Справа №442/3126/16-ц
Провадження №2/442/1189/2016
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 серпня 2016 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області

в складі:

головуючого - судді Хомика А.П.

з участю секретаря - Лужецької С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дрогобичі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, філії «Дрогобицький райавтодор» Дочірнього підприємства «Львівський облавтодор», Лішнянської сільської ради Дрогобицького району Львівської області про визнання права власності на нежитлову будівлю, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 08.11.2003 року між ним та відповідачкою був укладений шлюб, за період якого, а саме: у 2015-2016 роках за спільні кошти вони побудували нежитлове приміщення, загальною площею 45,00 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. За час будівництва з відповідачкою була домовленість про те, що власником даної будівлі буде позивач, який зобов'язався сплатити їй затрачені на будівництво кошти в сумі 80000 грн. Із вказаної суми коштів відповідач уже сплатив позивачці 50000 грн. та зобов'язується виплатити решту коштів в сумі 30000 грн. Однак, відповідачка не визнає за позивачем право власності на спірну нежитлову будівлю, мотивуючи це тим, що вона звернулася із заявою у Лішнянську сільську раду про передачу їй в користування земельну ділянку під будівництвом спірного приміщення. Однак, станом на день подачі позову до суду дана земельна ділянка не приватизована.

Зазначає, що таке будівництво ними здійснено без порушення будівельних норм, правил протипожежних вимог та жодним чином не порушує права та інтереси третіх осіб, а тому просить суд постановити рішення, яким визнати за ним право власності на спірну нерухомість.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просить позов задоволити. Уточнив, що спірна будівля - це реконструйована автобусна зупинка у с.Лішня. Дійсно, реконструкція здійснювалась без належно оформлених документів, однак, враховуючи, що будівля відповідає архітектурно-будівельним правилам, а тому просить визнати за ним право власності як на самочинне будівництво. Просить не брати до уваги позицію Лішнянської сільської ради Дрогобицького району, оскільки сільський голова підтвердив, що самочинне будівництво здійснено ним не на землях сільської ради, а на землях в смузі відведення автомобільних доріг. Листом №9 від 28.01.2016 року філія «Дрогобицький райавтодор» ДП «Львівський облавтодор» підтвердила факт надання дозволу на реконструкцію автобусної зупинки, а тому просить позов задоволити.

Відповідачка ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилася, подавши заяву про розгляд справи у її відсутності, проти позову не заперечує, з позовними вимогами згідна та жодних претензій до спірного приміщення не має.

Представник третьої особи - Лішнянський сільський голова - Настьошин Р.О. в судове засідання не з'явився, проти задоволення позовних вимог заперечує, з підстав викладених у письмовому запереченні. Зокрема, вказав, що відповідачем по справі повинна бути Служба автомобільних доріг у Львівській області, так як незаконно побудоване нежитлове приміщення знаходиться на землях в смузі відведення автомобільних доріг, які згідно ст. 71 ЗК України відносяться до земель автомобільного транспорту та дорожнього господарства. Позивачем не надано підтверджень, щодо фактичної дати будівництва нежитлового приміщення, так як відсутні відповідні дозвільні документи про початок виконання робіт. Відповідно до генерального плану с.Лішня затвердженого рішенням сесії сільської ради від 10.06.2011 року №53, дана земельна ділянка на якій незаконно побудовано нежитлове приміщення, знаходиться у віданні служби автомобільних доріг у Львівській області.

Представник філії «Дрогобицький райавтодор» ДП «Львівський облавтодор» - Коцан Р.М. в судовому засіданні щодо задоволення позовних вимог не заперечив.

Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов є підставним та підлягає до задоволення, виходячи з наступних міркувань.

В судовому засіданні встановлено, що 08 листопада 2003 року було зареєстровано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2. За період шлюбу, а саме: у 2015-2016 роках за спільні кошти вони побудували нежитлове приміщення, загальною площею 45,00 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, яке як встановлено в судовому засіданні, відповідно до генерального плану с. Лішня, Дрогобицького району, затвердженого рішенням сесії сільської ради від 10.06.2011 року № 53 розташоване на земельній ділянці, яка знаходиться у віданні служби автомобільних доріг у Львівській області.

Із листа філії «Дрогобицький райавтодор» ДП «Львівський облавтодор» № 9 від 28.01.2016 року вбачається, що ОСОБА_1 було надано дозвіл на реконструкцію автобусної зупинки у АДРЕСА_1 та те, що філія «Дрогобицький райавтодор» ДП «Львівський облавтодор» не заперчує щодо поведення реконструкції окремо стоячої споруди зупинки громадського транспорту з можливістю добудови нежитлового приміщення приблизною площею 50 кв.м. для обслуговування продуктового магазину з метою покращення благоустрою.

11.04.2016 року, після здійснення самочинного будівництва нежитлового приміщення АДРЕСА_1, за заявою позивача фізичною особою - підприємцем - ОСОБА_6 було виготовлено технічний паспорт на вищевказане нежитлове приміщення, відповідно до якого загальна площа нежитлового приміщення АДРЕСА_1 складає 45,00 кв.м.

Разом з тим, згідно довідки №11 від 11.04.2016 року, виданої фізичною особою - підприємцем - ОСОБА_6 інвентаризаційна вартість самочинно побудованого нежитлового приміщення по АДРЕСА_1

Крім того, на замовлення позивача 18.08.2016 року МПП «Галпроект» надало висновок про відповідність самочинного будівництва одноповерхового нежитловогоо приміщення по АДРЕСА_1 архетиктурно - будівельним нормам, з якого вбачається, що вищевказане нежитлове приміщення об»єднане разом з автобусною зупинкою і являє собою одноповерхову будівлю в облегшених конструкціях та виконано без порушень архітектурно - будівельних норм.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦК житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Цією нормою передбачено загальне правило про те, що особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього (ч. 2 ст. 376 ЦК).

Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво, лише у випадках, передбачених ст. 376 ЦК України, а саме: за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно (ч. 3 ст. 376 ЦК); за особою - власником (користувачем) земельної ділянки, яка здійснила самочинне будівництво на цій ділянці, якщо це не порушує права інших осіб (ч. 5 ст. 376 ЦК).

Враховуючи наведене, той факт, що самочинне будівництво спірного нерухомого майна ОСОБА_1 та ОСОБА_2 здійснено на земельній ділянці зі згоди користувача Філії «Дрогобицький райавтодор» Дочірнього підприємства «Львівський облавтодор» без порушення будівельних норм і правил, а тому суд приходить до переконання, що таке будівництво не суперечить суспільним інтересам, не порушує прав інших осіб. При таких обставинах суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 174, 209, 212, 214- 215 ЦПК України, ст. ст. 376, 392 ЦК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 (ІПН-НОМЕР_1) право власності на нежитлове приміщення, загальною площею 45,00 кв.м., що знаходиться АДРЕСА_1

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції.

Суддя Хомик А.П.