проте, позивачем повідомлення суду було проігноровано.

В судове засідання представник позивача не з»явився, ніяких доказів на підтвердження своїх позовних вимог до відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3 суду не надав. Виходячи з наведеного, суд у задоволенні позову відмовляє.

Керуючись ст.ст.10,11,212-215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

У задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції протягом 10 днів з дня його проголошення, особами, які були відсутні у судовому засіданні, - протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Смолка І.О.