КУЙБИШЕВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 319/971/16-ц
Провадження №2/319/549/2016
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 вересня 2016 року смт. Більмак
Куйбишевський районний суд Запорізької області у складі:
головуючого судді Мальованого В.О.,
при секретарі судового засідання Шипко А.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Більмак цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк (далі ПАТ КБ "ПриватБанк") до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
27 липня 2016 року ПАТ КБ ПриватБанк звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1, в якому заявлена вимога про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позивач зазначив, що 22 лютого 2011 року відповідач ОСОБА_1 став клієнтом ПАТ КБ ПриватБанк ідентифікувавшись та ознайомившись з Умовами та Правилами надання банківських послуг підписавши Анкету-Заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у ПАТ КБ «ПриватБанк», згідно якої отримав кредитну картку «Універсальна». 24 вересня 2013 року відповідачу було переоформлено кредитну картку на престижну кредитну картку «Універсальна Gold» відповідно до тарифів якої відповідач отримав кредит у розмірі 20 000.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік, на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.
Представник позивача в судове засідання не з'явився, про час і місце його проведення повідомлявся належним чином. Представник позивача у письмовій заяві повідомив судові про те, що ПАТ КБ "ПриватБанк" підтримує заявлені вимоги по тих підставах, які були викладені в позовній заяві, та прохає справу розглянути справу без участі свого представника, не заперечує проти винесення заочного рішення в разі неявки відповідача в судове засідання.
Виходячи з наведеного, а також положень ч.2 ст.158 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні судового засідання за відсутності представника позивача.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, хоча про час і місце його проведення повідомлявся належним чином (згідно ч.5 ст.74 ЦПК України), причини своєї неявки судові не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи або про розгляд справи без його участі не заявив, заперечень проти позову не надав.
Судом були використані всі можливі способи сповіщення відповідача про час та місце розгляду справи, але вони виявилися марними. Неявка в судове засідання відповідача, судом розцінюється, як зловживання процесуальними правами та намагання затягнути розгляд справи.
Згідно із положенням статті 169 ЦПК України, суд відкладає розгляд справи лише в разі першої неявки в судове засідання належним чином повідомлені сторони без поважних причин, з урахуванням поважності або неповажності явки сторін до суду залежно від того, яке це судове засідання: перше чи повторне. Отже, згідно із вимогами ЦПК України суд не повинен з'ясовувати причини повторної неявки належним чином повідомленого відповідача у судове засідання, тому на підставі ст.169, 224 ЦПК України, за письмової згоди представника позивача ПАТ КБ "ПриватБанк", суд ухвалює заочне рішення.
У відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.
Суд, зясувавши позицію позивача у справі, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, надавши їм оцінку, вважає, що позов підлягає задоволенню.
Відповідно до положень статті 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Частиною 1 статті 11 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини.
Згідно п.п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов, клієнт надає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт надає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого кредитного ліміту, встановленого банком.
Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява з Умовами та правилами надання банківських послуг" затверджених наказом №СП-2010-256 від 06.03.2010 року та "Тарифами банку", складають між ним та банком договір, що підтверджується відповідним підписом в анкеті-заяві.
При укладенні договору сторони керувались ч.1 ст.634 ЦК України. Згідно цієї статті, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Відповідно до стст.526,1054 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається та позичальник зобовязаний повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно з п.2.1.1.5.5 Умов, позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсоткам за його використовування, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором.
Згідно п.2.1.1.5.6 Умов, у разі невиконання зобовязань за договором, на вимогу банку виконати зобовязання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати винагороди банку. Власник карти зобовязаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення овердрафту ( п.1.1.2.7 Умов).
Згідно п.2.1.1.7.6 Умов, при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 500грн. + 5% від суми позову.
Свої зобовязання за кредитним договором позивач виконав в повному обсязі, надав грошові кошти на рахунок відповідача, а остання отримала вказані кошти.
Згідно ст.629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами. Згідно ст.525, ч.2 ст.615 ЦК України, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Одностороння відмова від зобовязання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобовязання.
Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики в розмірі, що передбачено договором.
Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).
Згідно з ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Згідно п.1.1.7.12 Умов , договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання. Якщо на протязі цього строку жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий період.
Відповідно до ч.1 ст.598, 599 ЦК України, зобовязання припиняються частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобовязання припиняються виконанням, проведеним належним чином.
В матеріалах справи відсутня заява відповідача, якою він інформує банк про припинення дії договору, заперечень стосовно вимог позивача відповідач на час розгляду справи не надав.
Що стосується штрафу, то його нарахування здійснено банком через 30 днів з дати припинення відповідачем сплати кредиту та відсотків, до якого відповідач не приступив у встановлені строки. В подальшому кредит не сплачувався в обумовленій щомісячній сумі, тому банком після несплати частини тіла кредиту та відсотків було нараховано штрафи у сумі 500 грн. (фіксована частина) та 2571 грн. 92 коп. (процентна складова від суми заборгованості).
Статтею 2 Закону України Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції від 02.09.2014р. №1669-УІІ встановлено, що на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції.
Відповідач зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією його паспорта.
Згідно з Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02.12.2015року № 1275-р, м.Сніжне Донецької області входить до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція.
З наданого розрахунку вбачається, що після несплати відповідачем кредиту та відсотків, позивач продовжував нараховувати відповідачу пеню та комісію, і яка станом на 30 червня 2016 року становить 84 грн. 34 коп.
Що стосується стягнення вказаної заборгованості за пенею та комісією за користування кредитом в сумі 84 грн. 30 коп., суд виходить з наступного: позивачем заявлена вимога про стягнення з відповідача суми заборгованості за комісією за користування кредитом та пенею, однак доданий розрахунок цієї суми є загальним для комісії та пені (суми комісії та пені в розрахунку зазначені в загальній колонці). Разом з цим, комісія та пеня є різними поняттями, рівно як й підстави для їх обрахування. Зазначене свідчить про те, що заявлені банком вимоги в цій частині є неконкретними, під час розгляду справи позивачем не уточнені, окремі розрахунки заборгованості за комісією та за пенею відсутні, тому в цій частині вимоги позивача про стягнення з відповідача суми заборгованості за комісією за користування кредитом та пенею задоволенню не підлягають.
Що стосується штрафу, то його нарахування здійснено банком через 30 днів з дати припинення відповідачем сплати кредиту та відсотків, до якого відповідач не приступив у встановлені строки. В подальшому кредит не сплачувався в обумовленій щомісячній сумі, тому банком після несплати частини тіла кредиту та відсотків було нараховано штрафи у сумі 500 грн. (фіксована частина) та 2571 грн. 92 коп. (процентна складова від суми заборгованості).
Оскільки позовні вимоги ПАТ КБ "ПриватБанк" щодо стягнення заборгованості задоволені частково, тому суд в порядку ст.88 ЦПК України має підстави для стягнення з відповідача на користь позивача понесених останнім судових витрат, в межах сплати судового збору та витрат повязаних з наданням оголошення до ДП "Редакція газети "Урядовий курєр" за розміщення оголошення про виклик в судове засідання відповідача ОСОБА_1
Керуючись ст.ст.525, 526, 598, 599, 610, 612, 615, 629, 634, 1048, 1054 ЦК України, ст.ст.10,11,60,88,209,212-215,224-226 ЦПК України, 2 Закону України Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції від 02.09.2014р. №1669-УІІ, суд
Позов публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк", - задовольнити частково.
Рішення суду відповідно до частини 1 статті 223 ЦПК України набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції Куйбишевський районний суд Запорізької області шляхом подання в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10-денного строку з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив Куйбишевським районним судом Запорізької області, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: В. О. Мальований