Справа № 285/427/16-ц
провадження № 2/0285/551/16
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

22.09.2016 року м. Новоград-Волинський

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області у складі судді Помогаєва А.В., за участі секретаря судового засідання Сарган О.А., представника позивача - ОСОБА_1, представника ПАТ "Укрсиббанк" - Ковальчука В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ТОВ "Промінь", ПАТ "Укрсиббанк" про визнання договору поруки припиненим,

ВСТАНОВИВ:

11.02.2016 року позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого зазначає, що 07.05.2007 року між АКІБ «Укрсиббанк» (правонаступник ПАТ «Укрсиббанк») та ТОВ «Промінь» було укладено кредитний договір № 0 про надання в кредит коштів у розмірі 410 218 швейцарських франків зі сплатою 8,99 % річних. 07.05.2007 року в забезпечення виконання кредитного договору боржником, між банком та позивачем було укладено договір поруки № 0/3. Згідно п.1.2.2 кредитного договору позичальник зобов'язаний був повернути кошти в термін не пізніше 07.05.2018 року. 21.03.2014 року, у зв'язку з невиконанням боржником своїх зобов'язань за кредитним договором, боржнику була пред'явлена письмова вимога про дострокове повернення кредиту та процентів протягом 31 календарного дня від дати отримання цієї вимоги. Граничним строком виконання основного зобов'язання, встановленим банком відповідно до п. 11.1 кредитного договору, є 25.04.2014 року. Договором поруки не визначено строк, після закінчення якого порука припиняється, оскільки пунктом 3.1. цього договору встановлено, що він діє до повного припинення всіх зобов'язань боржника за основним договором. Оскільки банк змінив строк виконання зобов'язання у 2014 році вимогою про дострокове виконання, на теперішній час зобов'язання поручителя є припиненим.

Представник позивача в судовому засіданні просив позов задовольнити.

Представник ПАТ «Укрсиббанк» в судове засідання з'явився, у задоволенні позову просив відмовити. Посилався на строк дії кредитного договору до 2018 року, а також факт звернення банку з позовом до позичальника і поручителів у травні 2014 року, який був залишений без розгляду 27.11.2014 року через неявку представника позивача в судове засідання. Після цього банк повторно звернувся до суду з аналогічним позовом, провадження за яким відкрито 24.06.2016 року, справа до теперішнього часу не розглянута.

Представник ТОВ «Промінь» у судове засідання не з'явився, однак про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Будь-яких заяв та заперечень до суду не надходило.

Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 07.05.2007 року між АКІБ «Укриссабанк» (правонаступник ПАТ «Укрсиббанк») та ТОВ «Промінь» було укладено кредитний договір № 0 про надання в кредит коштів у розмірі 410 218 швейцарських франків зі сплатою 8,99 % річних. Згідно п. 1.2.2 кредитного договору позичальник зобов'язаний був повернути кошти в термін не пізніше 07.05.2018 року. Крім того, 07.05.2007 року для забезпечення виконання кредитного договору боржником, між банком та позивачем було укладено договір поруки № 0/3.

Порука є одним із способів забезпечення зобов'язань при укладенні кредитних договорів та має зобов'язальний, договірний характер, тому на правовідносини поруки поширюють свою дію загальні положення про зобов'язання та про договори.

Відповідно до ст. 553 ЦК України під порукою розуміється договір, за яким поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Договір поруки є двостороннім правочином, що укладається з метою врегулювання відносин між кредитором і поручителем. Згода боржника на укладення договору поруки не вимагається.

Відповідно до п. 3.1. вказаного договору поруки договір набуває чинності з моменту його підписання. Сторони, керуючись умовами частини четвертої ст. 559 ЦК України встановили, що строком припинення поруки, встановленої цим договором є повне виконання позичальником або поручителем своїх обов'язків.

Відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

З тексту наданого суду договору поруки вбачається, що в ньому не встановлено строк, після якого порука припиняється, а умова договору про дію поруки до повного виконання позичальником зобов'язання перед Банком або повного виконання поручителем взятих на себе зобов'язань, не може розглядатися як установлений строк дії поруки, оскільки це не відповідає вимогам статті 252 ЦК України.

Умови договору поруки про його дію до повного припинення всіх зобов'язань боржника, не свідчать про те, що договором встановлено строк припинення поруки в розумінні ст. 251, ч. 4 ст. 559 ЦК України, тому у цьому випадку підлягають застосуванню норми ч. 4 ст. 559 ЦК України про те, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Відповідно до п. 24 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», сама по собі умова договору про дію поруки до повного виконання позичальником зобов'язання перед кредитодавцем або до повного виконання поручителем взятих на себе зобов'язань не може розглядатися як установлення строку дії поруки, оскільки це не відповідає вимогам статті 252 ЦК України, згідно з якою строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати.

Відповідно до правових висновків Верховного Суду України, викладених в постанові від 21.05.2012 року у справі № 6-68цс11, умови договору поруки про припинення поруки після повного виконання позичальником своїх зобов'язань за кредитним договором не може вважатися встановленим сторонами договору поруки строком припинення поруки. За таких обставин, порука на підставі ч. 4 статі 559 ЦК України припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Відповідно до правових висновків Верховного суду України, викладених в постанові від 21 січня 2015 року у справі № 6-190цс14 - пред`явивши вимогу про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом, сплати відсотків за користування кредитом та пені, кредитор відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України змінив строк виконання основного зобов'язання й був зобов'язаний пред'явити позов до поручителя протягом шести місяців, починаючи від цієї дати. Таким чином, у разі зміни кредитором на підставі частини другої статті 1050 ЦК України строку виконання основного зобов'язання передбачений частиною четвертою статті 559 ЦК України шестимісячний строк підлягає обрахуванню від цієї дати.

Відповідно до правових висновків Верховного суду України, викладених в постанові від 26.11.2014 року у справі № 6-75 цс14 - якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобов'язання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором строк пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів повинен обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов'язання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобов'язання в повному обсязі або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково.

Суду надано копії письмових вимог до позичальника та поручителя від 21.03.2014 року про дострокове погашення кредиту (а.с. 7, 8)

Згідно п. 11.1 Кредитного договору передбачено дострокове повернення кредиту на вимогу банку в строк 14 днів з дати відправлення банком вимоги (а.с. 53).

Текст направлених банком вимог містить новий строк для повернення кредиту - 31 день з дати одержання такого повідомлення (а.с. 8)

Згідно пояснень представника позивача, ОСОБА_3 отримав вимогу 04.04.2016 року. Таким чином, строк виконання зобов'язання настав 25.04.2014 року.

Оскільки строк дії поруки договором не визначено, відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України вимоги до поручителя могли бути заявлені у межах шести місяців від дня настання строку виконання зобов'язання, забезпеченого порукою. У даному випадку шестимісячний строк сплинув 25.10.2014 року.

Суд не бере до уваги посилання відповідача на факт звернення банку до суду з позовом до позичальника і поручителя у травні 2014 року, як на факт виконання банком вимог ч. 4 ст. 559 ЦК України в частині дотримання шестимісячного строку пред'явлення вимог до поручителя.

З матеріалів справи вбачається, що у травні 2014 року ПАТ "Укрсиббанк" звернулись до Новоград-Волинського міськрайонного суду з позовом до ТОВ «Промінь», ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_6 - про стягнення заборгованості за кредитним договором, процентів, нарахованих за користування кредитом та пені, за яким ухвалою суду від 30.05.2014 року відкрито провадження у справі № 285/2078/14-ц (а.с.92).

27.11.2014 року винесено ухвалу суду про залишення позовної заяви ПАТ "Укрсиббанк" без розгляду, оскільки представник позивача повторно не прибув у судове засідання (а.с. 95)

За таких обставин, слід дійти висновку, що банком не підтримано вимоги, заявлені в судовому порядку і це стало підставою для залишення їх без розгляду. Отже, позичальником не реалізовано право на вимогу до поручителя в межах шестимісячного строку пред'явлення вимог до поручителя, що передбачено ч. 4 ст. 559 ЦК України, оскільки така вимога (позов) не була у встановленому порядку розглянута судом по суті.

17.06.2015 року ПАТ «Украсиббанк» повторно звернулись до Новоград-Волинського міськрайонного суду з позовом до ТОВ «Промінь», ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_6 - про стягнення заборгованості за кредитним договором, за яким відкрито провадження ухвалою суду від 24.06.2015 року, справа №285/2344/15-ц до теперішнього часу перебуває на розгляді. (а.с. 97).

Таким чином, повторний позов до поручителя ОСОБА_3 подано банком після закінчення строку дії поруки, що є підставою для визнання поруки припиненою.

Відповідно до правових висновків Верховного Суду України, викладених в постанові від 21.05.2012 року у справі № 6-69цс11, у випадку невизнання кредитором права поручителя, передбаченого ч. 1 ст. 559 ЦК України на припинення зобов'язання за договором поруки, таке право підлягає захисту судом за позовом поручителя шляхом визнання його права на підставі п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України. При цьому звернення до суду з позовом про визнання договору поруки припиненим не є необхідним, проте такі вимоги підлягають розгляду судом у разі наявності відповідного спору. Термін «порука», застосований законодавцем у ч. 1 ст. 559 ЦК України, використовується в розумінні зобов'язального правовідношення поруки, з припиненням якого втрачає чинність договір поруки. Право поручителів не підлягає захисту шляхом припинення договору поруки, тобто за п. 7 ч. 2 ст. 16 ЦК України,оскільки це суперечить положенням ч. 1 ст. 559 цього Кодексу. Таке право підлягає захисту судом за позовом поручителя шляхом визнання поруки припиненою.

На підставі вказаного суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Крім того, згідно зі ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з відповідачів понесені і документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 551,21 грн., які підлягають стягненню з ТОВ "Промінь", ПАТ "Укрсиббанк" на користь ОСОБА_3 в рівних частинах - по 275 грн. 60 коп. з кожного.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 10, 60, 82, 88, 212-215, 223, 224 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати припиненою поруку за договором поруки від 07.05.2007 р. № 0/3, який укладений між ПАТ "Укрсиббанк" та ОСОБА_3.

Стягнути з ТОВ "Промінь", ПАТ "Укрсиббанк" на користь ОСОБА_3 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 275 грн. 60 коп. з кожного.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Житомирської області через Новоград-Волинський міськрайонний суд протягом 10 (десяти) днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії рішення суду.

Вступну та резолютивну частини рішення складено у нарадчій кімнаті та проголошено в судовому засіданні 22.09.2016 року.

Повний текст рішення виготовлено 26.09.2016 року.

Суддя А.В. Помогаєв