Справа № 304/942/16-ц
Провадження № 2/304/346/2016
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 серпня 2016 рокум. Перечин

Перечинський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючого - судді Шешені М. О.,

при секретарі - Гарайдич Р.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з вищевказаним позовом, у якому просить визнати за нею право власності на житловий будинок, господарські будівлі та споруди (А, а, а' А', Б, В, Г, Д, Е, Ж, №1 (ворота з хвірткою), №2 (огорожа)), розташовані в с.Ворочево, №174 Перечинського району Закарпатської області. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 22 грудня 2015 року померла ОСОБА_3, після смерті якої відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку, господарських будівель та споруди (А, а, а' А', Б, В, Г, Д, Е, Ж, №1 (ворота з хвірткою), №2 (огорожа)), за адресою: с.Ворочево, №174 Перечинського району Закарпатської області. 29 грудня 2014 року покійна ОСОБА_3 склала заповіт, яким належний їй житловий будинок з усіма господарськими і побутовими будовами і спорудами, що знаходяться за адресою: с.Ворочево, №174 Перечинського району Закарпатської області і взагалі все те, що на день її смерті буде їй належати і на що вона за законом матиме право заповіла: 2/3 частини житлового будинку позивачці ОСОБА_1 та 1/3 частину житлового будинку відповідачу ОСОБА_2. Як при житті, так і на день смерті позивачка постійно проживала разом з ОСОБА_3 у вищевказаному будинку. Оскільки, останньою за життя не було виготовлено й зареєстровано належним чином свідоцтво про право власності на будівлю, яка є спадковим майном, а позивачка має намір оформити таке, однак нотаріус у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно не може видати свідоцтво про право на спадщину, тому просить позов задовольнити.

У судове засідання позивачка ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_4 не зявилися, однак останній подав до суду заяву, у якій просить справу розглянути у їх відсутності, позовні вимоги підтримує повністю.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання також не зявився, подав заяву, в якій просить розглядати справу без його участі, позовні вимоги визнав повністю, проти задоволення таких не заперечив.

Відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Згідно ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Так, у судовому засіданні встановлено, що 22 грудня 2015 року померла ОСОБА_3, що стверджується свідоцтвом про смерть серії І-ФМ №200703 від 23 грудня 2015 року, виданим виконкомом Ворочівської сільської ради Перечинського району Закарпатської області, актовий запис №10.

Також встановлено, що згідно довідок Ворочівської сільської ради Перечинського району Закарпатської області №282 від 07 липня 2016 року та №276 від 05 липня 2016 року, головою домогосподарства №174 у с.Ворочево Перечинського району Закарпатської області являлася ОСОБА_3, яка померла 22 грудня 2015 року, де на день її смерті були зареєстровані ОСОБА_1 та ОСОБА_2, однак останній за вказаною адресою фактично не проживав.

Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно повідомлення Перечинської державної нотаріальної контори № 130/01-16 від 08 серпня 2016 року, спадкова справа стосовно спадкодавця ОСОБА_3, яка померла 22 грудня 2015 року у Перечинській державній нотаріальній конторі не заведена.

Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_1 постійно проживала з покійною у спадковому будинку на час відкриття спадщини, протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України не відмовилася від неї, а тому лише вона вважається такою, що прийняла спадщину.

Крім цього встановлено, що ОСОБА_3 належний їй жилий будинок, що знаходиться в с.Ворочево, №174 Перечинського району Закарпатської області і взагалі все те, що на день її смерті буде їй належати і на що вона за законом мала б право, заповіла 2/3 частини житлового будинку ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 та 1/3 частину житлового будинку ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, про що свідчить заповіт від 29 грудня 2014 року, посвідчений секретарем виконкому Ворочівської сільської ради Перечинського району Закарпатської області ОСОБА_5, зареєстрований в реєстрі за №47.

Також встановлено, що нотаріусом було відмовлено позивачці ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину, у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно.

Як розяснено в п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 «Про судову практику в справах про спадкування» від 30 травня 2008 року, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно ч.2 ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Відповідно до ст.ст.1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.1 ст.1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Згідно ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Згідно ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч.3 ст.1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Статтею 1297 ЦК встановлено обов'язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно.

Отже, з урахуванням вищевикладеного, визнання позову відповідачем та того, що позивачка ОСОБА_1 прийняла спадщину за заповітом за спадкодавцем ОСОБА_3, однак у неї існують певні перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, а тому суд, використовуючи винятковий спосіб його захисту визнання права власності на спадкове майно, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.328, 392, 1216, 1217, 1218, 1220, 1221, 1222, 1268, 1297 ЦК України, ст.ст.10, 11, 57-61, 174 ч.4, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на житловий будинок, господарські будівлі та споруди (А, а, а' А', Б, В, Г, Д, Е, Ж, №1 (ворота з хвірткою), №2 (огорожа)), що розташовані в с.Ворочево, №174 Перечинського району Закарпатської області в порядку спадкування за заповітом за спадкодавцем ОСОБА_3, яка померла 22 грудня 2015 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Закарпатської області через суд першої інстанції шляхом подачі в десятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: ОСОБА_6