Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Є.У.№ 336/2913/16-ц Головуючий у 1-й інстанції: Дмитрюк О.В.
Провадженння № 22-ц/778/4255/16 Суддя-доповідач: ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2016 року місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого, суддіОСОБА_1
суддів:ОСОБА_2
ОСОБА_3
секретарОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 в особі представника ОСОБА_6 на рішення Шевченівського районного суду м. Запоріжжя від 25 серпня 2016 року по справі за позовом Концерну «Міські теплові мережі» до ОСОБА_7, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води,

В С Т А Н О В И Л А:

У травні 2016 року Концерн «МТМ» звернувся до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що згідно п.1.3 рішення виконавчого комітету Запорізької міської Ради № 25 від 29.01.2009 року «Про визначення виконавців житлово-комунальних послуг» у м. Запоріжжя, починаючи з 01.01.2009 року виконавцем житлово-комунальних послуг для населення, що мешкає у житловому фонді комунальної власності з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води визначено концерн «МТМ» в будинках, мережі яких безпосередньо приєднані до теплових мереж концерну «МТМ».

Позивач у період з січня 2015 року по березень 2016 року надав відповідачам послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води у приміщення, розташоване за адресою: м. Запоріжжя, вул. Стефанова, б. 44, кв. 85 на загальну суму 17642,60 грн., з яких відповідачами сплачено 100 грн. Загальна сума заборгованості складає 17542,60 грн.

Посилаючись на зазначені обставині позивач просив суд, стягнути з відповідачів в солідарному порядку заборгованість за послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води в сумі 17542,60 грн. та судові витрати.

Рішенням Шевченівського районного суду м. Запоріжжя від 25 серпня 2016 року позов задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_7, ОСОБА_5 на користь Концерну «Міські теплові мережі» заборгованість за надані послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води в сумі 17 542,60 грн. Стягнуто з ОСОБА_7 на користь Концерну «Міські теплові мережі» судовий збір в сумі 689 грн. Стягнуто з ОСОБА_5 на користь Концерну «Міські теплові мережі» судовий збір в сумі 689 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_5 в особі представника ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове по суті позовних вимог.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю - доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_5 зареєстрований у ІНФОРМАЦІЯ_1 з 30.01.2007 року (а.с.8) разом з ОСОБА_7, яка зареєстрована за вказаною адресою з 21.09.2004 року. Вони є споживачами послуг Концерну «МТМ» з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води.

На підставі заяви Концерну «МТМ» 02.12.2015 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя був виданий судовий наказ про солідарне стягнення з ОСОБА_7, ОСОБА_5 заборгованості по оплаті за надані послуги у розмірі 4595,14 грн.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 13 квітня 2016 року зазначений судовий наказ скасований.

Обов'язок відповідачів сплатити борг за надані послуги ґрунтується на вимогах ст.ст. 509, 525, 526 Цивільного Кодексу України, та нормах Закону України «Про житлово-комунальні послуги». Правовідносини між сторонами також регулюються Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005 року (далі Правила).

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживачі зобов'язані оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Концерн «МТМ» зареєстрований у державному реєстрі, що підтверджується свідоцтвом про державу реєстрацію юридичної особи від 26 липня 2002 року (а.с.18).

Відповідно до п. 2.1 Статуту Концерну «МТМ», предметом його діяльності є здійснення виробничо-технічної діяльності, спрямованої на надійне та безперебійне забезпечення споживачів тепловою енергією, одержання прибутку для здійснення діяльності Концерну «МТМ» та задоволення на його основі соціально-економічних інтересів трудового колективу Концерну «МТМ».

Право Концерну «МТМ» на отримання оплати за надані послуги з опалення підтверджено рішенням виконавчого комітету Запорізької міської Ради № 5 від 29 січня 2009 року "Про визначення виконавців житлово-комунальних послуг у м. Запоріжжі", відповідно до якого з 01 січня 2009 року в м. Запоріжжі виконавцем житлово-комунальних послуг для населення, що мешкає у житловому фонді комунальної власності, з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води визначено Концерн «МТМ» в будинках, мережі яких безпосередньо приєднані до теплових мереж Концерну «МТМ».

Відповідно до ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку.

Згідно з наданим позивачем розрахунком, заборгованість з оплати наданих послуг із централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води у квартиру АДРЕСА_1 за період з 01 січня 2015 року по 31 березня 2016 року становить 17 542,60 грн. (а.с.7).

Вказаний розрахунок відповідачами не спростований.

Згідно ст.ст. 19, 25 Закону України «Про теплопостачання», споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію і у разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії теплопостачальної організації остання має право на стягнення заборгованості.

Відповідно до «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», які затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630, плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку. Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим (п. 18 Правил).

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з п. 5 ч. 3 ст. 20, ч.1-2 ст.32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку.

Пунктом 29 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21 липня 2005 року передбачено, що оплату послуг мають проводити всі зареєстровані у жилому приміщенні особи, крім випадків, коли вони тимчасово відсутні в ньому і подали письмову заяву та офіційний документ, що підтверджує відсутність.

Відповідач ОСОБА_5 в заперечення позову та в обґрунтування доводів апеляційної скарги посилався на те, що у нього з ОСОБА_7 була усна домовленість про сплату заборгованості за вказані послуги кожним окремо. 14.02.2015 року ОСОБА_5 переїхав на тимчасове проживання до своєї дівчини за адресою: АДРЕСА_2, де зараз і мешкає, про що надав акт комунальної організації, де він і сплачує послуги.

Однак суд першої інстанції оцінюючи вказані доводи вірно зазначив, що письмові докази його фактичного мешкання за іншою адресо, не свідчать про те, що ОСОБА_5 звертався до позивача з відповідною письмовою заявою та офіційним документом, що підтверджував би його відсутність.

Від наданих позивачем послуг у встановленому законом порядку не відмовлявся, з заявою про їх відсутність у квартирі до позивача не звертався, офіційний документ, що підтверджує його відсутність у житловому приміщенні, не надавав, однак послуги за опалення та гаряче теплопостачання не оплачував.

Суд попередньої інстанції вірно зазначив, що суду не надано належних та допустимих доказів того, що ОСОБА_5 не користувався послугами централізованого опалення за вказаний період з дозволу відповідних органів виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства у відповідності з Правилами надання послуг з центрального опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21 липня 2005 року.

Як вірно зазначив суд, відповідач ОСОБА_5 зареєстрований у вказаній квартирі з 2007 року і разом з ОСОБА_7 є споживачем послуг Концерну «МТМ» з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води, він є власником частки житлового приміщення, письмовий договір щодо його особистої відповідальності за неоплату наданих позивачем послуг не укладено.

З вказаними висновками погоджується і колегія суддів.

Представник ОСОБА_5 колегії суддів вказав на те, що ОСОБА_5 є співвласником квартири за адресою: м. Запоріжжя, вул. Стефанова, б. 44, кв. 85 на підставі договору купівлі-продажу.

Відповідно до ч. 4 ст. 319 ЦК України власність зобовязує.

Тому ОСОБА_5, при умові, що він є співвласником вказаної квартири, зобовязаний сплачувати за послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води. незалежно від місяця проживання, та незалежно від користування чи не користування вказаними послугами.

Таким чином, суд попередньої інстанції, виходячи з викладеного прийшов до правильного висновку щодо стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги з обох відповідачів.

Доводи апеляційної скарги зводяться лише до незгоди з рішенням суду першої інстанції, ґрунтуються фактично на тих же доводах, на які посилався відповідач ОСОБА_5 в суді першої інстанції, як на підстави своїх заперечень проти позову, вони фактично вірно оцінені судом першої інстанції в оскаржуваному рішенні, перевірені як зазначено вище колегією суддів і його висновків не спростовують.

Зазначені доводи, викладені в апеляційній скарзі щодо непроживання відповідача за спірною адресою, про неотримання ним послуг взагалі, не спростовують висновки суду першої інстанції і не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, які являються обов'язковою підставою для скасування судового рішення.

Отже висновки суду першої інстанції відповідають матеріалам справи, рішення суду ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, та підстав для його скасування колегія судів

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Шевченівського районного суду м. Запоріжжя від 25 серпня 2016 року по цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: