Номер справи 220/328/16-ц
Номер провадження № 2/220/181/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2016 року смт.Велика Новосілка Донецької області

Великоновосілківський районний суд Донецької області у складі:

головуючого судді - Пономарьов О.П.;

при секретарі - Міщенко В.Г.;

розглянувши позовну заяву ПАТ "Дельта Банк", в особі уповноваженої особи фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ "ОСОБА_1, до ОСОБА_2, про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

24 лютого 2016 року, до суду надійшла позовна заява позивача, в особі представника позивача, ОСОБА_3, до ОСОБА_2, про стягнення заборгованості за кредитним договором, згідно якої, 06 вересня 2007 року, між ТОВ «Український промисловий банк» та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір № 667/ад-09-07 (далі - договір), згідно з умовами якого банк надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 14 831,68 дол. США, з розрахунку 9,8 % річних на строк з 06.09.2007 року по 05.09.2014 року.

30.06.2010 року між ТОВ «Укрпромбанк», AT «Дельта Банк» та Національним банком України було укладено договір про передачу активів та кредитних зобов'язань ТОВ «Укрпромбанку» на користь AT «Дельта Банку», відповідно до якого, «Укрпромбанк» передав (відступив) ОСОБА_4 права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами.

Таким чином, ПАТ «Дельта Банк» набуло право вимоги за кредитним договором №

667/ад-09-07 від 06.09.2007 року.

Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 02.10.2015 № 181 «Про початок процедури ліквідації АТ «Дельта Банк» та делегування повноважень ліквідатора банку», згідно з яким з 05.10.2015 року по 04.10.2017 року включно розпочато процедуру ліквідації АТ «Дельта Банк» та призначено уповноваженою особою Фонду та делеговано всі повноваження ліквідатора АТ «Дельта Банк», визначені Законом. Довіреністю АТ «Дельта Банк», в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, було уповноважено ОСОБА_5 представляти інтереси позивача.

Відповідно до кредитного договору, повернення кредиту здійснюється щомісячно частинами в розмірі не менш як 176,57 дол. США по 20 (двадцяте) число (включно) кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання кредиту.

Згідно кредитного договору, проценти за користування кредитом нараховуються у валюті кредиту за період з дня його надання до дня його повернення. Проценти нараховуються щомісячно на фактичну заборгованість по кредиту за період з першого по останній день кожного календарного місяця.

ОСОБА_2, умови кредитного договору, протягом тривалого часу належним чином не виконував, у зв'язку з чим, станом на 09.02.2016 року за відповідачем наявна заборгованість у сумі: 693109,29 гри, з яких:

тіло кредиту - 309 375, 41 грн.; відсотки -151 891,00 грн.; сума заборгованості за комісіями - 14 766,58 грн.; пеня - 205 181,10 грн.; сума за ставкою 3% від простроченого тіла по кредиту - 8 139,88 грн.; сума за ставкою 3% від прострочених доходів по кредиту - 3 755, 32 грн.

Враховуючи викладене позивач просив стягнути з ОСОБА_2 на свою користь суму заборгованості за кредитним договором та суму судового збору, сплачену ним на користь Держави.

В судове засідання представник позивача не зявилася, але надіслала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність та про те, що на позовних вимогах наполягає.

Відповідач, викликаний судом оголошенням у пресі, в судове засідання не зявився, про причини неявки не повідомив, тому суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутність позивача та відповідача на підставі наявних у матеріалах справи документів.

02.03.2016 року відповідач надіслав до суду заперечення за позовом та заяву про застосування судом позовної давності (а.с. 49-50, 51), згідно яких заперечив проти стягнення суми боргу у іноземній валюті, а також вказав, що позивач звернувся із позовом запізно, адже помилково, у супереч статті 262 ЦКУ вважав, що позовна давність не розповсюджується на передані йому за кредитним договором № 667/ад-09-07 від 06.09.2007 р. права. Із листа-претензії (а.с. 52) видно, що з моменту, який вказано у частині 1 статті 261 ЦКУ, перебіг трирічного строку не було перервано поданням позову до суду, відповідно до частини 2 статті 264 ЦКУ. Що доводить пропущення строку позовної давності за спливом строку 3 роки з моменту, коли особа дізналась про порушення своїх прав, тому просив у позові відмовити.

Дослідивши позовну заяву, ознайомившись з матеріалами справи, доданими до позову, судом фактично встановлено наступне:

06 вересня 2007 року, між ТОВ «Український промисловий банк» та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір № 667/ад-09-07, згідно копії (а.с. 7-15).

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно копії договору про передачу активів, 30.06.2010 року між ТОВ «Укрпромбанк», AT «Дельта Банк» та Національним банком України було укладено договір про передачу активів та кредитних зобов'язань ТОВ «Укрпромбанку» на користь AT «Дельта Банку» (а.с. 24-36).

Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 02.10.2015 № 181 «Про початок процедури ліквідації АТ «Дельта Банк» та делегування повноважень ліквідатора банку» (а.с. 40), згідно з яким з 05.10.2015 року по 04.10.2017 року включно розпочато процедуру ліквідації АТ «Дельта Банк» та призначено уповноваженою особою Фонду та делеговано всі повноваження ліквідатора АТ «Дельта Банк».

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до розрахунку заборгованості за договором кредиту від 01.07.2010 року, ОСОБА_2 не належно виконував зобовязання за договором внаслідок чого у нього виникла заборгованість перед позивачем (а.с. 21).

Відповідно до ст. 256 ЦК України , позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Статтею 257 ЦК України визначено загальну позовну давність, яка встановлюється тривалістю у три роки.

Статтею 261 ЦК України визначено початок перебігу позовної давності, який починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

У матеріалах справи присутнє повідомлення ТОВ «Український промисловий банк» від 28.10.2009 року (а.с. 52), згідно якого відповідача повідомлено про вимогу повернення суми боргу за кредитним договором № 667/ад-09-07.

Згідно ухвал Великоновосілківського районного суду Донецької області 220/468/13-ц від 06.08.2013 року та 0505/2285/2012 від 25.07.2012 року (а.с. 53,54), позивач, ПАТ «Дельта-Банк», звертався до суду про стягнення заборгованості з ОСОБА_2, але в обидва випадки позовні заяви були залишені без розгляду у звязку з повторною неявкою позивача в судове засідання.

Згідно ст. 264 ЦК України - позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач.

Статтею ж 265 ЦК України визначено, що залишення позову без розгляду не зупиняє перебігу позовної давності.

Таким чином, приймаючи до уваги те, що початком перебігу позовної давності, враховуючи залишення без розгляду позовів ПАТ «ОСОБА_4 - ОСОБА_1» до ОСОБА_2, потрібно вважати момент повідомлення відповідача позивачем (ТОВ «Український промисловий банк», ПАТ «ОСОБА_4 - ОСОБА_1») про стан заборгованості, тобто 28.10.2009 року, суд приходить до висновку, що позовна давність за даним позовом спливла, а тому у позовних вимогах ПАТ "Дельта Банк" слід відмовити у повному обсязі.

Відповідно до ст. ст. 214, 216, 256, 257, 261, 264, 265 ЦК України, керуючись ст.ст.10,11, 212, 214-215 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ПАТ "Дельта Банк", в особі уповноваженої особи фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ "ОСОБА_1, до ОСОБА_2, про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Донецької області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Пономарьов О.П.