Справа № 305/1251/16-ц
Провадження по справі № 2/305/887/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.08.2016 року. Рахівський районний суд Закарпатської області

у складі: головуючої - судді Бліщ О.Б.

секретаря - Вербещук В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Рахів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Середньоводянської сільської ради, Рахівського району, Закарпатської області, треті особи без самостійних вимог: Рахівська державна нотаріальна контора, реєстраційна служба Рахівського районного управління юстиції в Закарпатській області про визнання права власності в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до виконавчого комітету Середньоводянської сільської ради, Рахівського району, Закарпатської області, треті особи без самостійних вимог: Рахівська державна нотаріальна контора, реєстраційна служба Рахівського районного управління юстиції в Закарпатській області про визнання права власності в порядку спадкування.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 20 квітня 2001 року померла її мати, громадянка ОСОБА_2, про що складено відповідний актовий запис №16 та виконкомом Середньоводянської сільської ради, Рахівського району Закарпатської області видано свідоцтво про смерть серії І-ФМ №064886. Після смерті матері відкрилася спадщина на все належне їй спадкове майно, в тому числі, на половину спареного житлового будинку № 80, вул. Дечебал (Леніна), в с. Середнє Водяне, Рахівського району Закарпатської області, господарських будівель та споруд, на земельну частку (пай) розміром 0,95 га. без визначення межі цієї частки в натурі, згідно виписаного сертифікату на право на земельну частку (пай) по Середньоводянській сільській раді КСГП "Прієтенія" та грошові вклади в ТВБВ №10006/027 с. В.Водяне (№10006/031 с. С.Водяне) АТ Ощадбанку України. 20 березня 2001 року матір позивачки, ОСОБА_2, на випадок своєї смерті зробила заповітне розпорядження, за яким все належне їй майно заповіла позивачці. На даний час зазначений заповіт є чинним, ніким не змінений та не скасований. Спадщину на вказаний житловий будинок, після смерті ОСОБА_2 вона прийняла, оскільки проживає в спадковому будинку та доглядає за ним. Отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_3 вона не змогла, оскільки державним нотаріусом в цьому було відмовлено, через те, що відсутня реєстрація спадкового будинку за спадкодавцем, тобто встановлено відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно, про що складено постанову №43 від 21 липня 2016 року про відмову у вчинення нотаріальної дії. Спорів з приводу заявлених нею вимог про спадкування зазначеного майна не існує. На підставі наведеного просила визнати за нею, право власності на все спадкове майно в тому числі, на половину спареного житлового будинку № 80, по вулиці Дечебал (Леніна), в с. Середнє Водяне, Рахівського району Закарпатської області, загальною площею 127,5 м.кв., житловою площею 83,5 м.кв.; літню кухню площею 85.0 м.кв.; господарську будівлю площею 68,30 м.кв.; гараж площею 30 м.кв.; на земельну частку (пай) розміром 0,95 га без визначення межі цієї частки в натурі, згідно виписаного сертифікату на право на земельну частку (пай) по Середньоводянській сільській раді КСГП»Прієтенія» та на грошові вклади в ТВБВ №10006/027 с. В.Водяне (№10006/031 с. С.Водяне) АТ Ощадбанку України, наявними на рахунку №915511741.

Позивачка, ОСОБА_1, в судове засідання не з'явилася, однак надала суду заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити, з підстав зазначених в позовній заяві. На задоволенні позову наполягає.

Представник відповідача, Середньоводянської сільської ради, Рахівського району Закарпатської області, в судове засідання не з'явився, однак сільський голова, ОСОБА_4, надіслав заяву, в якій просив розглянути справу без їхнього представника. Позовні вимоги визнають.

Представник третьої особи без самостійних вимог на предмет спору, Реєстраційної служби Рахівського РУЮ, повторно в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини їх неявки суду не відомі.

Представник третьої особи без самостійних вимог на предмет спору Рахівської державної нотаріальної контори, в судове засідання не з'явився, однак завідуюча Рахівської ДНК - ОСОБА_5, надіслала заяву, в якій просила розглянути справу без її участі. Позовні вимоги підтримує.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши їх доказами, суд прийшов до наступного висновку.

У відповідності до положень частини 1 статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідачем у справі являється особа, діями якої порушуються права та інтереси відповідача.

Судом встановлено, що 20 квітня 2001 року померла громадянка ОСОБА_2, про що складено відповідний актовий запис №16 та, виконкомом Середньоводянської сільської ради, Рахівського району, Закарпатської області, видано свідоцтво про смерть серії І-ФМ №064886 від 23 квітня 2001 року. Після її смерті відкрилася спадщина на все належне їй майно, в тому числі і на половину спареного житлового будинку № 80, по вул. Дечебал (Леніна), в с. Середнє Водяне, Рахівського району Закарпатської області, господарських будівель та споруд, на земельну частку (пай), розміром 0,95 га без визначення межі цієї частуки в натурі, згідно виписаного сертифікату на право на земельну частку (пай) по Середньоводянській сільській раді КСГП "Прієтенія" та грошові вклади в ТВБВ №10006/027 с. В.Водяне (№10006/031 с. С.Водяне) АТ Ощадбанку України.

Оскільки в даному випадку спадщина відкрилася 20 квітня 2001 року (день смерті ОСОБА_2Й.), то в даному випадку слід застосовувати норми Цивільного Кодексу Української РСР в редакції 1963 року, норми якого були чинними на день відкриття спадщини.

Згідно ст. 524 ЦК Української РСР, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до статті 534 ЦК Української РСР кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам, як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям.

При житті, ОСОБА_2, 20 березня 2001 року, було складено заповіт, яким все належне їй майно заповіла позивачці ОСОБА_1. На день звернення до суду заповіт, складений ОСОБА_2 в користь позивачки, є чинним ніким не оскаржений та не скасований, підтвердженням чого являється Витяг зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №44481967 від 18 липня 2016 року.

Звернення позивачки до суду з вимогою визнання права власності на спадкове майно зумовлене порушенням її права на отримання власності в порядку спадкування згідно відмови нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом в її користь, в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на право власності на житловий будинок.

При вирішенні спорів щодо спадкування права власності на нерухоме майно суд звертає увага на зміну редакції ч. 4 ст. 331 і ч. 4 ст. 334 ЦК та інших норм цивільного законодавства та застосовує редакцію закону, яка діяла на час виникнення права у самого спадкодавця та на час відкриття спадщини.

Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок, споруду, зокрема, відповідно до Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженого Міністерством комунального господарства УРСР 31 січня 1966 року та погодженого з Верховним Судом УРСР 15 січня 1966 року, який втратив чинність згідно з наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13 грудня 1995 року, та інших нормативно-правових актів.

Якщо право власності на житловий будинок, споруду підтверджується належними правовстановлюючими документами на час виникнення права власності на будівлі, споруди, органи місцевого самоврядування зобов'язані видати довідку про належність житлового будинку на праві приватної власності спадкодавцеві, оскільки до компетенції виконкомів місцевих рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих рад. Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Країні (УРСР) із 1979 року, в яких при визначення року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку, тобто, записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.

З довідки №148 від 04.07.2016 року та виписки з погосподарської книги, виданих виконавчим комітетом Середньоводянської сільської ради стверджується той факт, що житловий будинок №80 розтошований по вул. Дечебал в с. Середнє Водяне, Рахівського району, Закарпатської області , номер об`єкта погосподарського обліку №1036 зареєстрований за померлою ОСОБА_2. Будинок побудований в 1978 році. За таких обставин, суд констатує, що вище зазначений житловий будинок не являється об'єктом самочинного будівництва.

За нормами статей 548 - 549 ЦК Української РСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1, як спадкоємець за заповітом, спадщину прийняла, оскільки постійно проживає в спадковій частині житлового будинку, доглядає та утримує його, зареєстрована в даному будинку, а також утримує та обробляє земельну ділянку, що свідчить про те, що позивачка фактично втсупила в управління та володіння спадковим майном.

Таким чином, враховуючи, що позивачка по справі є спадкоємцем за заповітом, спадщину прийняла, майнового спору з приводу спадкування не існує, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню.

Питання про відшкодування судових витрат позивачкою не ставилося.

Керуючись ст.ст. 10,11,60, 131, 209, 212-215, 218, 223, 294 ЦПК України суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за мною, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканкою с. Середнє Водяне, вул. Дечебал №80, Рахівського району, Закарпатської області право власності на все спадкове майно, в тому числі, на половину спареного житлового будинку № 80, по вулиці Дечебал (Леніна), в с. Середнє Водяне, Рахівського району Закарпатської області, загальною площею 127,5 м.кв., житловою площею 83,5 м.кв.; літню кухню площею 85.0 м.кв.; господарську будівлю площею 68,30 м.кв.; гараж площею 30 м.кв.; на земельну частку (пай) розміром 0,95 га без визначення межі цієї частки в натурі, згідно виписаного сертифікату на право на земельну частку (пай) по Середньоводянській сільській раді КСГП "Прієтенія" та на грошові вклади в ТВБВ №10006/027 с. В.Водяне (№10006/031 с. С.Водяне) АТ Ощадбанку України, наявними на рахунку №915511741.

Витрати по сплаті судового збору залишити за позивачкою.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржено протягом десяти днів з дня його проголошення до цивільної палати апеляційного суду Закарпатської області через Рахівський районний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення..

Головуюча: Бліщ О.Б.

З оригіналом вірно,

Суддя Рахівського районного суду: Бліщ О.Б.