Справа № 464/37/15-ц
пр.№ 2/464/474/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.10.2016 року Сихівський районний суд м.Львова

в складі: головуючого-судді Рудакова І.П.,

за участю секретаря Бондар Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_4 про виділ йому належної частки кімнати в квартирі , -

в с т а н о в и в :

позивач звернувся до суду з уточненим позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про виділ йому належної частки квартири у спільну часткову власність на підставі технічного паспорту, враховуючи вимоги ст..364 ЦК України, покликаючись на те, що потребує в ізольованій кімнаті.

Позивач у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, звернувся до суду з заявою про підтримку позовних вимог та про розгляд справи без його участі.

Відповідачі у судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, звернулися до суду з заявами про визнання позовних вимог та про розгляд справи без їх участі.

Дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, суд приходить до висновку, що у позові слід відмовити з наступних підстав.

Суд, вирішуючи питання про виділ частки кімнати у спільну часткову власність в спірній квартирі, виходив з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, станом на час подачі позову ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_5 були співвласниками квартири № 42, що по вул. Г.Хоткевича, 24 у м. Львові.

При цьому, 3/4 частини квартири належали ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 на праві спільної сумісної власності, а 1/4 частина належала ОСОБА_5 на праві спільної часткової власності. Вказане підтверджується копією довідки ОКП Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» від 10.01.2014 року № 3/120.

Згідно з технічним паспортом від 20.01.2014 року спірна квартира складається з чотирьох кімнат житловою площею 51,2 кв.м. (1 кімната 10,8 кв.м., 2 кімната 11,3 кв.м., 3 кімната 8,4 кв.м., 4 кімната 20,7), кухні площею 8,6 кв.м., ванної кімнати площею 2,6 кв.м., вбиральні площею 0,9 кв.м., коридору площею 13,6 кв.м., комірки площею 1,2 кв.м., а загальною площею 81,6 кв.м.

Враховуючи те, що право власності на спірну квартиру було оформлено на чотирьох співвласників, при цьому частка ОСОБА_5 була визначена та становила 1/4 спірної квартири, ОСОБА_2 ОСОБА_1 та ОСОБА_3 належало по 1/4 частині квартири АДРЕСА_1.

Судом встановлено, між ОСОБА_5 та відповідачами виникали суперечки з приводу порядку володіння та користування спірною квартирою.

Так, рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 15.01.2013 року у справі № 2-4/11 встановлено порядок користування квартирою № 42 в будинку № 24 по вул. Г.Хоткевича у м. Львові, за яким ОСОБА_5 виділено в користування житлову кімнату площею 11,5 кв.м., а ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 - житлові кімнати площею 11 кв.м., 8,4 кв.м. та 20,7 кв.м., кухню, ванну кімнату, вбиральню та коридор залишено в спільному користуванні.

Крім того, рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 16.12.2014 року у справі №464/9585/14-ц встановлено порядок користування квартирою № 24 в будинку № 42 по вул. Г.Хоткевича у м. Львові, за яким ОСОБА_2 було виділено в користування окрему кімнату житловою площею 10, 8 кв.м., ОСОБА_1 та ОСОБА_3 кімнати житловою площею 8,4 кв.м. та 20, 7 кв.м.

Крім того, рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 14.04.2015 року було виділено ОСОБА_1 кімнату площею 11,3 кв.м. в квартирі АДРЕСА_1.

Відповідно до договору від 25.12.15р. ОСОБА_2 купив в ОСОБА_5 1/4 частину квартири АДРЕСА_1, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Таким чином, суд приходить до висновку, що частка ОСОБА_2 на теперішній час становить 1/2спірної квартири, а частки ОСОБА_1 та ОСОБА_3 залишилися по 1/4 частині квартири АДРЕСА_1.

За таких обставин ОСОБА_1 заявив уточнений позов про виділ йому належної частки (кімнату 10,8м) у спільну часткову власність на підставі технічного паспорту в зазначеній квартирі.

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не заперечують проти зазначених позовних вимог.

Зміст права власності, яке полягає у праві володіння, користування та розпорядження своїм майном визначено у ст.317 ЦК України.

Стаття 321 ЦК України закріплює конституційний принцип непорушності права власності, передбачений ст.41 Конституції України. Він означає, що право власності є недоторканим, власник може бути позбавлений або обмежений у його здійсненні лише відповідно і в порядку, встановлених законом.

Згідно положень ч.ч..1-3 ст.358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

У відповідності до ч. 1 ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно).

Згідно з ч. 1 ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є. спільною сумісною власністю.

Відповідно до ст. 372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

У відповідності до ч. 2 ст. 369 ЦК України розпорядження майном, що є у спільній сумісній власності здійснюється за згодою всіх співвласників.

Відповідно до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 04.10.91року «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» суди вирішують спори, пов'язані з правом приватної власності на жилі будинки, залежно від заявлених вимог: виділ частки з будинку (поділ будинку); або визначення порядку користування жилим будинком.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Оскільки позивач є співвласником спірного жилого приміщення, володіє 1/4 частиною квартири АДРЕСА_1., то має право на володіння та користування своєю часткою у спільному майні

Виходячи з загальної житлової площі квартири, яка складає 51,2 кв.м. та з урахуванням розміру часток співвласників, на позивача та відповідачів припадає по 12,8кв.м. площі.

Суд вважає, що вимога ОСОБА_1 про виділ йому у володіння та користування кімнати розміром 10,8 кв.м. відповідає його частці у праві спільної часткової власності в квартирі АДРЕСА_1.

Враховуючи наведене, думку відповідачів, суд вважає, що виділення позивачу окремої кімнати площею 10,8 кв.м. яка перебуває у користуванні ОСОБА_2, є обгрунтованим варіантом встановлення порядку користування спірною квартирою ОСОБА_1.

Суд вважає, що уточнений позов підлягає до задоволення, ОСОБА_1 необхідно виділити кімнату площею 10,8 кв.м. в квартирі АДРЕСА_1.

На підставі ст.ст.317, 321, 355, 358, 368, 369, 372,364 ЦК України, керуючись ст.ст. 10, 60, 169, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, -

в и р і ш и в :

позов задовольнити.

Виділити ОСОБА_1 у володіння та користування кімнату площею 10,8 кв.м. в квартирі АДРЕСА_1 відповідно до Технічного паспорту на квартиру від 20.01.14р.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Львівської області через суд, що його ухвалив, шляхом подання в десятиденний строк з дня проголошення рішення, апеляційної скарги. У разі якщо рішення було постановлено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали.

Головуючий Рудаков І. П.