Справа № 509/2051/16-ц
27 липня 2016 року Овідіопольський районний суд Одеської області в складі :
судді Гандзій Д.М.
при секретарі Черкасові Д.Г.
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в смт. Овідіополь цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -
6 червня 2016 року, позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, в якому просила суд, стягнути з відповідача на свою користь на утримання малолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти в розмірі ? частини усіх видів його місячного заробітку але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подачі позову і до повноліття дитини, мотивуючи це, знаходженням дитини, з якою вона проживає окремо від відповідача, тільки на її утриманні, і відсутністю з боку відповідача батька дитини матеріальної допомоги їхньому малолітній доньці, якій потрібне нормальне повноцінне харчування, одяг, ліки та багато інших речей, потрібних дитині, чим вона самостійно не може забезпечити дитину в силу тяжкого матеріального стану.
Позивачка в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, шляхом надіслання SMS-повідомлення на її мобільний номер, причини неявки не повідомила, надавши до суду письмову заяву, в якій позов підтримала у повному обсязі та на підставі ч. 2 ст. 158 ЦПК України, просила суд слухати справу за її відсутності, не заперечуючи проти постановлення заочного рішення по справі (а.с. 12,13).
Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, у відповідності до вимог ч. 5 ст. 74, ч. 1 ст. 77 ЦПК України, за останньою відомою судові і позивачці адресою свого місця проживання і повістка вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться, що підтверджується поштовим повідомленням, яке повернулося до суду з відміткою листоноші «за закінченням терміну зберігання», і його інше місцезнаходження чи місце перебування суду невідоме, причини своєї неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності суду не надав (а.с. 14,15).
Згідно з ч. 4 ст. 169 ЦПК України, якщо у суду не має даних про причину неявки відповідача, сповіщеного належним чином, суд вважає можливим розглянути справу на підставі даних, які є в матеріалах справи та зі згоди позивача ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 121 СК України, права та обовязки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому державним органом реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.
Стаття 180 СК України передбачає, що батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно із ст. 181 СК України, за рішенням суду, кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Відповідно до статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує : стан здоровя та матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу.
Одночасно, стаття 183 СК України зазначає частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
Статтею 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову.
Суд встановив, що в період фактичного проживання позивачки та відповідача без офіційної реєстрації шлюбу в період з 1997 р. по квітень 2007 р., у сторін народилась донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ЖД № 031328 від 31.01.2006 р., в якому батьком дитини записаний відповідач (а.с. 4).
З матеріалів позову вбачається, що позивачка проживає разом із малолітньою донькою, яка знаходиться на повному утриманні позивачки окремо від відповідача (а.с. 5).
Також, суд з`ясував, що відповідач не надає своїй малолітній доньці матеріальної допомоги, яку вона потребує для нормального повноцінного життя, а саме грошей на харчування, ліки, одяг та багато інших речей, потрібних дитині для розвитку, а позивачці, одній важко забезпечувати сина всіма необхідними речами в силу тяжкого матеріального стану.
На підставі викладеного, та з урахуванням обставин справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 10,11,57-60,208-209,213-215,218,224-226 ЦПК України, ст.ст.121,125,180-183,191 Сімейного Кодексу України, суд, -
1.Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задовольнити ;
2.Стягнути з ОСОБА_2 (ІПН : НОМЕР_1) - на користь ОСОБА_1 на утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 - аліменти в розмірі ? частини усіх видів його місячного заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 6 червня 2016 р. і до повноліття дитини;
3.Стягнути з ОСОБА_2 (ІПН : НОМЕР_1) на користь держави судовий збір в розмірі 551,20 грн.
Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах платежу за один місяць.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі в 10 денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя Гандзій Д.М.