Провадження №2/554/176/2016
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2016 року м. Полтава

Октябрський районний суд м.Полтави у складі:

головуючого-судді Чуванової А.М.

при секретарі Юркіній Ю.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Златобанк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Златобанк» ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування предявлених позовних вимог позивачем вказано, що 22.01.2014 року між АТ «Златобанк» та ОСОБА_2 було укладено договір №012/14/OVERПК про надання кредиту в формі овердрафту на картковий рахунок. Згідно п.1.2.1 договору, відповідачу було надано кредит у формі овердрафту на поточні потреби з максимальним лімітом заборгованості у сумі 20000 гривень, на строк до 21.01.2015 року включно, зі сплатою 30% річних за користування овердрафтом. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється за графіком погашення кредиту та процентів. Однак, ОСОБА_2 свої зобов'язання за кредитним договором не виконав в повному обсязі, внаслідок чого утворилася заборгованість, яка станом на 27.08.2015 року становить 21181,43 гривень, а саме: заборгованість за основним кредитом - 11270,53 гривень; заборгованість за процентами - 3162,93 гривень; пені - 5442,78 гривень; штраф - 1000 гривень; 3% від простроченої суми заборгованості - 305,18 гривень. Вказана заборгованість відповідачем не сплачена, тому позивач вимушений був звернутись до суду з даним позовом.

Представник позивача в судове засідання не зявився, надав заяви про розгляд справи без його участі, позовні вимоги позивач підтримує у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність та письмові пояснення про незгоду з позовом, де зазначив, що позивачем невірно розрахована сума заборгованості, відсутні докази попередження про розірвання договору та подання судового позову; умови договору є несправедливими. Посилається на складний матеріальний стан: з вересня минулого року відповідач проходить курс реабілітації після перенесеного гострого інфаркту міокарду, має на утриманні доньку - інваліда з дитинства, що просить врахувати при винесенні рішення.

Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін на підставі наявних у справі даних і доказів.

Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, дійшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню за наступних підстав.

Згідно ст.10 ЦПК України обставини цивільних справ встановлюються судом за принципом змагальності. Суд, зберігаючи обєктивність і неупередженість, створює необхідні умови для всебічного і повного дослідження обставин справи. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Крім того, згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Однією із загальних засад цивільного законодавства, зокрема, є свобода договору, що підтверджується п. 3 ч. 1 ст. 3 ЦК України, а в ч. 1 ст. 626 ЦК України законодавець зазначає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

Відповідно до статті 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов, згідно ст. 525 ЦК України, не допускається якщо інше не встановлено договором або законом. За нормами ч. 1 ст. 530 ЦК України, зобовязання підлягає виконанню у визначений в ньому строк (термін), якщо останній було ним передбачено.

Частиною 1 ст. 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України передбачено, що в разі якщо договором встановлено обов'язок Позичальника повернути позику (кредит) частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини Позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до умов договору.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обовязковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобовязання; сплата неустойки тощо.

Частина 1 ст. 625 Цивільного кодексу України передбачає, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.

Судом встановлено, що 22.01.2014 року між АТ «Златобанк» та ОСОБА_2 було укладено договір №012/14/OVERПК про надання кредиту в формі овердрафту на картковий рахунок (а.с.4-9). Згідно п. 1.2.1 договору, відповідачу було надано кредит у формі овердрафту на поточні потреби з максимальним лімітом заборгованості у сумі 20000 гривень, на строк до 21.01.2015 року включно, зі сплатою 30% річних за користування овердрафтом. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється за графіком погашення кредиту та процентів.

Згідно розрахунку позивача (а.с.25) у відповідача за кредитним договором утворилася заборгованість, яка станом на 27.08.2015 року становить 21181,43 гривень, а саме: заборгованість за основним кредитом -11270,53 гривень; заборгованість за процентами - 3162,93 гривень; пеня - 5442,78 гривень; штраф - 1000 гривень; 3% від простроченої суми заборгованості - 305,18 гривень.

Позивач, звертаючись до суду з позовною заявою до ОСОБА_2, просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором, яка включає в себе як пеню, так і штраф в сумі 1000 гривень.

Відповідно до ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).

За положеннями статті 61 Конституції України, ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Умовами надання банківських послуг передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобовязань по даному договору, внаслідок чого нарахуванні пені відбувається за кожний день прострочення.

У той самий час, згідно пункту 4.3 Договору, сторонами передбачена сплата штрафу як виду цивільно-правової відповідальності при невиконанні/неналежному виконанні зобовязань за Договором, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф у розмірі 1000 гривень.

Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України, штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Вказана позиція викладена в Постанові Верховного Суду України від 21.10.2015 року у справі №6-2003цс15.

Таким чином, суд вважає вимоги ПАТ «Златобанк» до ОСОБА_2 про стягнення штрафу у розмірі 1000 гривень задоволенню не підлягають.

Що стосується стягнення пені за порушення умов договору, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 3 ст.551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Істотними обставинами в розумінні частини третьої статті 551 ЦК України можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу (наприклад, відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобов'язання).

Суд, керуючись положеннями ч. 3 ст. 551 ЦК України, зменшує розмір пені, враховуючи часткове погашення кредиту, нинішній скрутний майновий стан позичальника, який переніс важке захворювання серця, утримує доньку-інваліда з дитинства.

Тому, суд вважає можливим звільнити відповідача частково від сплати пені, зменшивши її розмір до 2000 гривень.

На підставі викладеного, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню, а саме: стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість в сумі 16738,64 гривень, в задоволенні інших вимог позивачу відмовити.

Посилання відповідача на невірність в обрахуванні суми заборгованості не підтверджені доказово, та не спростовують надані позивачем розрахунки.

Питання судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 88 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.10,11,60,212-215 ЦПК України, ст.ст.526,551,610,611 ЦК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов Публічного акціонерного товариства «Златобанк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Златобанк» ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Златобанк» заборгованість за кредитним договором в сумі 16738,64 гривень, а саме: заборгованість за основним кредитом 11270,53 гривень; заборгованість за процентами 3162,93 гривень; пеня 2000 гривень; 3% від простроченої суми заборгованості 305,18 гривень.

В задоволенні інших вимог позивачу відмовити.

Стягнути на користь держави з ОСОБА_2 судовий збір 243,60 гривень.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Полтавської області через Октябрський районний суд м.Полтави шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які беруть участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: А.М.Чуванова