РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.05.2016 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді Зосименка О.М.‚

при секретарі Забродцькому А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до КП «Житомирське трамвайно-тролейбусне управління» Житомирської міської ради, третя особа - ОСОБА_2 про відшкодування шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

встановив:

У вересні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що 05.02.2014 р. в м. Житомирі по проспекту Миру сталася ДТП за участі тролейбуса ЗИУ-9 д.н.з. НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_2 та автомобіля «Мерседес Бенц» ML320, д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням позивача.

В обґрунтування позову, позивач вказав, що водій тролейбуса не дотримала бокового інтервалу під час об'їзду автомобіля та здійснила на нього наїзд, чим завдала шкоди автомобілю позивача; посилаючись на ст.ст. 1166, 1172 ЦК України, просив суд стягнути з відповідача 28 935 грн. 42 коп. завданої матеріальної шкоди.

У судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали, просили задовольнити з підстав, зазначених в позові. Представник відповідача та третя особа, представник третьої особи заперечили проти задоволення позову, вказуючи, що ДТП сталася з вини позивача.

Заслухавши сторін та їх представників, дослідивши матеріали справи та адміністративної справи, суд прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що 05.02.2014 р. в м. Житомирі по проспекту Миру сталася ДТП за участі тролейбуса ЗИУ-9 д.н.з. НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_2, та автомобіля «Мерседес Бенц» ML320, д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням позивача.

Як вбачається з адміністративної справи №295/2523/14-ц, оглянутої в судовому засіданні, постановою Богунського районного суду м. Житомира від 25.02.2014 року адміністративні матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, повернуто до ВДАІ Житомирського МВ м. Житомира для доопрацювання.

Постановою Богунського районного суду м. Житомира від 01.09.2014 року провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрито на підставі ст. 38 КУпАП.

Як вбачається з вищевказаної постанови, суд не зробив висновок про наявність вини ОСОБА_2 у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. За таких обставин посилання позивача та його представника на встановлення вини третьої особи у вчиненні вищевказаного ДТП є безпідставним і спростовується змістом рішення суду (а.адмін.с. 17, 24).

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Згідно з ч. 1 ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи відшкодовується винною особою.

В судовому засіданні було встановлено, що 05.02.2014р. водій автомобіля «Мерседес Бенц» ML320, д.н.з. НОМЕР_2 - позивач зупинив автомобіль при виїзді з військового інституту біля сугроба снігу та ввімкнув аварійну сигналізацію. Аварійна зупинка була обумовлена загоранням лампи рівня масла. З метою доливання масла, останній відкрив багажне відділення автомобіля, почав розвантажувати його шляхом перенесення відер до салону автомобіля. Дані обставини не заперечувалися сторонами у судовому засіданні та підтверджуються поясненнями. (а.адмін. с. 3, 4, 11, фото №2).

В судовому засіданні позивач пояснив, що як побачив загорання лампи рівня масла, зупинився, подивився у бокове дзеркало, вийшов з машини та відчинивши багажник, дістав відро та відкрив ліву задню дверку та поставив його до салону автомобіля. Одночасно пояснив, що тролейбус був за 300-400 метрів на зупинці.

Як пояснив позивач, діставши друге відро, тільки відкрив ліву задню дверку, як почув удар від зіткнення та на запитання суду пояснив, що перед відкриттям дверки салону не звернув уваги де в цей час їхав тролейбус. Одночасно позивач пояснив, що відкрив задню ліву дверку, оскільки з правої сторони авто був сугроб снігу.

Водій тролейбуса в судовому засіданні пояснила, що помітивши на виїзді з військового інституту авто з включеною аварійною сигналізацією, здійснювала об'їзд автомобіля, як водій різко відчинив задню ліву дверку, у зв'язку з чим здійснила гальмування, проте враховуючи, невелику відстань, наявність ожеледиці, тролейбус пошкодив задню ліву дверку. На вимогу водія пошкодженого автомобіля, від'їхала назад, що не заперечувалося позивачем в судовому засіданні.

Одночасно сторони в судовому засіданні не заперечували той факт, що тролейбус вільно об'їхав автомобіль позивача в разі не відкриття ним задньої лівої дверки.

Як вбачається з висновку експерта від 11.02.2015 року за №78/15-25 водій тролейбуса порушила п. 13.3 Правил дорожнього руху в частині дотримання безпечного інтервалу при об'їзді перешкоди, а водій автомобіля «Мерседес Бенц» порушив п. 15.13 Правил дорожнього руху, створивши перешкоди іншим учасникам дорожнього руху шляхом відкриття дверей транспортного засобу (а.с.56).

Як вбачається з висновку експерта від 13.08.2015 року за №3/422 мінімально можлива відстань на якій водій тролейбуса почала реагувати на перешкоду становить не менше ніж 17,93 м., а вихідні дані в частині відстані на якій виникла небезпека для руху є необґрунтованими. Одночасно експертом вказано про необхідність дотримання водієм тролейбуса вимог п.12.3 та 13.3 Правил дорожнього руху в частині вжиття заходів зменшення швидкості аж до зупинки, дотримання безпечного інтервалу при об'їзді перешкоди. Крім того, експертом вказано про необхідність дотримання водієм автомобіля «Мерседес Бенц» вимог п.15.1,15.2,15.9 та 15.13 Правил дорожнього руху в частині зупинки автомобіля та відкриття дверей транспортного засобу, якщо це загрожує безпеці і створює перешкоди іншим учасникам дорожнього руху (а.с.115).

Відповідно до положень п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» суди повинні з'ясовувати характер порушень, які допустив кожен із них, а також чи не було причиною порушення зазначених правил одним водієм їх недодержання іншим і чи мав перший можливість уникнути дорожньо-транспортної події та її наслідків.

Таким чином, з обсягу та характеру фактичних обставин справи вбачається, що водій тролейбуса під час керування тролейбусом побачила попереду, на виїзді авто з включеною аварійною сигналізацією, почала зміщувати тролейбус уліво, здійснюючи об'їзд автомобіля, як водій автомобіля, не переконавшись у безпечності відкриття дверей транспортного засобу, відчинив задню ліву дверку, що стало причинами вчинення водієм тролейбуса дій до повної зупинки тролейбуса, зіткнення транспортних засобів.

Крім того, оцінивши фактичні обставини справи, висновки експертів, суд дійшов висновку, що водієві тролейбуса не може бути поставлено за провину те, що вона не змогла уникнути зіткнення з автомобілем, оскільки: водій автомобіля грубо порушив вимоги п. 15.13 Правил дорожнього руху та не переконався у безпечності відкриття дверей транспортного засобу, та водій тролейбуса не зобов'язана була виходити з можливості грубого порушення ПДР іншим учасником дорожнього руху. Водій тролейбуса відповідно до п.1.4 ПДР мала право розраховувати на те, що й інший учасник виконає ці правила, зокрема п.15.13 ПДР.

Правова позиція про те, що водій, який не зміг уникнути зіткнення, не зобов'язаний був виходити з можливості грубого порушення ПДР іншим учасником дорожнього руху, висловлена у постанові Верховного Суду України від 20.11.2014 р. у справі №5-18кс14.

Крім того, суд не приймає доводи позивача про неможливість поставити відро до салону автомобіля шляхом відкриття задньої правої дверки автомобіля через наявність сугробу сніга, оскільки дане твердження спростовується місцем розташування автомобіля позивача по відношенню до снігового сугробу (а. адмін.. с. 11 фото №2).

Таким чином, встановивши відсутність вини у діях водія тролейбуса; грубе порушення водієм автомобіля «Мерседес Бенц» вимоги п. 15.13 Правил дорожнього руху, який не переконався у безпечності відкриття дверей транспортного засобу, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 1166, 1172, 1188, ЦК України, п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», ст.ст. 10, 15, 60, 61, 88, 209, 212, 213, 214, 215 ЦПК України,

вирішив:

у задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Житомирської області через Богунський районний суд міста Житомира шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, що не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення - з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.М. Зосименко