Справа № 159/1954/13-ц
Провадження № 6/159/37/16
У Х В А Л А

16 листопада 2016 року м. Ковель

Ковельський міськрайсуд Волинської обл..

в складі: головуючого - судді Логвинюк І.М.,

при секретарі судового засідання Щесюк Н.Й.,

з участю представника В ДВС Ковельського ГТУЮ у Волинській області ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ковелі Волинської обл. справу за заявою Ковельського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області про встановлення способу і порядку виконання,

в с т а н о в и в:

04.11.16 р. до суду надійшла вищезазначена заява.

14.11.16 р. заінтересованою особою відповідачем у вищезазначеній цивільній справі ОСОБА_2 - подано до суду заяву про відвід головуючому у справі судді. Відвід обґрунтований тим, що нею отримана ухвала від 07.11.16 р. у розглядуваній справі, із змісту якої вбачається, що суддя Логвинюк І.М. справу прийняла до свого провадження з порушенням вимог ст. 11 - 1 ЦПК України. 30.04.13 р. суддею Ковельського міськрайсуду Волинської області ОСОБА_3 ухвалено завідомо неправосудне заочне рішення у цивільній справі № 159/1 954/13 - ц провадження № 2/159/616/13 за позовом ВАТ "Державний ощадний банк України" в особі філії - Волинського облуправління АТ «Ощадбанк" до неї про стягнення заборгованості, яким стягнуто з неї на користь банку 102 695 грн. 15 коп. заборгованості по кредитному договору, 1 026 грн. 47 коп. судових витрат у справі. Про те, що це рішення завідомо неправосудне, їй стало відомо лише у липні 2015 р.. У провадженні Ковельського міськрайсуду є цивільна справа № 159/2 668/15 - ц провадження № 2/159/801/15 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2, відділу ДВС Ковельського МРУЮ, ПАТ "Державний ощадний банк України" про визнання договору купівлі - продажу дійсним, визнання права власності на автомобіль, звільнення майна з - під арешту (суддя Панасюк С.Л.). Саме у цій справі банком було надано копії постанов про відкриття виконавчого провадження ВП № 37434692, ВП № 37434715 від 05.04.13 р. на виконання рішення Луцького міськрайсуду від 22.06.09 р. у справі № 2 4 307/09 про стягнення з ОСОБА_5, ОСОБА_6 солідарно в користь філії - Волинського облуправління ВАТ «Державний ощадний банк України" заборгованості за кредитним договором в сумі 102 001 грн. 56 коп.. З цих постанов їй стало відомо, що рішення від 22.06.09 р. набрало чинності 17.08.09 р.. На його виконання Луцьким міськрайсудом було видано виконавчий лист № 2 4 307/09 від 14.09.09 р. та виконавчий лист № 2 4 307/09 від 14.06.09 р.. Строк пред'явлення виконавчих листів до виконання закінчувався 17.08.12 р., проте, банком умисно не виконувалось рішення суду, тобто, вчинялись дії, що містять ознаки злочину, передбаченого ст. 382 КК України. Виконавчі листи, як вбачається з інформації про ці виконавчі провадження, отриманої нею 28.07.15 р., надійшли до держвиконавця 05.04.13 р.. У поданій позовній заяві від 01.04.13 р. № 19 - 4/349/2 220, на стор. 2, абзац 5, банк одним реченням зазначив, що на даний момент судове рішення від 22.06.09 р. не виконано. Суддя Логвинюк І.М. умисно в судове рішення від 30.04.13 р. у справі № 159/1 954/13 - ц провадження № 2/159/616/13 вносить дані, що не відповідають дійсності (стор. 2, абзац 6): Як слідує з копії договору поруки № 5 134 від 12.05.09 р., він укладений між банком та відповідачем стосовно кредитного договору, укладеного між банком та ОСОБА_5, як позичальником. Адже, як вбачається з копії договору поруки № 5 134 від 12.05.09 р., що долучався до позовної заяви і досліджувався суддею Логвинюк І.М., цей договір - тристоронній і підписувався трьома сторонами: поручителем, кредитором і боржником. Боржник ОСОБА_5 до участі в справі не залучається ні позивачем, ні судом. На її думку, це зроблено умисно, адже, відповідно до наявних у справі матеріалів, суд зобов'язаний був з'ясувати питання щодо підтвердження належними доказами, чи виконано рішення Луцького міськрайсуду від 22.06.09 р.. У рішенні Ковельського міськрайсуду від 30.04.13 р. зазначено, що заборгованість ОСОБА_5 станом на 28.03.13 р. за кредитним договором складає 102 695 грн. 15 коп., а в рішенні Луцького міськрайсуду від 22.06.09 р. зазначено, що станом на 15.04. 09 р. заборгованість ОСОБА_5 за кредитом складає 102 001 грн. 56 коп.. На стор. З, абзац 3 суддя Логвинюк І.М. посилається на це рішення, але умисно не з'ясовує повно і всебічно всі обставини, що стосуються рішення суду від 22.06.09 р. - чи вступило воно в законну силу, чи виконано на час постановлення рішення 30.04.13 р., не надає правової оцінки договору поруки 3 5134 від 12.05.09 р. - чи може він слугувати доказом, на підставі якого сума 102 695 грн. 15 коп. підлягає стягненню з неї як з поручителя. Адже, оцінити докази по справі - це обов'язок суду. Покликаючись на ст. 212 ЦПК України, зазначає, що у матеріалах цивільної справи є заочне рішення Луцького міськрайсуду від 22.06.09 р., в мотивувальній частині якого зазначено, що в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 станом на час розгляду справи судом, заборгованість за кредитним договором не повернув, таким чином, порушив умови укладеного з ним кредитного договору, а тому, вимога позивача про розірвання вищевказаного договору підлягає до задоволення. В резолютивній частині рішення стосовно цієї позовної вимоги не ухвалено. Суддя Логвинюк І.М. мала б з'ясувати, відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України, чи постановлялось у справі додаткове рішення. Покликаючись на ст. 220 ЦПК України, зазначає , що, також, мала б витребувати цю справу з Луцького міськрайсуду у зв'язку з розглядом справи № 159/1 954/13 - ц провадження № 2/159/616/13, у якій постановила 30.04.13 р. завідомо неправосудне рішення, для з'ясування всіх обставин, що мають значення для правильного вирішення справи. Адже, питання, чи розірвано кредитний договір згідно з рішенням суду від 22.06.09 р., має суттєве значення для справи. Проте, суддя Логвинюк І.М. вирішує справу у 12 ти денний строк з дня відкриття провадження, нічого не з'ясовуючи, більше того, вносить в рішення дані, що не відповідають дійсності (стор. З, абзац 1, 3). Так, зокрема, зазначено, що вона, як відповідач, зобов'язувалась в кредитному договорі № 2 942 від 04.05.07 р. нести відповідальність за невиконання позичальником умов кредитного договору, як солідарний боржник у повному обсязі, зобов'язується, як відповідач, вчасно повернути суму кредиту, вчасно та у повному обсязі сплачувати відсотки по кредитному договору. Таких зобов'язань вона в кредитному договорі від 04.05.07 р. не могла брати, оскільки, на час його укладення не була поручителем. Суддя Логвинюк І.М. в рішенні від 30.04.13 р. незаконно зазначає, що, дійсно, заборгованість по кредиту станом на 28.03.13 р. склала 102 695 грн. 15 коп. згідно з розрахунком банку. Розрахунок банку, долучений до позовної заяви (п. 7 додатку), не є належним та допустимим доказом в розумінні ст. ст. 58, 59 ЦПК України. Належними і допустимими доказами є первинні бухгалтерські документи, які підтверджують наявність заборгованості, в т. ч., із зазначенням дати погашення кредиту, сплати відсотків, пені. Суддя умисно це не з'ясовує і постановляє завідомо неправосудне рішення. Ухвала про відкриття провадження у справі № 159/1 954/13 - ц постановлена 18.04.13 р., у справі призначено попереднє судове засідання на 26.04.13 р., а 30.04.13 р. ухвалено заочне рішення. Покликаючись на ст. 74 ЦПК України, зазначає, що суддею Логвинюк І. М. грубо порушена ця норма процесуального права. Покликаючись на п. п. 4, 5 ст. 20 ЦПК України, зазначає, що суддя Логвинюк І.М. не надіслала їй, разом з надісланою ухвалою від 07.11.16 р., копію заяви, яку має розглядати суд, чим порушила вимоги норм процесуального права. За таких обставин вона не має довіри до судді Логвинюк І.М. і заявляє їй відвід.

ОСОБА_2 у судове засідання не з»явилась, хоча належно оповіщена. Про причини неявки суду не повідомила.

У судовому засіданні представник В ДВС у вирішенні заяви про відвід покликається на розсуд суду.

Відповідно до ст. 23 ЦПК України, на підставах, зазначених у ст. ст. 20 - 22 ЦПК України, судді може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у справі, що має бути вмотивованим і заявленим до початку з»ясування обставин у справі та перевірки їх доказами.

За змістом ст. 20 ЦПК України, суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу, якщо є інші, ніж зазначені у п. п. 1 - 3, 5 ч. 1 ст. 20 ЦПК України, що викликають сумнів у його неупередженості, обставини; було порушено порядок визначення судді для розгляду справи, що встановлений ч. 3 ст. 11 1 ЦПК України.

За змістом ч. 3 ст. 11 1 ЦПК України, визначення судді для розгляду конкретної справи здійснюється автоматизованою системою документообігу суду під час реєстрації відповідних документів за принципом вірогідності, який ураховує кількість справ, що перебувають у провадженні суддів, заборону брати участь у перегляді рішення для судді, який брав участь в ухваленні судового рішення, про перегляд якого ставиться питання, перебування суддів у відпустці, на лікарняному, у відрядженні та закінчення терміну повноважень. Справи розподіляються з урахуванням спеціалізації суддів. Після визначення судді для розгляду конкретної справи, внесення змін до реєстраційних даних щодо цієї справи, а також видалення цих даних з автоматизованої системи документообігу суду не допускається, крім випадків, установлених законом.

Суд, заслухавши думку представника В ДВС з приводу заяви про відвід, проаналізувавши матеріали справи, що стосуються розглядуваного питання, приходить до висновку, що заява про відвід головуючому є безпідставна і до задоволення не підлягає.

Так, визначення судді як головуючого для розгляду справи за заявою В ДВС здійснено відповідно до положень ст. 11 1 ЦПК України і Засад використання автоматизованої системи документообігу суду Ковельським міськрайсудом Волинської області, затверджених рішенням зборів суддів Ковельського міськрайсуду Волинської області № 21 від 31.08.15 р. із подальшими змінами, затвердженими у встановленому законом порядку, згідно з п. 2. 1. 7 яких раніше визначеному у судовій справі головуючому судді передаються також заяви щодо процесуальних питань, пов»язаних з виконанням судових рішень у цивільних справах.

Заява про становлення способу і порядку виконання відповідно до ст. 373 розділу VI ЦПК України «Процесуальні питання, пов»язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб)» належить саме до таких заяв.

Положеннями ст. 373 ЦПК України не передбачено подання заяви про встановлення способу і порядку виконання більше, ніж у одному примірнику для надіслання особам, які беруть участь у справі, зокорема; законодавець не зазначив, які процесуальні дії має вчинити суддя, отримавши заяву, пов'язану з виконанням судових рішень. Вручення заінтересованій особі копії заяви В ДВС та доданих до неї документів не унеможливлене до початку розгляду справи по суті, і таке її право відображено у ст. 27 ЦПК України.

Дійсно, суддя Логвинюк І.М. як головуючий розглядала цивільну справу за позовом ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Волинського обласного управління до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Справа надійшла на розгляд судді 08.04.13 р., провадження було відкрито 18.04.13 р., попереднє судове засідання у справі призначалось на 26.04.16 р., судове засідання призначалось на 30.04.16 р..

ОСОБА_2 була належно оповіщеною.

30.04.13 р. судом було ухвалено заочне рішення про повне задоволення позову.

Копію такого рішення ОСОБА_2 отримала під розпис 14.05.13 р..

27.05.13 р. вищезазначене рішення суду набрало законної сили.

Заява ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Ковельського міськрайсуду Волинської області від 30.04.13 р. у справі № 159/1 954/13 ц провадження № 8/159/1/16 ухвалою Ковельського міськрайсуду Волинської області від 02.02.16 р. залишена без задоволення. Копію такої ухвали ОСОБА_2 отримала під розпис 11.02.16 р..

22.02.16 р. вищезазначена ухвала суду набрала законної сили.

Тому доводи заявниці заінтересованої особи - є надуманими, заява до задоволення не підлягає.

Керуючись ст. ст. 11 1, 20, 23, 24, 27, 373 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

У задоволенні заяви про відвід головуючого - судді Логвинюк І.М. - відмовити.

Ухвала не може бути оскаржена окремо від рішення суду.

Головуючий:ОСОБА_3