Справа № 720/2443/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2016 року Новоселицький районний суд Чернівецької області

в складі: головуючого судді Павлінчука С.С.

з участю секретаря Ткачук М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Новоселиця цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг Україна» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та збитків відповідно до договору про фінансовий лізинг,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача подав позов до відповідачів про стягнення заборгованості та збитків відповідно до договору про фінансовий лізинг посилаючись на те, що 26 лютого 2013 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг Україна» та ОСОБА_1 був укладений договір про фінансовий лізинг №00006492. У звязку із невиконанням останнім умов договору, по ньому виникла заборгованість та збитки, які слід стягнути із обох відповідачів у звязку із наявністю поруки з боку ОСОБА_2

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав та пояснив, що відповідач ОСОБА_1 на виконує умови укладеного договору, а ОСОБА_2 як поручитель не реагує на вимоги щодо погашення боргу, а тому заборгованість разом із збитками підлягають примусовому стягненню судом.

Відповідачі та їх представник були належним чином повідомлені про місце і час судового розгляду справи, в судове засідання не з′явилися та не повідомили про причини неявки, подали письмове заперечення щодо позову. Вони вважають, що у звязку із припиненням дії договору припинилися всі зобовязання та позивач не може передати у власність відповідача автомобіль, а тому позивач не має права на стягнення лізингових платежів, штрафних санкцій та упущеної вигоди та інших вимог.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.

Судом встановлено, що згідно укладеного 26 лютого 2013 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг Україна» та ОСОБА_1 договору №00006492 про фінансовий лізинг позивач зобовязався передати у розпорядження відповідача обєкт лізингу транспортний засіб марки VW Golf VII 1,4 TSI, 2012 року виробництва, шасі №WVWZZZAUZDP013625, двигун №CMB 004399, а останній зобовязався прийняти обєкт лізингу і сплатити суму коштів за договором шляхом здійснення платежів відповідно до договору та згідно із графіком покриття витрат та виплати лізингових платежів на загальну суму, що становить еквівалент у гривні 24 898,00 доларів США, в тому числі авансового платежу в розмірі 6 224,50 доларів США та 60 лізингових платежів до 15.02.2018 року.

Сторони також домовились про надання ОСОБА_1 додаткових способів забезпечення виконання зобовязань за договором у вигляді поруки третіх осіб, зокрема поручителем за даним договором виступив ОСОБА_2, а тому позовні вимоги підлягають солідарному стягненню з обох відповідачів.

Відповідач порушив умови договору, оскільки частково погасив лізингові платежі за грудень 2014 року та після цього не сплачував жодних платежів.

Позивач правомірно посилається на факт розірвання вищевказаного договору з 06.05.2015 року, тобто на десятий день з дня отримання відповідачем письмового повідомлення про розірвання.

Таким чином, підлягають задоволенню вимоги про стягнення лізингових платежів за частину грудня 2014 року та січня-квітня 2015 року, які згідно виставлених рахунків становлять 51366,60 гривень.

Підлягають частковому задоволенню вимоги про стягнення пені в сумі 3711,66 гривень, зокрема за період з 15.12.2014 року по 05.05.2015 року в розмірі 1610,65 гривень згідно п.8.2.1. Договору, оскільки з наступного дня договір є розірваним.

На підставі п.8.2.2 Договору відповідачу нараховані штрафи за надіслані нагадування щодо несплачених платежів з розрахунку сум еквівалентних 15 доларів США за першу вимогу, еквівалентних 20 доларів США за другу вимогу та еквівалентних 25 доларів США за третю вимогу, які становлять згідно розрахунку суму 4165,13 гривень, що підлягають стягненню судом.

Позивач правомірно просить стягнути із відповідачів суму боргу з врахуванням індексу інфляції за період з 15.12.2014 року по 12.11.2015 року в сумі 15840,83 гривень, а також три відсотки річних за цей же період, що становить 1113,50 гривень, що підтверджено розрахунками в позовній заяві.

Заявлені вимоги про стягнення 77345,91 гривень упущеної вигоди у вигляді щомісячних платежів за період травня-листопада 2015 року, оскільки згідно п.6.18 Договору лізинговий платіж у випадку розірвання Договору за ініціативою позивача згідно п.12 буде вважатися платою за користування обєктом лізингу, а тому вказані вимоги підлягають задоволенню судом.

Крім того, оскільки автомобіль не був повернутий позивачеві, то останній обґрунтовано також просить стягнути на його користь збитки у формі не отриманих лізингових платежів з грудня 2015 року до закінчення терміну дії договору в лютому 2018 року, що становлять суму еквівалентну 4355,22 доларів США та по курсу ПАТ «Креді ОСОБА_3» станом на 11.11.2015 року становить 99081,25 гривень.

Відповідачем відповідно до п.8.2.3 Договору погоджено, що у випадку прострочення оплати платежу він зобовязується на протязі 10 робочих днів з дня отримання вимоги оплатити будь-які витрати, включаючи гонорари юристам нараховані з метою відшкодування сум невиплачених лізингоодержувачем. Таким чином, оскільки документально підтверджено виплати позивачем на користь юридичних компаній для стягнення заборгованості по даному договору з ТОВ «Кредитекспрес ОСОБА_4Ел.Сі.» в сумі 2811,34 гривні, ТОВ «Юридична компанія Тріпл Сі» в сумі 3500 гривень та ТОВ «Юридична фірма «Вернер» в сумі в сумі 10000 гривень, то загальна сума виплат в розмірі 16311,34 гривні підлягає стягненню судом.

В задоволенні інших витрат слід відмовити, оскільки договором не передбачено оплату неотриманого податку на додану вартість, який згідно розрахунку нарахованих витрат з боку ТОВ «Юридична компанія Тріпл Сі» становить 300 гривень та ТОВ «Юридична фірма «Вернер» - 2000 гривень. Крім того, оплата послуг ТОВ «Юридична компанія Тріпл Сі» на суму ще 400 гривень не підтверджена документально, оскільки згідно платіжного доручення №500023387 від 03.07.2015 року позивачем було сплачено згідно виставленого рахунку №253 від 02.07.2015 року 3500 гривень, а не 3900 гривень. Оскільки інших доказів суду надано не було, тому вказана сума стягненню не підлягає.

Таким чином, загальна розмір до солідарного стягнення з відповідачів становить 269235,21 гривня, як сума 51366,60 гривень, 1610,65 гривень, 4165,13 гривень, 15840,83 гривень, 1113,50 гривень, 77345,91 гривень, 99081,25 гривень, 16311,34 гривні.

У звязку із частковим задоволенням позову з відповідачів слід стягнути сплачений позивачем судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 208, 213, 215, 218 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1, ІПН НОМЕР_1, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_2, ІПН НОМЕР_2, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ТОВ «Порше Лізинг Україна» заборгованість за договором лізингу №00006492 від 26.02.2013 року в розмірі 269235,21 (двісті шістдесят девять тисяч двісті тридцять пять)гривень, судовий збір в розмірі 4038 гривні 27 коп.

В задоволенні інших вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Чернівецької області через Новоселицький районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10 денний строк з дня його проголошення.

Суддя