Справа № 337/1834/16-ц
Провадження № 2/337/1099/2016
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 липня 2016 року Хортицький районний суд м.Запоріжжя
у складі: головуючого судді Гнатик Г.Є.
при секретарі Жевакіній Г.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Запорожжі цивільну справу за позовом ПАТ Банк «ТРАСТ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
Позивач звернувся до суду із вказаною позовною заявою.
У судове засідання представник позивача не зявився, надавши суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує тому, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності представника позивача.
Відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання неодноразово не зявився, про слухання справи сповіщався належним чином шляхом надсилання рекомендованими листами на його адресу судових повісток, копії позову та додатків до нього, але він тривалий час не з'являвся у відділення зв'язку за отриманням повісток та інших документів, про що на поштовому конверті зроблено відповідний напис (а.с. 29, 38). Враховуючи зазначені обставини, суд вважає неотримання відповідачем поштового відправлення відмовою у його отриманні, а тому, відповідно до п. 8 ст. 76 ЦПК України відповідач вважається повідомленим належним чином про час, місце розгляду цивільної справи, а оскільки він не повідомив суд про причини своєї неявки, суд вважає причину його неявки неповажною.
Відповідно до вимог ч.5 ст. 74 ЦПК України у разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.
У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.
Як вбачається з довідки адресно-довідкового підрозділу УДМС в Запорізькій області від 31.05.2016 року ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 24), за адресою місця реєстрації відповідач повідомлявся про слухання справи, тому, суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутності по наявних у справі документах, шляхом постановлення заочного рішення.
Відповідно до ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає позовні вимоги підлягаючими задоволенню у звязку з наступним.
Судом встановлено, що 25.11.2013 року ОСОБА_1 звернувся до позивача ПАТ Банк «ТРАСТ» з заявою про надання кредиту на споживчі цілі та був ознайомлений з основними умовами споживчого кредитування, про що свідчить його підпис (а.с.14). Він погодився, що заява (а.с. 9), тарифи РКО (а.с. 17), розпис сукупної вартості кредиту із зазначенням в ньому реальної процентної ставки та абсолютного значення подорожчання кредиту (а.с. 12) і графік платежів (а.с. 15) є невідємною частиною договору, що засвідчив своїм підписом.
Як вбачається з заяви про надання кредиту на споживчі цілі, відсоткова ставка за користування кредитом становить 0,01 річних та 2,59 % щомісячної комісії за обслуговування кредиту, строк дії кредиту 24 місяці, щомісячно сплачується частина кредиту, відсотки та комісія за користування кредитом (а.с.14)
Відповідно до умов надання та обслуговування кредитів на споживчі цілі, позивач набуває право вимагати, в тому числі і в судовому порядку, від відповідача дострокового повернення кредиту, а відповідач зобов'язується на вимогу позивача достроково повернути кредит в повному обсязі та сплатити нараховані проценти за користування кредитом, нараховану неустойку та інші платежі та нарахування за цим кредитним договором (при їх наявності), що підлягають сплаті відповідачем на користь позивача, у випадках: порушення клієнтом своїх зобов'язань по кредитному договору; якщо клієнт введе кредитора в оману шляхом надання недостовірної або неповної інформації; якщо клієнт не виконує або неналежним чином виконує свої зобов'язання по будь-яким договорам, які укладені між кредитором і клієнтом та пов'язані з наданням кредитором клієнту позикових коштів; в інших випадках, передбачених заявою, цими Умовами та чинним законодавством України.
Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Як встановлено судом, взяті на себе обовязки ОСОБА_1 не виконував у повному обсязі, у звязку з чим, має заборгованість за кредитним договором.
Згідно ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Відповідно ст. 526, ст. 530 ЦК України зобовязання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору, закону тощо. Якщо у зобовязанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.
Як вказує стаття 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).
Відповідно ст. 527 ЦК України боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом.
За ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Згідно ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами.
Статтею 546 ЦК України, передбачено, що виконання зобовязання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, завдатком.
За правилами ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання.
При цьому, за змістом ст. 525, ч.2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, та не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобовязання.
Частиною 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому.
Крім того, у відповідності до ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені останнім судові витрати - судовий збір у розмір 1378 грн.
Керуючись ст. ст. 525, 526, 550, 610, 611, 626, 1048, 1049, 1054, 1056-1 ЦК України ст.ст. 88, 208, 209, 212, 214, 215, 224-226 ЦПК України, суд, -
Заочне рішення може бути переглянуто судом протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.
Рішення може бути оскаржено у апеляційному суді Запорізької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів через Хортицький районний суд м.Запоріжжя.

Суддя: Г.Є.Гнатик