Справа № 297/1463/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

17 травня 2016 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області в складі:

судді-доповідача ОСОБА_1,

суддів Кожух О.А., Леска В.В.

при секретарі: Волощук В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_2 який є представником відповідачів по справі ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 на рішення Берегівського районного суду Закарпатської області від 23 березня 2016 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7, ОСОБА_3, ОСОБА_8, ОСОБА_4, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_5 про захист честі, гідності та ділової репутації,

в с т а н о в и л а :

У червні 2015 року ОСОБА_6 звернулася із позовом до ОСОБА_7, ОСОБА_3, ОСОБА_8, ОСОБА_4, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_5 про захист честі, гідності та ділової репутації, в якому просила визнати недостовірною інформацію, викладену відповідачами в листі на імя голів Комітету з питань науки і освіти та Комітету з питань боротьби з організованою злочинністю і корупцією ОСОБА_12 України, а також зобовязати відповідачів спростувати недостовірну інформацію відносно ОСОБА_6 шляхом письмового звернення до голів згаданих Комітів ОСОБА_12 України.

Позов мотивований тим, що 22.06.2014 року засобами електронного звязку по всій мережі ОСОБА_13 академії аграрних наук України було розіслано заскановану копію листа без дати, адресованого головам Комітету з питань науки і освіти та Комітету з питань боротьби з організованою злочинністю і корупцією ОСОБА_12 України за підписом вісьмох відповідачів. У названому листі відповідачі написали про «кримінально-злочинне» життя ОСОБА_6, починаючи від здобуття освіти, отримання вчених звань та посад, використали негативні словосполучення та обороти, виклали неправдиві обставини порушення позивачкою чинного законодавства та норм людської моралі. Розіслав по мережі НААН вказаний лист був отриманий щонайменше 10 000 особами, які є колегами, соратниками, знайомими позивачки. Так, зазначає позивачка, що відповідачі у зневажливому тоні виклали наступну недостовірну інформацію відносно неї:

- 16 років проводить руйнівну діяльність у регіоні, а останніх два роки - на теренах України;

- за період з 1998 по 2012 роки з ініційовано і проведено 41 вилучення землі дослідних установа Інституту загальною площею 2027,15 га;

- майстерно провела маніпуляції з документами, гроші за перепродаж основних масивів землі опинилися на рахунку її приватної фірми ТОВ «СААБ», селяни залишились обдуреними;

- покінчила із ставком площею 17 га, а щоб поховати кінці у воду, батько позивачки продав його своїм однородцям вірменам;

- на виконання договору від 09 січня 2009 року ОСОБА_8 в день підписання угоди перерахував інституту 100000 гривень;

- кримінально-злочинне знищення технічної бази науково-дослідних структур і свідоме залишення без засобів господарювання сотень громадян;

- важкою кримінальною рукою списано, безкоштовно передано іншим комерційним організаціям, або ж продано за заниженими цінами 11 будівель гаражів, тракторних парків, механічних та ремонтних майстерень, електроцеху;

- різними нечестивими формами та методами наживи (сумнівне списання, продаж начебто металобрухту тощо) ОСОБА_6 позбавила закарпатську науку оптом і в роздріб 78 одиниць сільгосптехніки;

- ОСОБА_6 за зниженою вартістю продала членам своєї родини окремі обєкти;

- призупинила функціонування 19-ти обєктів соціально-культурного призначення;

- «протиправні дії в кадрових питаннях», «кадрове свавілля», «самоправно звільняла десятки кваліфікованих спеціалістів»;

- «винесено два злочинних рішення Про списання виноробного заводу Інституту винограду і вина «Магарач», Про знищення 15,85 га селекційних виноградників»;

- «за півтора десятка років на 90 відсотків знищить набуте нами нерухоме і рухоме майно, знівечить тисячі гектарів земельних угідь, доведе до занепаду аграрну науку всього на десяти мільйонів гривень»;

- «обікрала не лише кожну селянську сімю, але і нанесла непоправну матеріальну шкоду нашій молодій українській державі та аграрній науці, породила у багатьох громадян зневіру у нашому демократичному майбутньому»;

- «ще однієї також зажерливої людини, якою є ця, з дозволу сказати академічка, важко віднайти в системі аграрної ОСОБА_13»;

- «всю свою бурхливу енергію спрямувала не на піднесення наукових та виробничих здобутків, а на їх послідовне нищення»;

- «вірно і свято служила попередній злочинній владі»;

- «кримінальна біографія ОСОБА_14», «скорумпована особа», «проведення оборудок», «земельні зловживання».

Позивачка ОСОБА_6 вважає, що відповідачі поширили відносно неї негативну, недостовірну інформацію, чим були порушені її немайнові права честь, гідність та ділова репутація. Вона зазнала сильних душевних страждань та переживань з приводу отримання її колегами даного листа, у звязку з чим просила визнати її недостовірною.

Рішенням Берегівського районного суду Закарпатської області від 23 березня 2016 року позов ОСОБА_6 задоволено частково, визнано недостовірною інформацію, яка порушила особисте немайнове право ОСОБА_6, викладену ОСОБА_7, ОСОБА_3Ю, ОСОБА_8, ОСОБА_4, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_5 в листі на імя голів Комітету з питань науки і освіти та Комітету з питань боротьби з організованою злочинністю і корупцією ОСОБА_12 України, а саме в таких висловленнях: - за період з 1998 по 2012 роки з ініційовано і проведено 41 вилучення землі дослідних установа Інституту загальною площею 2027,15 га; - майстерно провела маніпуляції з документами, гроші за перепродаж основних масивів землі опинилися на рахунку її приватної фірми ТОВ «СААБ», селяни залишились обдуреними; - покінчила із ставком площею 17 га, а щоб поховати кінці у воду, батько позивачки продав його своїм однородцям вірменам; - на виконання договору від 09 січня 2009 року ОСОБА_8 в день підписання угоди перерахував інституту 100000 гривень; - важкою кримінальною рукою списано, безкоштовно передано іншим комерційним організаціям, або ж продано за заниженими цінами 11 будівель гаражів, тракторних парків, механічних та ремонтних майстерень, електроцеху; - різними нечестивими формами та методами наживи (сумнівне списання, продаж начебто металобрухту тощо) ОСОБА_6 позбавила закарпатську науку оптом і в роздріб 78 одиниць сільгосптехніки; - ОСОБА_6 за зниженою вартістю продала членам своєї родини окремі обєкти; - призупинила функціонування 19-ти обєктів соціально-культурного призначення; - звільняла десятки кваліфікованих спеціалістів; - винесено два злочинних рішення «Про списання виноробного заводу Інституту винограду і вина «Магарач», Про знищення 15,85 га селекційних виноградників». Зобовязано ОСОБА_7, ОСОБА_3Ю, ОСОБА_8, ОСОБА_4, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_5 спростувати вказану недостовірну інформацію відносно ОСОБА_6 шляхом письмового звернення до голів Комітету з питань науки і освіти та Комітету з питань боротьби з організованою злочинністю і корупцією ОСОБА_12 України.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_6 про визнання недостовірною інформації про неї, викладеної ОСОБА_7, ОСОБА_3Ю, ОСОБА_8, ОСОБА_4, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_5 в листі на імя голів Комітету з питань науки і освіти та Комітету з питань боротьби з організованою злочинністю і корупцією ОСОБА_12 України, а саме: - 16 років проводить руйнівну діяльність у регіоні, а останніх два роки - на теренах України; - вірно і свято служила попередній злочинній владі, - кримінальна біографія ОСОБА_14; - скорумпована особа, та зобовязання відповідачів спростувати недостовірну інформацію відносно ОСОБА_6 в даній частині шляхом письмового звернення до голів Комітету з питань науки і освіти та Комітету з питань боротьби з організованою злочинністю і корупцією ОСОБА_12 України відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_2 ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції як незаконне та необґрунтоване, та таке, що ухвалено на припущеннях, із ухваленням по справі нового рішення про відмову в задоволення позову ОСОБА_6 Зазначає, що судом не перевірено, чи відповідають прізвища та ініціали відповідачів їхнім підписам, вважає, що суд безпідставно поклав на відповідачів доведення певних обставин, порушивши принцип презумпції невинуватості закріплений Конституцією України, вказує також на те, що рішення не відповідає усталій практиці Європейського суду з прав людини. Наводить й інші доводи з яких на його думку апеляційна скарга підлягає до задоволення а рішення суду першої інстанції скасуванню.

Заслухавши суддю доповідача, представника апелянта та представника позивача, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом норм матеріального та процесуального права при ухваленні оскаржуваного судового рішення, знаходить апеляційну скаргу такою, що підлягає до часткового задоволенню на таких підставах.

Судом встановлено, що із листа-підтвердження начальника Відділу контролю виконання та діловодства НААН України про отримання електронного повідомлення від 23.04.2015 року №1-7/158, згідно обробленої інформації загального архіву електронних поштових скриньок мережі НААН України 22 червня 2014 року о 12:39:26 з електронної адреси на офіційні електронні скриньки обласних інститутів та дослідних господарств НААН України надійшов електронний лист під назвою «Звернення про безлад в НААН» з прикріпленим текстовим файлом «Злочинні дії ОСОБА_14». Згідно змісту даного текстового повідомлення такий скерований ОСОБА_12 України, Голові Комітету з питань науки і освіти, Голові Комітету з питань боротьби з організованою злочинністю і корупцією та підписано вісьмома особами які є відповідачами по даній цивільній справі.

Лист підписаний вісьмома особами відповідачами по справі надрукований компютерним набором на обох сторінках містить інформацію на пяти аркушах і за змістом складається із 8 пунктів та підпунктами пронумерованими літерами. У звязку з великим обсягом інформації яка викладена у вказаному листі та відповідно до вимог ст. 30 ЗУ «Про інформацію» з метою встановлення, що за замістом вказаного листа слід вважати оціночним судженням, а що викладено у формі твердження судом першої інстанції ухвалою від 06 жовтня 2015 року призначена судово-лінгвістична експертиза (а.с.64-66).

Згідно висновку судово-лінгвістичної експертизи від 08.12.2015 року №056/859-2 (а.с.83-110) дано відповіді на питання що у висловленнях, які є складовою частиною листа, міститься ряд інформації яка висловлена у формі твердження та зазначено, яка саме інформація в тексті та у яких вираження викладено у стверджувальній формі, а також зазначено яка інформація у викладеному тексті містить оціночні судження та даний чіткий перелік вираження у відповідних висловленнях.

Суд першої інстанції частково задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_6 вірно зазначив, що матеріалами справи стверджено, що позивачкою доведено, як сам факт поширення про неї недостовірної інформації відповідачами, тобто доведення недостовірної інформації до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб зокрема працівникам обласних інститутів та дослідних господарств ОСОБА_13 Аграрних Наук України, шляхом надсилання вказаного листа на їх електронні засоби звязку, що порушує її особисті немайнові права, тобто завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, а також те, що відповідачі по справі в свою чергу не довели, що інформація яка висловлена в листі у формі твердження є достовірною, та не спростували доводи позивачки, що не вони її поширили.

При цьому суд вірно задовольнив позовні вимоги ОСОБА_6 тільки в частині висловлювань які містилися в даному листі та викладенні у формі твердження, та відповідно відмовив у позовних вимогах щодо спростування інформації викладенні у вказаному листі які викладені у формі оціночного судження згідно вимог ст. 277 ЦК України.

Доводи апеляційної скарги, що позивачкою не доведено, що саме відповідачі підписали вказаний лист, а отже саме вони є належними відповідачами по справі, що не враховано судом першої інстанції не заслуговують на увагу з огляду на таке.

Законом України «Про звернення громадян» № 393/96-ВР у редакції чинній на час відповідного звернення врегульовано загальний порядок та вимоги відповідного звернення, зокрема, що під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги (ст.3), що звернення може бути подано окремою особою (індивідуальне) або групою осіб (колективне) Письмове звернення надсилається поштою або передається громадянином до відповідного органу, установи особисто чи через уповноважену ним особу, повноваження якої оформлені відповідно до законодавства. Письмове звернення також може бути надіслане з використанням мережі Інтернет, засобів електронного зв'язку (електронне звернення). У зверненні має бути зазначено прізвище, ім'я, по батькові, місце проживання громадянина, викладено суть порушеного питання, зауваження, пропозиції, заяви чи скарги, прохання чи вимоги. Письмове звернення повинно бути підписано заявником (заявниками) із зазначенням дати (ст.5).

Суд першої інстанції встановивши, що текс листа адресований головам Комітету з питань науки і освіти та Комітету з питань боротьби з організованою злочинністю і корупцію Верховної ОСОБА_12 України за підписами ОСОБА_7, ОСОБА_3, ОСОБА_8, ОСОБА_4, ОСОБА_9, ОСОБА_15, ОСОБА_11 та ОСОБА_16, який формою та змістом відповідає вимогам ЗУ «Про звернення громадян», правильно виходив із того, що вказаний тест листа є колективним звернення саме вказаних осіб, які і є належними відповідачами по вказаній справі, як автори вказаного листа, за відсутністю спростування протилежного.

Разом з тим представник відповідача заперечуючи, що судом не встановлено факт підписання відповідачами спірного листа без призначення по справі судово-почеркознавчої експертизи, після розяснення йому в судді апеляційної інстанції відповідно до ч.4 ст.10 ЦПК України, його право заявити, в тому числі і в судді апеляційної інстанції, відповідне клопотання про призначення судово-почеркознавчої експертизи (в тому числі і на підставі ксерокопії листа а.с.6-9) відмовився заявляти вказане клопотання з посиланням на те, що дану обставину повинна доводити позивач та його представник у справі.

За таки обставин, виходячи із змісту ч.1 ст.60 ЦПК України, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України, колегія суддів приходить висновку, що за наявності письмового колективного звернення яке містить підписи осіб відповідачів по справі, та яке відповідає ст.5 ЗУ «Про звернення громадян» щодо вимог про звернення, суд першої інстанції прийшов правомірного висновку, що зазначення у позові особи як автори вказаного листа, є належними відповідачами по даній справі. В той же час відповідачі відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України не спростували належними та допустимими доказами, що вказані підписи їм не належать в силу чого вони не є належними відповідачами по справі.

Не заслуговує на увагу і доводи апелянта, що судом першої інстанції порушено принцип презумпції невинуватості, оскільки по-перше такий принцип стосується іншої галузі права та не застосовується до цивільних відносин, а по-друге суд першої інстанції правильно зазначив у рішенні, що відповідно до ч. 3 ст. 277 ЦК України негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила не доведе протилежного. І відповідно до встановлених матеріалів, встановивши що в листі який підписаний відповідачами міститься ряд негативної інформації викладеної у формі твердження, є недостовірною, оскільки, відповідачами не стверджено протилежного.

Разом з тим рішення в частині зобовязання відповідачів ОСОБА_7, ОСОБА_3Ю, ОСОБА_8, ОСОБА_4, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_5 спростувати вказану недостовірну інформацію відносно ОСОБА_6 шляхом письмового звернення до голів Комітету з питань науки і освіти та Комітету з питань боротьби з організованою злочинністю і корупцією ОСОБА_12 України, не можна визнати обґрунтованим та таким, що відповідає фактичним матеріалам справи.

Згідно п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 року №1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» вибір способу захисту особистого немайнового права, зокрема права на повагу до гідності та честі, права на недоторканість ділової репутації, належить позивачеві. Разом із тим, особа, право якої порушено, може обрати як загальний, так і спеціальний способи захисту свого права, визначені законом, який регламентує конкретні цивільні правовідносини. У зв'язку з цим суди повинні брати до уваги, що відповідно до статті 275 ЦК захист особистого немайнового права здійснюється у спосіб, встановлений главою 3 цього Кодексу, а також іншими способами відповідно до змісту цього права, способу його поширення та наслідків, що їх спричинило це порушення. До таких спеціальних способів захисту відносяться, наприклад, спростування недостовірної інформації та/або право на відповідь (стаття 277 ЦК), заборона поширення інформації, якою порушуються особисті немайнові права (стаття 278 ЦК) тощо.

Як вбачається із п.2 прохальної частини позовної заяви ОСОБА_6 (а.с.5 на зворотній сторінці) так просила зобовязати відповідачів спростувати вказану недостовірну інформацію відносно неї, ОСОБА_6, шляхом письмового звернення до голів Комітету з питань науки і освіти та Комітету з питань боротьби з організованою злочинністю і корупцією ОСОБА_12 України.

Разом з тим, як вбачається із матеріалів справи, даний лист у своєму заголовку хоч і містить інформацію, що такий адресований голові Комітету з питань науки і освіти ОСОБА_12 України ОСОБА_17 та голові Комітету з питань боротьби з організованою злочинністю і корупцією ОСОБА_12 України ОСОБА_18, про те в матеріалах справи відсутні дані, що вказаний лист був направлений саме зазначеним особам та мало місце поширення вказаної інформації саме цим адресатам. Натомість, як уже було зазначено, є доведеним факт поширення про ОСОБА_19, недостовірної інформації працівникам обласних інститутів та дослідних господарств ОСОБА_13 Аграрних Наук України, шляхом надсилання вказаного листа на їх електронні засоби звязку. В силу чого колегія суддів приходить висновку, що в цій частині позовні вимоги є недоведеними і такі задоволенню не підлягають.

А отже рішення суду першої інстанції частині задоволення позову про зобовязання відповідачів спростувати вказану недостовірну інформацію відносно ОСОБА_6, шляхом письмового звернення до голів Комітету з питань науки і освіти та Комітету та з питань боротьби з організованою злочинністю і корупцією ОСОБА_12 України, підлягає скасуванню із ухваленням в цій частині нового рішення про відмову у задоволенні даної позовної вимоги ОСОБА_6

Керуючись ст.ст. 270, 277, 302 ЦК України, постановою Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 року №1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», ст.ст. 307, 309, 316 ЦПК України колегія суддів,

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_2 який є представником відповідачів по справі ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 задовольнити частково.

Рішення Берегівського районного суду Закарпатської області від 23 березня 2016 року змінити, скасувавши його в частині зобовязання відповідачів ОСОБА_7, ОСОБА_3, ОСОБА_8, ОСОБА_4, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_5 спростувати вказану недостовірну інформацію відносно ОСОБА_6 шляхом письмового звернення до голів Комітету з питань науки і освіти та Комітету з питань боротьби з організованою злочинністю і корупцією ОСОБА_12 України, і в цій частині позовних вимог ОСОБА_20 відмовити.

В решті рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку на протязі двадцяти днів з дня набрання ним законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя-доповідач: Судді: