Справа №573/1353/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2016 року Білопільський районний суд Сумської області у складі:

головуючої судді Терещенко О.І.

з участю секретаря Терещенко О.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Білопіллі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 Володимірвни, заінтересована особа: Білопільська державна нотаріальна контора про встановлення юридичного факту постійного проживання зі спадкодавцем,

В С Т А Н О В И В:

13 липня 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про встановлення факту проживання однією сімєю зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Свої вимоги ОСОБА_1 мотивувала тим, що її матір'ю була ОСОБА_2 За життя матір дуже часто хворіла, тому вона забрала її в січні 1998 року жити до себе додому в с. Воронівка Білопільського району. 21 квітня 2004 року мати померла. Після її смерті відкрилась спадщина на все її майно, в тому числі на земельну ділянку площею 3,13 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка перебуває у колективній власності сільгосппідприємства ім. Ворошилова Чернігівської області. Мати, хоча з січня 1998 року і до дня смерті проживала з нею як повноправний член сім'ї, але зареєстрована була за адресою: Чернігівська область, Коропський район, село Покошичи. Проживаючи разом, вони вели спільне господарство, були обєднані спільним побутом. Після смерті матері вона зі своїм чоловіком здійснила її поховання та фактично вступила в управління спадковим майном. Заявниця має намір успадкувати майно, що залишилось після смерті матері, але нотаріус їй зазначила, що вона пропустила строк звернення із заявою про прийняття спадщини, оскільки мати не була з нею спільно зареєстрована. Тепер їй необхідно надати нотаріусу докази постійного проживання з матір'ю на момент її смерті до 21 квітня 2004 року, починаючи з січня 1998 року.

У судовому засідання заявниця ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_3 заяву підтримали і просили її задовольнити.

Представник заінтересованої особи Білопільської державної нотаріальної контори у судове засідання не з'явився, завідувач нотаріальною конторою ОСОБА_4 направила суду листа про розгляд справи без участі їх представника, при винесенні рішення покладаються на розсуд суду.

Заслухавши заявницю ОСОБА_1, її представника ОСОБА_3, свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, дослідивши матеріали цивільної справи, повно, всебічно та обєктивно дослідивши наявні у справі докази та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 була матір'ю заявниці ОСОБА_1, що підтверджується свідоцтвами про народження та одруження заявниці (а.с.6-7).

ОСОБА_2 померла 21 квітня 2004 року в с. Воронівка Білопільського району Сумської області, що підтверджується свідоцтвом про її смерть (а. с. 8).

Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина на все її майно, в тому числі на земельну ділянку площею 3,13 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка перебуває у колективній власності сільгосппідприємства ім. Ворошилова Коропського району Чернігівської області, що підтверджується копією сертифіката серії ЧН №0287445 від 30 травня 1997 року (а. с. 11).

Судом встановлено, що до дня смерті ОСОБА_2 була зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, але фактично з січня 1998 року і до дня смерті 21 квітня 2004 року проживала у своєї доньки ОСОБА_1 за адресою: Сумська область, Білопільський район, село Воронівка, вул. Молодіжна, 1/1, що підтверджується довідкою Воронівської сільської ради №515/02-17 від 16 червня 2016 року (а. с. 10).

У судовому засіданні свідки ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 підтвердили суду факт постійного проживання проживання ОСОБА_2 з січня 1998 року і до дня смерті 21 квітня 2004 року в селі Воронівка Білопільського району разом зі своєю донькою ОСОБА_1

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження цивільні справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно з ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

За змістом постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суди розглядають справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений або знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення.

Відповідно до абзацу 1 пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджується відповідними документами, у зв'язку з чим нотаріус відмовив особі у оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. а не про встановлення факту прийняття спадщини.

Таким чином у судовому засіданні доведено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 постійно проживали за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 з січня 1998 року до дня смерті ОСОБА_2, тобто до 21 квітня 2004 року.

Встановлення факту постійного проживання з померлою матір'ю заявниці ОСОБА_1 необхідно для отримання спадщини.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4, 10, 209, 213, 214, 215, 256, 259 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити юридичний факт про те, що ОСОБА_1 постійно проживала разом зі своєю матір'ю ОСОБА_2 по вулиці Молодіжній, 1/1 в селі Воронівка Білопільського райрону Сумської області з січня 1998 року до дня смерті останньої, тобто до 21 квітня 2004 року.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Сумської області через Білопільський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя