Провадження №4-с/193/4/16
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
УХВАЛА

02 вересня 2016 року сел.Софіївка

Софіївський районний суд Дніпропетровської області в складі:

судді Патинка А.Г.

при секретарі Ратушній В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в сел. Софіївка цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця; особа рішення, якої оскаржується: старшого державного виконавця відділу ДВС Софіївського районного управління юстиції ОСОБА_2, -

У С Т А Н О В И В:

2 серпня 2016 року до Софіївського районного суду Дніпропетровської області надійшла справа із Апеляційного суду Дніпропетровської області за скаргою ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця відділу ДВС Софіївського районного управління юстиції ОСОБА_2, мотивуючи її тим, що рішенням Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 13 липня 2015 року були задоволені її позовні вимоги та визнано недійсним реєстрацію у відділі Держкомзему у Софіївському районі Дніпропетровської області за №02131 від 29.10.2012 року і повернув стороні по договору до первісного стану.

Відповідно зазначеного рішення суду був виданий виконавчий лист за №193/1728/13-ц та подано із відповідною заявою до відділу Софіївського ДВС 15 лютого 2016 року.

На підставі сказаного виконавчий лист старший державний виконавець відділу ДВС Софіївського районного управління юстиції ОСОБА_2 17.02.2016 року виніс постанову про відмову у прийнятті до провадження виконавчого документа та у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання. Підставою для відмови було наступне:

Відповідно до ст.32 Закону України «Про виконавче провадження» заходом примусового виконання є: звернення стягнення на кошти та інше майно боржника; звернення стягнення на заробітну плату, доходи, пенсію; вилучення боржника і передача стягувачу певних предметів; заходи зобов'язального характеру. Тобто, відсутній спосіб виконання виконавчого листа від 13.08.2015 року.

Також ст. державний виконавець Круглик А.М. у постанові рекомендував їй для врегулювання даного питання звернутися в центр надання адміністративних послуг.

ОСОБА_1 вважає, що ст.державний виконавець Круглик А.М. неправомірно виніс постанову про відмову у прийнятті до провадження виконавчого документа та у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання, оскільки відповідно ст. 32 ЗУ «Про виконавче провадження» одним із заходів зобов'язального характеру є п. 4) заходи зобов'язального характеру, тобто ст. державний виконавець Круглик А.М. саме і міг зобов'язати відділ Держкомзему в зв'язку із визнанням судом недійсним договору оренди землі №34 від 01.09.2013 року скасувати державну реєстрацію у відділі Держкомзему в Софіївському районі Дніпропетровської області за №02131 від 29.10.2012 року договір оренди землі №34 від 01.09.2012 року.

Також просить прийняти до уваги, що оскаржувану постанову від 17 лютого 2016 року ОСОБА_1 стало відомо від її представника ОСОБА_3, якому 03 березня 2016 року надали на руки зазначену постанову, в зв'язку з чим просить визнати строк пропуску скарги на дії державного виконавця по поважним причинам та поновити його.

ОСОБА_1І просить визнати незаконною та скасувати постанову старшого державного виконавця відділу ДВС Софіївського районного управління юстиції ОСОБА_2 від 17 лютого 2016 року ВП №50211750 щодо відмови у прийнятті до провадження виконавчого документа та у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання по виконавчому листі за №193/1728/13-ц від 01.02.2016 року.

Заявник, представник заявника в судове засідання не з'явились, надали суду заяву про розгляд справи без їх участі.

Старший державний виконавець відділу ДВС Софіївського районного управління юстиції ОСОБА_2М будучи двічі увідомленою про розгляд справи, в судове засідання не з'явилась, про причини неявки суд не увідомила.

За встановлених обставин, виходячи з роз'яснень, які містяться в пункті четвертому постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 26 грудня 2003 року "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження" розгляд справи можливий без участі державного виконавця, який належним чином повідомлений про дату та час її розгляду і не повідомив про причини неявки.

Суд розглядає справу, у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, перевіривши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані у справі докази, вважає, що скарга підлягає до задоволення, виходячи з наступних мотивів.

Судом встановлено, що рішенням Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 13 липня 2015 року були задоволені позовні вимоги ОСОБА_1 та визнано недійсним договір оренди землі № 34 від 01.09.2012 року та скасовано державну реєстрацію у відділі Держкомзему у Софіївському районі Дніпропетровської області за № 02131 від 29.10.2012 року і повернуто стороні по договору до первісного стану.

На підставі зазначеного рішення суду заявник отримала виконавчий лист виданий 01 лютого 2016 року, який направлено до відділу ДВС Софіївського районного управління юстиції для примусового виконання.

Постановою старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Софіївського районного управління юстиції ОСОБА_2 від 17 лютого 2016 року ВП № 50211750 заявнику відмовлено у прийнятті до провадження виконавчого документа та у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання. У мотивувальній частині постанови від 17.02.2016 року старший державний виконавець Круглик А.М. зазначив, що виконавчим документом не встановлено заходів примусового виконання рішення, передбачених ст.32 Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно вимог ч.5 ст. 124, п.9 ч.3 ст. 129 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України. Такий же припис закону закріплений і у ч. 1 ст. 14 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, суд при вирішенні справи має керуватися принципом законності, відповідно до якого має перевіряти чи діяли органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи лише на підставі закону в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог п.1 ч.2 ст.3 Закону України «Про виконавче провадження» державною виконавчою службою підлягають виконанню виконавчі листи, що видаються судами. Згідно п.1 ч.1 ст.18 цього ж закону державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення, зазначеного в статті 3 цього Закону.

Згідно із ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати заходів примусового виконання рішень, встановлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії. За приписами ст. 17 Закону примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.

В якості підстав відмови у відкритті виконавчого провадження відповідач послався на пункт 8 ч.1 ст.26 Закону «Про виконавче провадження», яким передбачено, що державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі: наявності інших передбачених законом обставин, що виключають здійснення виконавчого провадження оскільки виконавчим документом не встановлено заходів примусового виконання рішення, передбачених ст.32 вищезгаданого Закону.

В той же час, вимоги до виконавчого документа визначені у статті 18 вищезгаданого Закону. При цьому у вказаній статті не міститься жодного посилання на те, що виконавчий документ повинен мати зобов'язальний характер, на відсутності чого наполягає державний виконавець, а у ст.32 Закону визначено заходи примусового виконання рішень, в том числі інші заходи, передбачені рішенням. Отже, вказана умова не могла бути підставою для відмови у відкритті виконавчого провадження.

Судом досліджено виконавчий листа № 193/1728/13-ц від 13 липня 2015 року із змісту якого вбачається, що він містить вимогу резолютивної частини судового рішення, яким визнано недійсним договору оренди землі №34 від 01.09.2013 року скасовано державну реєстрацію у відділі Держкомзему в Софіївському районі Дніпропетровської області за №02131 від 29.10.2012 року і повернено стороні по договору до первісного стану.За таких обставин, враховуючи те, що Фермерське господарство «РОСАНА», яке було відповідачем по справі по справі, повинно здійснити певні дії, зокрема скасувати державну реєстрацію договір оренди, тощо.

Тобто, за своїм змістом виконавчий документ передбачає вчинення певних дій, контроль за виконанням яких здійснюється в ході виконавчого провадження в порядку ст. 75 Закону, частина 1 якого передбачає, що після відкриття виконавчого провадження за виконавчим документом, що зобов'язує боржника вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, державний виконавець перевіряє виконання рішення не пізніше ніж на наступний день після закінчення строку, встановленого частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, його виконання перевіряється не пізніше наступного робочого дня після відкриття виконавчого провадження.

Враховуючи викладене, суд не приймає до уваги доводи державного виконавця, що у виконавчому листі відсутній зобов'язальний характер виконавчого документу, оскільки це не відповідає обставинам справи та приписам спеціального закону і є безпідставним.

Відповідно до статті 385 ЦПК скаргу на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби може бути подано до суду у десятиденний строк, а при оскарженні постанови про відкладення провадження виконавчих дій - у триденний строк, які обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод.

Оскільки строк є процесуальним, то суд вважає, що його слід поновити так як пропущений з поважних причин за заявою заявника.

Виходячи із вимог ст.11 ЦПК України, відповідно яких, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, суд приходить до висновку, що вимоги скарги на дії старшого державного виконавця відділу ДВС Софіївського районного управління юстиції ОСОБА_2Мпри винесенні постанови від 17.02.2016 року ВП № 50211750, а також визнання незаконною та скасування постанови старшого державного виконавця відділу ДВС Софіївського районного управління юстиції ОСОБА_2 від 17.02.2016 року ВП №50211750 щодо відмови у прийнятті до провадження виконавчого документа та у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання по виконавчому листі за №193/1728/13-ц від 01.02.2016 року підлягають задоволенню.

Враховуючи викладене,на підставі ст.ст. 3, 11, 17, 18, 25, 26, 32, 75 Закону України «Про виконавче провадження», керуючись ст.ст. 10, 11, 14, 197, 210,212, 383-387 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк для подачі скарги до суду.

Скаргу ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати незаконною та скасувати постанову старшого державного виконавця відділу ДВС Софіївського районного управління юстиції ОСОБА_2 від 17 лютого 2016 року ВП №50211750 щодо відмови у прийнятті до провадження виконавчого документа та у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання по виконавчому листі за №193/1728/13-ц від 01 лютого 2016 року.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Софіївський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в п'ятиденний строк з дня проголошення ухвали. Особами, без участі яких постановлено ухвалу, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: А.Г.Патинка