УхвалА

іменем україни

27 січня 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ у складі:

Луспеника Д.Д., Закропивного О.В., Штелик С.П.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справуза позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, в інтересах якої діє законний представник ОСОБА_8, виконавчого комітету Енергодарської міської ради Запорізької області про визнання недійсними та скасування розпорядження про приватизацію квартири, свідоцтва про право власності на квартиру за касаційною скаргою ОСОБА_5, подану її представником - ОСОБА_9, на рішення Енергодарського міського суду Запорізької області від 29 липня 2015 року та рішення апеляційного суду Запорізької області від 20 жовтня 2015 року

в с т а н о в и л а:

У серпні 2014 року ОСОБА_4 звернувся до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що рішенням виконавчого комітету Енергодарської міської ради Запорізької області від 7 січня 1983 року йому було видано ордер на вселення в квартиру АДРЕСА_1 на сім'ю з трьох осіб. Рішенням Енергодарського міського суду Запорізької області від 18 липня 2012 року, що після апеляційного перегляду набрало законної сили, він був визнаний таким, що втратив право користування указаною квартирою і знятий з реєстраційного обліку за указаною адресою. 5 квітня 2012 року органом приватизації було видано розпорядження про передачу указаної квартири у спільну часткову власність ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 та видано свідоцтво про право власності на квартиру на їх ім'я, без нього.

Рішенням колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26 грудня 2012 року рішення Енергодарського міського суду Запорізької області від 18 липня 2012 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 22 серпня 2012 року скасовано. У задоволенні позову ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, у інтересах якої діє представник ОСОБА_8, відмовлено.

Ураховуючи викладене, ОСОБА_4 просив суд визнати зазначене розпорядження органу приватизації та видане на підставі нього свідоцтво про право власності на спірну квартиру недійсними та скасувати їх.

Рішенням Енергодарського міського суду Запорізької області від 29 липня 2015 року позов ОСОБА_4 задоволено частково. Визнано недійсним та скасовано свідоцтво про право спільної часткової власності від 5 квітня 2012 року на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_5 та ОСОБА_6, ОСОБА_7 У задоволенні решти позову відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Запорізької області від 20 жовтня 2015 року рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позову ОСОБА_4 скасовано. Позов ОСОБА_4 задоволено. Визнано недійсним та скасовано розпорядження органу приватизації виконавчого комітету Енергодарської міської ради Запорізької області від 5 квітня 2012 року про передачу квартири за указаною адресою у спільну часткову власність по 1/3 кожному ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 У решті рішення суду першої інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_5 - ОСОБА_9, просить рішення суду першої інстанції в частині задоволення позову ОСОБА_4 та рішення апеляційного суду скасувати, посилаючись на порушення судами норм матеріального й процесуального права, та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову в повному обсязі.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції в межах касаційної скарги перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду, чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи скарги цих висновків не спростовують.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції в частині відмови у визнанні розпорядження органу приватизації недійсним та його скасування, задовольняючи позов цій частині та погоджуючись з рішенням суду в частині визнання недійсним та скасування свідоцтва про право спільної часткової власності на квартиру, апеляційний суд, як і суд першої інстанції, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України), дійшли до правильного висновку про те, що приватизація спірної квартири була проведена з порушенням Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» та житлових прав ОСОБА_4, реєстрація якого була поновлена в квартирі після скасування рішення суду про визнання його таким, що втратив право на житло і він був вселений в квартиру, тому правомірно визнали розпорядження органу приватизації та видане на підставі нього свідоцтво про право власності на квартиру видане на ім'я ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 недійсними та скасували їх.

Доводи касаційної скарги про те, що на час приватизації позивач не проживав у спірній квартирі безпідставні, оскільки рішенням суду касаційної інстанції при скасуванні судового рішення та відмові ОСОБА_5 та ОСОБА_6, ОСОБА_7, у інтересах якої діє ОСОБА_8, у позові встановлено, що непроживання ОСОБА_4 в квартирі було вимушеним, через неправомірну поведінку сторін у справі. Отже, із скасуванням рішення суду втрачаються ті правові наслідки, які з нього витікають, а тому ОСОБА_4 був незаконно визнаний таким, що втратив право на проживання у квартирі і його житлові права підлягають відновленню.

Враховуючи наведене та керуючись положеннями ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити рішення суду першої інстанції в нескасованій при апеляційному перегляді частині та рішення апеляційного суду без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5, подану її представником - ОСОБА_9, відхилити.

Рішення Енергодарського міського суду Запорізької області від 29 липня 2015 року в нескасованій при апеляційному перегляді частині та рішення апеляційного суду Запорізької області від 20 жовтня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Д.Д. Луспеник

О.В. Закропивний

С.П. Штелик