АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 листопада 2016 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: судді-доповідача Стрижеуса А.М.,

суддів: Антоненко Н.О., Шкоріної О.І.

при секретарі: Юрченко А.С.

за участю: представника позивача СенчилаВ.В.

розглянувши цивільну справу за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_3 на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 23 червня 2016 року у справі за позовом Житлово-будівельного кооперативу «Академічний-16» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за надання житлово-комунальних послуг, -

В С Т А Н О В И Л А:

Справа №754/5478/16-ц
№ апеляційного провадження:22-ц-796/11269/2016
Головуючий у суді першої інстанції: Журавська О.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Стрижеус А.М.
Позивач звернувся до суду з вимогами до відповідача про стягнення заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги за період з 01 жовтня 2012 року до 31 серпня2015 року у розмірі у 6 467 гривень 37 копійок, інфляційні втрати в розмірі 4 663 гривні 53 копійки, 3 % річних - 2 599 гривень 89 копійок, посилаючись на те, що відповідачем не виконуються зобов'язання по сплаті внесків на оплату комунальних послуг, витрат по експлуатації ремонту будинку, утриманню прибудинкової території, у зв'язку з чим утворилася вказана заборгованість.

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 23 червня 2016 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ЖБК «Академічний-16» заборгованість за житлово-комунальні послуги у розмірі 6 467, 37 грн., інфляційні втрати в розмірі 4 663, 53 грн., 3 % річних - 2 599, 89 грн. та витрати по сплаті судового збору - 1 378 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду, відповідачем ОСОБА_3 подано апеляційну скаргу, в якій вона просить рішення суду скасувати та закрити провадження у справі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

В судовому засіданні представник позивача СенчилоВ.В., який діє на підставі довіреності в інтересах ЖБК «Академічний-16», проти доводів апеляційної скарги заперечував, посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилася.

Суд прийняв вичерпні заходи для повідомлення відповідача ОСОБА_3 про час та місце розгляду справи, забезпечивши відповідачу можливість з'явитися до суду і захистити свої права.

За змістом ст.14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права особа сама визначає обсяг своїх прав і обов'язків у цивільному процесі. Тому особа, визначивши свої права, реалізує їх на свій розсуд. Розпорядження своїми правами на розсуд особи є одним з основоположних принципів судочинства.

Враховуючи завдання судочинства, принцип правової визначеності, поширення загального правила, закріпленого в ч.1 ст.305 ЦПК України, відкладення судового розгляду у випадку неявки в судове засідання будь-кого з осіб, що беруть участь у справі, за відсутності відомостей про причини неявки в судове засідання не відповідало б конституційним цілям цивільного судочинства, що, у свою чергу, не дозволить розглядати судову процедуру в якості ефективного засобу правового захисту в тому сенсі, який закладений в ст.6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, ст.ст. 7, 8 і 10 Загальної декларації прав людини і ст.14 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права.

За таких обставин колегія суддів вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача ОСОБА_3

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши обґрунтованість та законність оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як убачається з матеріалів справи та встановлено судом, у відповідності до договору купівлі-продажу від 28 вересня 2010 року, відповідач є власником АДРЕСА_1 та споживачем послуг, які надаються позивачем (а.с. 12-15).

Відповідно до ч. 4 ст. 319, 322 ЦК України - власність зобов'язує і власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить.

Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов'язки визначено у Законі України «Про житлово - комунальні послуги» .

Статтями 20, 21 Закону, визначені обов'язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, обов'язком споживача є оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом, а обов'язком виконавця - забезпечувати своєчасність та відповідну якість житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору.

Згідно з п. 5 ч. 3 ст.20 Закону споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Судом встановлено, що відповідач несвоєчасно та не в повному обсязі сплачує житлово-комунальні послуги, у зв'язку з чим виникла заборгованість.

Тобто, відповідач користувалася наданими послугами і зобов'язана їх оплатити.

Відповідно до розрахунків заборгованості, довідок про нарахування та сплату за житлово-комунальні послуги відповідача, борг останньої становить: за спожиті житлово-комунальні послуги за період з 01.10.2012 р. До 31.08.2015 р. у розмірі 6 467, 37 грн., інфляційні втрати в розмірі 4 663,53 грн.. 3 % річних - 2 599. 89 грн.

Відповідачем не надано суду доказів на спростування зазначених розрахунків та Довідок.

Необгрунтованими є посилання відповідача на те, що позивач не має права звернення до суду, оскільки послуги надаються іншим кооперативом.

Як убачається з наданих суду доказів, а саме договорів про постачання електричної енергії, на постачання теплової енергії у гарячій воді, звертання-доручень. Довідок та актів, договору на послуги водопостачання та водовідведення, на технічне обслуговування ліфтів, останні укладені саме з ЖБК «Академічний-16», як з обслуговуючим кооперативом (а.с.51-93).

У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору.

Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, а згідно з ч. 2 цієї статті боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки відповідачем неналежним чином виконуються зобов'язання по оплаті житлово-комунальних послуг, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги за період з 01 жовтня 2012 року до 31 серпня 2015 року у розмірі у 6 467 гривень 37 копійок, інфляційних втрат в розмірі 4 663 гривні 53 копійки, 3 % річних - 2 599 гривень 89 копійок.

Виходячи з наявних у матеріалах справи та досліджених судом першої інстанції письмових доказів, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що обставини, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими при вирішенні справи, доведені.

Висновки суду щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог, відповідають обставинам справи та положенням матеріального закону.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду та не впливають на їх правильність.

Норми матеріального права відповідно до спірних правовідносин, застосовані правильно.

Порушень норм процесуального права, які призвели б до неправильного вирішення справи, колегією суддів не встановлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку про законність та обґрунтованість постановленого по даній справі рішення та відсутність підстав для його скасування та задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 218, 303, 304, 307, 308, 313-315, 317, 324, 325 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Деснянського районного суду м. Києва від 23 червня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Суддя-доповідач:

Судді: