У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2016 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Мазур Л.М.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу апеляційного суду Київської області від 24 грудня 2015 року в справі за позовом Кагарлицького комунального житлово-експлуатаційного підприємства до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по утриманню будинку та прибудинкової території,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Кагарлицького районного суду Київської області від 12 червня 2014 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Кагарлицького комунального житлово-експлуатаційного підприємства заборгованість за надані послуги по утриманню будинку і споруд та прибудинкової території у розмірі 2 076 грн 33 коп.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Ухвалою апеляційного суду Київської області від 24 грудня 2015 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилено, рішення Кагарлицького районного суду Київської області від 12 червня 2014 року залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу апеляційного суду та ухвалити нове рішення.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Суд касаційної інстанції перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суди попередніх інстанцій, задовольняючи позовні вимоги, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст.ст. 57, 212 ЦПК України), правильно встановили характер правовідносин сторін у справі та застосували норми матеріального права, які їх регулюють, дійшли обґрунтованого висновку про те, що ОСОБА_2, як власник квартири, яку обслуговує Кагарлицьке комунальне житлово-експлуатаційне підприємство, яке відповідно до рішення виконавчого комітету Кагарлицької міської ради Київської області № 45 від 27 лютого 2008 року є виконавцем послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій, у порушення ст.ст. 20, 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» у період з 01 березня 2011 року по 01 березня 2014 року не сплачував кошти за надані послуги, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка у визначеному судом розмірі підлягає стягненню з відповідача; при цьому суди виходили з того, що споживач зобов'язаний оплатити надані йому послуги, якщо він фактично користувався ними, а відсутність договору про надання послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному розмірі.

Вказана правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 30 жовтня 2013 року в справі №6-59цс13 та 25 листопада 2014 року в справі № 184гс14.

Доводи, наведені в касаційній скарзі, фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника з висновками судів попередніх інстанцій щодо їх оцінки.

Доводи касаційної скарги та зміст оскаржуваних рішень не дають підстав для висновку, що судами попередніх інстанцій при розгляді справи були допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які відповідно до ст. ст. 338-341 ЦПК України є підставами для скасування ухвали суду.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и л а :

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу апеляційного суду Київської області від 24 грудня 2015 року в справі за позовом Кагарлицького комунального житлово-експлуатаційного підприємства до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по утриманню будинку та прибудинкової території, відмовити.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ Л.М. Мазур