Провадження №2-о/761/194/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2016 року Шевченківський районний суд м.Києва в складі:

головуючого судді Савицького О.А.

при секретарі Личак М.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересовані особи: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м.Києві, ОСОБА_2, про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України,

ВСТАНОВИВ:

30.03.2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, заінтересовані особи: відділ ДРАЦС Шевченківського РУЮ у м.Києві, ОСОБА_2, про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України його батька ОСОБА_3

Заява обґрунтована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року на тимчасово окупованій території України, зокрема, у м.Феодосія Автономної Республіки Крим, помер його батько ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, про що 29.12.2015 року заявнику було видано свідоцтво про смерть органом, який знаходиться на тимчасово окупованій території. Разом з тим, зазначає, що на даний час лікарське свідоцтво форми 106/о він отримати не може у медичному закладі м.Феодосія, оскільки територія АРК тимчасово окупована та форма даного бланку, яка затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 року на теперішній час не використовується. Вказує, що він звернувся до відділу ДРАЦС Шевченківського РУЮ у м.Києві з метою реєстрації смерті його батька ОСОБА_1 та видати свідоцтво про смерть, проте, йому було відмовлено, через невідповідність виданого лікарського свідоцтва вимогам діючого законодавства України.

Заважує, що він та його мати ОСОБА_2 є єдиними спадкоємцями та мають намір оформити спадщину після смерті ОСОБА_3, проте, через відсутність свідоцтва про смерть, такої можливості він позбавлений. Просить суд ухвалити судове рішення, яким встановити факт смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 року його батька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, уродженця м.Феодосії Автономної Республіки Крим о 04 годині 40 хвилин у м.Феодосія Автономної Республіки Крим.

Судом до участі в розгляді справи в якості заінтересованої особи була залучена ОСОБА_2, дружина померлого ОСОБА_3 та матір заявника.

Заявник ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, надав через канцелярію суду письмову заяву, у якій просив розглянути справу у його відсутність, свої вимоги підтримав та просив задовольнити у повному обсязі.

Представник заінтересованої особи відділу ДРАЦС Шевченківського РУЮ у м.Києві в судове засідання не з'явився, надав через канцелярію суду письмову заяву, у якій проти задоволення заяви не заперечили, просив розглянути справу у його відсутність.

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилась, про дату та місце розгляду справи повідомлялась належним чином.

Дослідивши письмові докази зібрані в справі, суд прийшов до висновку, що заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.5 ч.2 ст. 234, ч.1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо згідно із законом вони породжують юридичні наслідки.

Згідно ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо за законом не визначеного іншого порядку їх встановлення.

Пунктом 8 частини 1 ст. 256 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 234 та п. 5 ч. 1 ст.256 ЦПК України та роз'яснень, викладених у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року N 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення.

Положеннями ч.1 ст. 257-1 ЦПК України встановлено, що заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.

Як вбачається з матеріалів справи, заявник ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, дійсно є сином ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 08.11.1984 року, що обумовлює його право на звернення до суду із вказаною заявою у відповідності до вимог ч.1 ст.257-1 ЦПК України.

Відповідно до Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18.10.2000 року № 52/5, у зв'язку з неможливістю виконувати повноваження відділами державної реєстрації актів цивільного стану Автономної Республіки Крим, міста Севастополя та на тимчасово окупованих територіях, та території проведення АТО, проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення, анулювання здійснюються відділами державної реєстрації актів цивільного стану за межами цієї території за місцем звернення заявника.

Відповідно до ч.1 ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або оголошення її померлою.

Пунктом 1 глави 5 розділу III Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18.10.2000 року № 52/5, визначені підстави для державної реєстрації смерті, однією з підстав є рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час.

З матеріалів справи вбачається, що медичне свідоцтво про смерть ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року, видане Державною бюджетною установою охорони здоров'я Республіки Крим «Феодосійський медичний центр» 28.12.2016 року серія НОМЕР_2, на тимчасово окупованій території Україні, відповідно до якого ОСОБА_3 помер о 03:40 год. ІНФОРМАЦІЯ_2 року у м. Феодосія АРК, разом з тим, вказане свідоцтво не створює правових наслідків.

Крім того, встановлено, що заявнику на підставі вищевказаного свідоцтва органом, який знаходиться на тимчасово окупованій території України 29.12.2015 року видано свідоцтво про смерть ОСОБА_3 серії НОМЕР_3.

З викладених в заяві обставин, письмових доказів по справі, достовірно встановлено факт смерті ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року за адресою: АДРЕСА_1.

Враховуючи, що встановлення факту смерті породжує юридичні наслідки, тобто від нього залежить виникнення особистих чи майнових прав заявника; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення. Крім того, заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт смерті, що має юридичне значення для послідуючого отримання документів для прийняття спадщини.

Суд, оцінюючи, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, вважає, за можливе встановити факт смерті ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року за адресою: АДРЕСА_1.

Враховуючи положення ч.1 ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», оскільки заявник не звертався до відділу державної реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м.Києві з вимогою щодо реєстрації факту смерті його батька та видачі відповідного свідоцтва з належними документами, таке право у нього виникає на підставі даного судового рішення, суд вважає за необхідне відмовити заявнику у задоволенні вимог в частині щодо зобов'язання відділу ДРАЦС Шевченківського РУЮ у м.Києві видати свідоцтво про смерть ОСОБА_3, оскільки в даному випадку вказані вимоги є передчасними.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.256, ст.ст. 257-1,259,212-218 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1, заінтересовані особи: відділ державної реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м.Києві, ОСОБА_2, про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України - задовольнити частково.

Встановити факт смерті громадянина України ОСОБА_3, який ІНФОРМАЦІЯ_1 року народився у м.Феодосія, помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року у м.Феодосія у віці 53 роки.

В решті вимог заява не підлягає задоволенню.

Рішення підлягає негайному виконанню. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: