УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2016 року м. Запоріжжя

Суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Суркова В.П., розглянувши матеріали позову ОСОБА_1 до Пятої Запорізької державної нотаріальної контори про визнання права власності в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з зазначеним позовом.

Ознайомившись з позовною заявою та доданими до неї документами, суддею встановлено, що позовна заява не відповідає вимогам цивільного процесуального законодавства.

Пунктом 2 ч. 2 ст. 119 ЦПК України передбачено, що обовязок по визначенню належного відповідача покладається на позивача.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Як вбачається з позовної заяви відповідачем вказано Пяту Запорізьку нотаріальну контору, однак в даному випадку нотаріус не може бути відповідачем у справі.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про нотаріат»: «…це система органів і посадових осіб, на які покладено обов'язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.». Виходячи з цього, можливо зробити висновок, що нотаріус не є субєктом спірних матеріально-правових відносин і не в змозі своїми діями або їх припиненням вплинути на поновлення порушеного права позивача щодо його права власності на спадкове майно.

Відповідачами у такій справі є спадкоємці територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Згідно ст. 119 ч.5 ЦПК України до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Як передбачено п.2 ч.1 ст.80 ЦПК України, ціна позову у справах про визнання права власності на майно або його витребування визначається вартістю майна.

Позивачем взагалі не визначена ціна позовних вимог майнового характеру. Висновок експерта з оціночної діяльності позивачем до матеріалів справи не долучено

Частиною 2 цієї ж статті, ч.2 ст.6 Закону України «Про судовий збір» встановлено,що у разі, якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент предявлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначається судом з наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом при вирішенні спору.

Виходячи із зазначених вище приписів законодавства, суд попередньо визначає розмір судового збору з вимог майнового характеру про визнання права власності на частку майна у розмірі 3 мінімальних заробітних плат, що становить суму 4134 гривні (з розрахунку 1378*3).

Зазначені недоліки позбавляють суд можливості вирішити питання щодо відкриття провадження по справі.

Оскільки згідно ст. 121 ЦПК України позовна заява, подана без додержання викладених в ст. ст.119, 120 ЦПК України вимог, або не сплачено судовий збір, підлягає залишенню без руху, позивачу треба надати строк для усунення зазначених недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

На підставі викладеного, керуючись 121 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Пятої Запорізької державної нотаріальної контори про визнання права власності в порядку спадкування за законом - залишити без руху, з наданням строку для усунення недоліків протягом пяти днів з моменту отримання ухвали.

В разі невиконання вказівок суду у встановлений строк, заява буде вважатися неподаною та повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.П. Суркова