1Справа № 335/8015/16-ц 2/335/1773/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2016 року Орджонікідзевський районний суд міста Запоріжжя в складі

головуючого судді Соболєвої І.П.,

при секретарі Школяр К.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району, Запорізька місцева прокуратура № 2, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дитини,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, треті особи орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району, Запорізька місцева прокуратура № 2, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дитини.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що позивач та відповідач є батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Позивач з відповідачем разом не проживає, мати дитини пішла з дому 23 листопада 2015 р. та до теперішнього часу з родиною не проживає, про дитину не піклується, її життям не цікавиться. Відповідно до розпорядження голови районної адміністрації ЗМР по Орджонікідзевському району від 3 березня 2016 р. визначено наступний порядок участі відповідача у виховані дитини: щосуботи з 09:00 до 15:00, в присутності батька дитини, на нейтральній території, з урахуванням режиму дня дитини. Зазначене розпорядження не виконується, мати жодного разу не бажала побачити сина. За викладених обставин просить суд позбавити батьківських прав відповідача щодо малолітнього сина ОСОБА_3 Крім цього, ОСОБА_1 вказує, що відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає, у звязку з чим він просить суд стягнути з відповідача на його користь аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу (заробітку), але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до повноліття дитини, починаючи з дня подання позову до суду.

Позивач у судове засідання не зявився, суду надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити.

Відповідач у судове засідання не прибула, про дату, час та місце слухання справи повідомлялась судом належним чином.

Представник третьої особи органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району у судове засідання не прибув, судом був повідомлений належним чином, суду надав заяву з проханням розглянути справу за його відсутності та прийняти рішення з урахуванням інтересів малолітньої дитини. В даному випадку його неявка не є перешкодою для розгляду справи.

Представник третьої особи Запорізької місцевої прокуратури № 2 у судове засідання не прибув, судом був повідомлений належним чином, суду надав заяву з проханням розглянути справу за його відсутності. В даному випадку його неявка не є перешкодою для розгляду справи.

Відповідно до ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З цих підстав суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, без фіксації судового процесу.

Суд, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах заявлених позовних вимог, встановив наступне.

Як вбачається з свідоцтва про народження серії 1-ЖС № 117086, виданого Орджонікідзевським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, ОСОБА_3 народився 4 квітня 2009 р. у м. Запоріжжі, про що в Книзі реєстрації народжень зроблено відповідний запис. Згідно вказаного свідоцтва про народження батьками малолітнього ОСОБА_3 є ОСОБА_1 та ОСОБА_4 (наразі ОСОБА_2) О.В.

Позивач звертався до начальника відділу по Орджонікідзевському райони служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради, на що отримав відповідь від 27 листопада 2015 р., що з боку ОСОБА_4 та її знайомого по відношенню до ОСОБА_1 та їх спільної дитини, ОСОБА_3 відбулось психологічне насильство. З 10 серпня 2015 р. почали надходити погрози у вигляді повідомлень та дзвінків на мобільний телефон.

З цього приводу позивач звертався і до Запорізької місцевої прокуратури № 2 із заявою відносно вчинення психологічного насильства над малолітнім сином, ОСОБА_3 з боку його матері та погрозами від її співмешканця сексуального характеру по відношенню до дитини.

Згідно з розпорядженням голови районної адміністрації ЗМР по Орджонікідзевському району від 3 березня 2016 р. визначено наступний порядок участі відповідача у виховані ОСОБА_3: щосуботи з 09:00 до 15:00, в присутності батька дитини, на нейтральній території, з урахуванням режиму дня дитини.

Судом встановлено, що вищевказане розпорядження не виконується, відповідач жодного разу не виявила бажання побачити свого сина.

В своїй письмовій заяві, посвідченій 6 квітня 2016 р. приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_5, зареєстрованій у реєстрі за № 294, відповідач відмовилась від батьківських прав щодо свого сила ОСОБА_3, усвідомлюючи, що дитина може бути усиновлена і вона не буде мати жодних батьківських прав.

З психологічної характеристики на позивача ОСОБА_1, складеною кандидатом психологічних наук старшим викладачем кафедри практичної психології ЗНУ ОСОБА_6 убачається, що позивач є люблячим і турботливим батьком, який несе відповідальність за життя своєї дитини.

13 вересня 2016 р. до суду надійшов висновок районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району, від 9 вересня 2016 р. № 01-10/2438 про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 по відношенню до її малолітнього сина ОСОБА_3

Відповідно до вищевказаного висновку районна адміністрація Запорізької міської ради по Вознесенівського району, як орган опіки та піклування, вважає за доцільне позбавити ОСОБА_2, батьківських прав по відношенню до її малолітнього сина ОСОБА_3

З наведеного суд дійшов висновку, що відповідач ОСОБА_2, протягом тривалого часу вихованням сина не займається, не піклується про його здоровя, фізичний та моральний розвиток, матеріальної допомоги не надає, чим повністю самоусунулась від виконання своїх батьківських обовязків.

Відповідно до вимог ст. 164 Сімейного Кодексу України батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обовязків по вихованню дитини.

Згідно з статтею 164 Сімейного Кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоровя без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; якщо ухиляються від виконання своїх обовязків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною, є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Тобто законом передбачений вичерпаний перелік підстав позбавлення батьківських прав.

Однак, що стосується конкретної справи суд виходить з того, що позбавлення батьківських прав це насамперед спосіб захисту прав та інтересів дитини. Тому у кожному конкретному випадку треба виявляти і оцінити позитивний результат у долі дітей, який має настати.

Вирішуючи спір, суд враховує вимоги статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 р., яка набула чинності для України 27 вересня 1991 р., де зокрема зазначено, що у всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

В даному випадку суд вбачає позитивний результат в тому, щоб залишити дитину в сімї батька ОСОБА_1, який має всі необхідні умови для виховання сина, тому суд враховує інтереси дитини.

Аналізуючи зібрані по справі докази в їхній сукупності, суд дійшов висновку, що відповідач ОСОБА_2 повністю ухилилась від виконання своїх обовязків по вихованню своєї дитини сина ОСОБА_3, тому враховуючи інтереси малолітньої дитини, її необхідно позбавити батьківських прав.

З наведених підстав суд доходить переконання про обґрунтованість позовних вимог у частині позбавлення батьківських прав.

Що стосується позовних вимог про стягнення аліментів, суд вважає їх обґрунтованими з таких підстав.

У відповідності до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 р. № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» відсутність домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину є підставою для звернення в суд з відповідним позовом того із них, з ким вона проживає.

Як вбачається з матеріалів справи, між сторонами у справі відсутня домовленість (договір) щодо сплати аліментів на утримання дитини, дитина мешкає з батьком, у зв'язку з чим позивач має право на звернення до суду та на отримання аліментів з відповідача.

При визначенні розміру аліментів, суд враховує таке.

Відповідно до ст. 182 СК України та роз'яснень, які містяться в п.17 Постанови пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

При визначенні розміру аліментів суд бере до уваги матеріальний стан сторін, а також, що відповідач не має на утриманні непрацездатних осіб.

З урахуванням обставин справи, суд вважає що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку на утримання сина ОСОБА_3, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до повноліття дитини, починаючи з дня подання позовної заяви до суду.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

На підставі статті 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, що документально підтверджені у розмірі 551,20 гривень.

На підстави викладеного та керуючись ст. ст. 10, 11, 57 61, 88, 208, 209, 212 215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району, Запорізька місцева прокуратура № 2, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дитини задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстровану за адресою: м. Запоріжжя, бул. ЦентральнийАДРЕСА_1, відносно її сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, свідоцтво про народження серії 1-ЖС № 117086, видане Орджонікідзевським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, адреса: м. Запоріжжя, бул. ЦентральнийАДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН 281008893, аліменти на утримання сина, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу (заробітку) відповідача, але не менш ніж 30 (тридцять) відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до повноліття дитини, починаючи з дня подання позовної заяви до суду 14 липня 2016 р.

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, адреса: м. Запоріжжя, бул. ЦентральнийАДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН 281008893, аліментів на утримання сина, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу (заробітку) відповідача, але не менш ніж 30 (тридцять) відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, в межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, адреса: м. Запоріжжя, бул. ЦентральнийАДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН 281008893 витрати по сплаті судового збору у розмірі 551 (пятсот пятдесят один) гривень 20 копійок.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Запорізької області через Орджонікідзевський районний суд міста Запоріжжя шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення.

Особи, які не брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: І.П. Соболєва