Провадження № 4-с/127/98/16
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 травня 2016 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Іщук Т.П.,

при секретарі Боднар В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Вінниці скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Замостянського відділу ДВС Вінницького міського управління юстиції ОСОБА_2, за участі заінтересованої особи - ОСОБА_3,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду зі скаргою на дії державного виконавця Замостянського відділу ДВС Вінницького міського управління юстиції ОСОБА_2, за участі заінтересованої особи - ОСОБА_3, та просила визнати неправомірною та скасувати постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження (відмову у прийняті до провадження виконавчого документа) з примусового виконання виконавчого листа №127/26404/15-ц, виданого 04.02.2016 року Вінницьким міським судом Вінницької області на виконання рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 14.01.2016 року у справі №127/26404/15-ц та зобовязати здійснювати належними чином виконання вказаного рішення. Свої вимоги мотивувала тим, вона звернулася до ВДВС за місцезнаходження майна боржника, про яке їй стало відомо, із заявою про примусове виконання рішення суду по справі №127/26404/15-ц, подавши відповідно заяву та виконавчий лист. Оскаржуваною постановою їй було відмовлено у відкритті виконавчого провадження з тих підстав, що у заяві не вказана повна адреса боржника, тому виконавчий документ предявлено не за місцем виконання. Таку постанову вважає неправомірно, оскільки зазначення місцезнаходження майна є її правом, а не обовязком, дані про боржника є повними. Вважаючи свої права як стягувача порушеними, заявник просила задовольнити скаргу.

Заявник в судове засідання не зявилася, в своїй заяві просила розгляд справи провести у її відсутність.

Представник субєкта оскарження також не зявився в судове засідання, подав заяву відповідно до якої просив розгляд скарги провести у їх відсутність та відмовити в її задоволенні.

Заінтересована особа в судове засідання не зявилася, про причини неявки суд не повідомила.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до наступного.

Судом встановлено, що рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 14.01.2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_3, позов задоволено, стягнуто на користь позивача 13 905, 77 грн.

На підставі цього рішення ОСОБА_1 отримала виконавчий лист за №127/26404/15-ц. Виконавчий лист відповідає вимогам, встановленим ст.18 Закону України «Про виконавче провадження».

05.02.2016 року ОСОБА_1 подала до Замостянського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції заяву разом з виконавчим листом, в якій просила прийняти виконавчий лист до виконання, винести постанову про відкриття виконавчого провадження та у межах строків, передбачених Законом України "Про виконавче провадження", здійснити всі можливі заходи для повного виконання зазначеного судового рішення. При цьому заявник повідомила у своїй заяві місцепроживання боржника: м.Вінниця,1-й проїзд Блюхера,22, а також, що їй відомо про належне боржнику на праві приватної власності обладнання, за допомогою якого він обробляє деревину, виготовляє на продаж вироби з неї, яке знаходиться у складських приміщеннях, які розташовані по вул.Цимлянська у м. Вінниці з-права зразу ж за залізничними коліями (на території колишнього Замостянського району м. Вінниці).

08.02.2016 року державним виконавцем винесена постанова про відкриття виконавчого провадження (ВП №50099109) за виконавчим листом №127/26404/15-ц, виданим на виконання рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 14.01.2016 року у справі № 127/26404/15-ц.

Постановою начальника Замостянського відділу ДВС від 01.03.2016 року скасовано постанову про відкриття виконавчого провадження від 08.02.2016 року по виконавчому провадженні №50099109 та постановою від 02.03.2016 року скасовано процесуальний документ «Постанову про відкриття виконавчого провадження від 08 лютого 2016 року».

02.03.2016 року головним державним виконавцем винесена постанова про відмову у відкритті виконавчого провадження (відмову в прийняті до провадження виконавчого документа). Дана постанова обґрунтована тим, що згідно виконавчого листа Вінницького міського суду Вінницької області від 04.02.2016 року ОСОБА_3 мешкає по 1-му проїзду Блюхера, 2, згідно заяви про відкриття виконавчого провадження від 05.02.2016 року не вказана повна адреса боржника, а саме: м.Вінниця, вул.Гонти, а тому виконавчий документ предявлений не за місцем виконання. Керуючись п п. 6, 4, 8 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження», відмовлено в прийняті до провадження виконавчого документа та у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа №127/26404/15.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону, зокрема, за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення; у заяві про відкриття виконавчого провадження стягувач вправі зазначити відомості, що ідентифікують боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення (рахунок боржника, місце роботи чи отримання ним інших доходів, місцезнаходження його майна тощо), а також шляхи отримання ним коштів, стягнутих з боржника.

Відповідно до ст.20 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця виконання між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії з виконання рішення на території, на яку поширюються їх функції, належить стягувачу.

Відповідно до ст.26 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження, зокрема, у разі: пред'явлення виконавчого документа до органу державної виконавчої служби не за місцем або не за підвідомчістю виконання рішення (п.4); невідповідності виконавчого документа вимогам, передбаченим статтею 18 цього Закону (п.6); наявності інших передбачених законом обставин, що виключають здійснення виконавчого провадження (8).

Саме вказаними положеннями керувався державний виконавець при винесені оскаржуваної постанови.

Як встановлено судом, стягувач, звертаючись до ВДВС, подала заяву про примусове виконання рішення суд та оригінал виконавчого листа. Вказаний виконавчий лист і за формою і за змістом відповідає вимогам ст.18 Закону України «Про виконавче провадження, іншого судом не встановлено, а тому висновки державного виконавця з посиланням на п.6 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження» є безпідставними та не неправомірними. Як безпідставними є посилання на п.8 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки інших передбачених законом обставин, що виключають здійснення виконавчого провадження, державний виконавець не зазначив, а судом не встановлено.

Щодо не зазначення повної адреси боржника у заяві, то вказане не може бути підставою для відмови у відкритті виконавчого провадження. До того ж, як встановлено, стягувач, звертаючись до вказаного органу державної виконавчої служби, повідомила про належне боржнику на праві приватної власності обладнання, за допомогою якого він обробляє деревину, виготовляє на продаж вироби з неї, яке знаходиться у складських приміщеннях, які розташовані по вул.Цимлянська у м. Вінниці з- права, зразу ж за залізничними коліями (на території колишнього Замостянського району м. Вінниці). Тобто заявник вказала не адресу боржника, а місцезнаходження його майна, про яке їй відомо. Саме це місцезнаходження майна і стало підставою для звернення заявника до вказаного органу ДВС.

Суд звертає увагу, що відповідно до ст.19 вказаного вище Закону стягувач вправі зазначати додаткові відомості, зокрема відомості щодо місцезнаходження майна боржника.

При цьому суд відмічає, що нормами чинного законодавства не визначено поняття «місцезнаходження рухомого майна» та відповідних вимог до його зазначення. Фактично, відмовляючи у відкриті виконавчого провадження, державний виконавець безпідставно ототожнив адресу (місцепроживання) з місцезнаходженням рухомого майна та передчасно дійшов висновку про предявлення виконавчого документу не за місцем виконання. При цьому, що місце виконання визначається в силу положень ст.20 Закону України «Про виконавче провадження» і місцезнаходженням майна. Таке зазначення заявником місцезнаходження майна не перешкоджає державному виконавцю виконання своїх зобовязань по встановленню місця його знаходження та вжиттю заходів щодо виконання рішення суду.

Державний виконавець зобовязаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не порушувати права та законні інтереси у своїй діяльності фізичних та юридичних осіб (частина 1 ст.6 Закону). Державний виконавець зобовязаний вживати передбачених цим законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим законом (ст.11 Закону).

Заявник, скористалася своїм правом вибору місця виконання рішення суду, подавши заяву до органу ДВС саме за місцезнаходження рухомого майна, таке право визначене статтею 20 Закону України «Про виконавче провадження», це право заявника є абсолютним і не може бути обмежено.

При розгляді справи суд враховує, що принципом цивільного судочинства є виконуваність та обовязковість рішень суду. Крім того, виконання рішення суду є елементом справедливого судового розгляду, передбаченого ст. 6 Конвенції прав людини та основоположних свобод.

Відповідно до ч.1ст. 6 Конвенції прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Оскільки ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" визначає виконавче провадження як завершальну стадію судового провадження, невиконання судового рішення є порушенням прав заявника, проголошених ст. 6 Конвенції прав людини та основоположних свобод.

За таких обставин суд приходить до висновку, що право заявника є порушеним, а постанова державного виконавця про відмову у відкритті виконавчого провадження (відмову у прийняті до провадження виконавчого документа) з примусового виконання виконавчого листа №127/26404/15-ц, виданого 04.02.2016 року Вінницьким міським судом Вінницької області на виконання рішення Вінницького міського суду Вінницької області від14.01.2016 року у справі №127/26404/15 - неправомірною, а тому підлягає скасуванню.

Щодо вимоги заявника про зобовязання державного виконавця належним чином здійснювати виконання вказаного рішення суду, то суд приймає до уваги позицію Верховного Суду України, викладену в п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 грудня 2003 року №14 "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження", відповідно до якої у разі визнання неправомірним рішення, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд зобов"язує їх усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює порушені права чи свободи заявника. При цьому, суд не вправі зобов'язувати зазначених осіб до вчинення тих дій, які згідно із Законом України можуть здійснюватися тільки державним виконавцем або відповідною посадовою особою державної виконавчої служби. Зважаючи, що виконання рішень судів покладено на державну виконавчу службу, державні виконавці в силу закону зобовязані неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти необхідні виконавчі дії, а тому суд не вправі зобовязувати їх виконувати те, що покладено на них в силу закону.

На підставі викладеного та керуючись Законом України «Про виконавче провадження», ст.ст. 385- 387 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Скаргу задовольнити частково.

Визнати неправомірною та скасувати постанову головного державного виконавця Замостянського відділу державної виконавчої службт Вінницького міського управління юстиції від 02 березня 2016 року про відмову у відкритті виконавчого провадження (відмову у прийняті до провадження виконавчого документа) з примусового виконання виконавчого листа №127/26404/15-ц, виданого 04.02.2016 року Вінницьким міським судом Вінницької області на виконання рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 14.01.2016 року у справі №127/26404/15-ц.

В решті вимог відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду Вінницької області через Вінницький міський суд Вінницької області шляхом подачі в пятиденний строк з дня її проголошення апеляційної скарги.

Суддя: