Справа №576/2386/14-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - Сапон О.В
Номер провадження 22-ц/788/1652/16 Суддя-доповідач - Левченко Т. А.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Левченко Т. А.,

суддів - Хвостика С. Г. , Околота Г. М.

з участю секретаря судового засідання - Чуприни В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду Сумської області апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Сумиальянсбудсервіс» в особі ліквідатора арбітражного керуючого Іваненко Наталії Олександрівни

на рішення Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 23 жовтня 2014 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сумиальянсбудсервіс», третя особа: ОСОБА_5 про розірвання договору купівлі-продажу нежитлового приміщення, -

в с т а н о в и л а:

10.10.2014 року ОСОБА_4 звернулася до суду з зазначеним позовом, який мотивує тим, що 08 лютого 2010 року вона продала відповідачу належні їй на праві власності 19/25 частин нежитлового приміщення, розташованого у АДРЕСА_1, про що було укладено договір купівлі-продажу. У зв'язку з порушенням відповідачем істотних умов договору, а саме несплати решти коштів за придбане нерухоме майно, просить розірвати договір купівлі-продажу 19/25 частин вказаного нежитлового приміщення.

Рішенням суду від 23 жовтня 2014 року позовні вимоги ОСОБА_4 було задоволено. Розірвано укладений 08 лютого 2010 року між ОСОБА_4 та ТОВ «Сумиальянсбудсервіс» договір купівлі-продажу 19/25 частини нежитлового приміщення, що розташоване по АДРЕСА_1. Стягнуто з ТОВ «Сумиальянсбудсервіс» на користь ОСОБА_4 604 грн. 57 коп. понесених судових витрат.

В апеляційній скарзі ТОВ «Сумиальянсбудсервіс» в особі ліквідатора арбітражного керуючого Іваненко Н.О. просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким в задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 відмовити, в порядку повороту виконання рішення стягнути з ОСОБА_4 на користь ТОВ «Сумиальянсбудсервіс» 604,57 грн. судових витрат. В доводах апеляційної скарги зазначає, що судове рішення є незаконним і небгрунтованим, оскільки ухвалене без належного встановлення обставин справи з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права. З оскаржуваного рішення не зрозуміло, яким чином було перевірено наявність законних підстав для задоволення позову та не порушення цим прав інших осіб. Судом не було належним чином визначено коло осіб, на права яких вплинуло оскаржуване рішення та не залучено їх до участі у справі. Окрім того, розписка ОСОБА_5 про отримання ним коштів, раніше сплачених відповідачем позивачу як часткова оплата за договором немає юридичного значення. Ці кошти одержано ним без належної правової підстави, оскільки відповідно до даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців посаду керівника ТОВ «Сумиальянсбудсервіс» з 16.06.2014 року займав його батько ОСОБА_6

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника ТОВ «Сумиальянсбудсервіс» Шаматріна Є.М., позивачку ОСОБА_4 та третю особу ОСОБА_5,

вивчивши матеріали справи і перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач та третя особа визнали позов, а тому суд ухвалив рішення без дослідження доказів по справі у порядку, передбаченому ч. 4 ст. 174 ЦПК України.

Проте погодитись висновком суду про наявність підстав для задоволення позову не можна, так як суд дійшов його з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що 08 лютого 2010 року між ОСОБА_4 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Сумиальянсбудсервіс» в особі директора товариства ОСОБА_5 було укладено договір купівлі-продажу за яким ОСОБА_4 продала ТОВ «Сумиальянсбудсервіс» належні їй 19/25 частин нежитлового приміщення площею 207,8 кв. м., що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 (а. с. 8).

09 лютого 2010 року на підставі зазначеного договору купівлі-продажу на ТОВ «Сумиальянсбудсервіс» зареєстровано право власності на 19/25 частин нежитлового приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 (а. с. 132).

Відповідно до п. 2.1 вказаного Договору продаж приміщення було вчинено за 60457 грн., які одержані Продавцем від Покупця в сумі 42457 грн., а решта в сумі 18000 грн. повинна бути сплачена до 01 березня 2010 року. Невиконання зазначених умов договору, є підставою для розірвання договору купівлі-продажу в установленому порядку.

Стаття 655 ЦК України закріплює законодавче визначення договору купівлі-продажу, згідно з яким це договір, за яким одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Істотними умовами договору купівлі-продажу є умови про предмет та ціну. Ціна товару - це грошова сума, яка підлягає сплаті покупцем за одержану від продавця річ.

За загальним правилом (частина перша статті 692 ЦК України) оплата товару за договором купівлі-продажу здійснюється після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Згідно із частиною другою статті 692 ЦК України покупець повинен виконати свій обов'язок щодо оплати одразу в повному обсязі, тобто сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Однак сторони можуть відійти від цього положення, застосувавши розстрочення платежу (частина друга статті 692 ЦК України).

У випадку, якщо договором купівлі-продажу передбачена оплата товару через певний час після його передачі покупцю, покупець повинен провести оплату в строк, передбачений договором.

Якщо покупець не виконує свого обов'язку щодо оплати переданого йому товару в установлений договором купівлі-продажу строк, продавець набуває право вимоги такої оплати та сплати процентів за користування чужими грошовими коштами (частина третя статті 692 ЦК України), або розірвання договору з підстав, передбачених статтею 651 ЦК України.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Відповідно до ст. 526 ЦПК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦПК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

В п. 2 Договору купівлі-продажу від 08 лютого 2010 року «Ціна позову» зазначено, що невиконання умов Договору є підставою для розірвання Договору купівлі-продажу в установленому порядку.

Відповідачем не була сплачена позивачці сума коштів в розмірі 18000 грн. до 01 березня 2010 року, а тому з цього часу згідно умов договору купівлі-продажу та діючого законодавства вона мала право вимагати розірвання договору у зв'язку з порушенням відповідачем його умов.

Відповідно до ст. ст. 256, 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України).

За ч. 1 ст. 261 ЦК України, відповідно до якої перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Представником ТОВ «Сумиальянсбудсервіс» Шаматріним Є.М. подано апеляційному суду заяву про застосування позовної давності, яку він мотивує тим, що трирічний строк звернення до суду з цим позовом сплинув 01 березня 2013 року. Відповідна заява до суду першої інстанції не подавалась, оскільки ТОВ «Сумиальянсбудсервіс» взагалі не повідомлялось про судовий розгляд справи, а ОСОБА_5 не був представником відповідача.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_4 пояснила, що у встановлений договором купівлі-продажу строк ТОВ «Сумиальянсбудсервіс» залишок вартості нежитлового приміщення в сумі 18000 грн. їй не сплатило, але після цього вона до товариства з вимогами про сплату зазначеної грошової суми не зверталась, так як ОСОБА_5, який від імені товариства укладав спірний договір знаходився під вартою, а потім відбував покарання за вироком суду у виді позбавлення волі. З цих же причин вона не зверталась і до суду з цим позовом.

Відповідно до умов спірного договору купівлі-продажу залишок вартості нежитлового приміщення в сумі 18000 грн. ТОВ «Сумиальянсбудсервіс» повинно було сплатити позивачці до 01 березня 2010 року. До суду з позовом про розірвання договору у зв'язку з невиконанням зазначеної умови, ОСОБА_4 звернулась 10 жовтня 2014 року.

Таким чином позивачка звернулась до суду з пропуском встановленого трьохрічного строку позовної давності. Зазначена нею причина пропуску цього строку не є поважною, так як договір нею укладався з юридичною особою ТОВ «Сумиальянсбудсервіс» і перебування ОСОБА_5 під вартою та в місцях позбавлення волі не перешкоджало пред'явленню нею відповідних вимог та зверненню до суду з цим позовом до товариства. Яких-небудь інших доказів поважності причин пропуску строку звернення до суду з цим позовом нею суду не надано.

Відповідно до розписки від 15.07.2014 року ОСОБА_5 отримав від ОСОБА_4 грошові кошти в сумі 43000 грн. в рахунок повернення вартості 19/25 частини нежитлового приміщення (а. с. 9). Як пояснив ОСОБА_5 зазначені грошові кошти, які він отримав від ОСОБА_4, він на рахунок товариства не вніс та витратив на свої особисті потреби. Крім того як вбачається з відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 07 вересня 2016 року ОСОБА_4 подарувала нежитлове приміщення, яке є предметом спірного договору купівлі-продажу від 08 лютого 2010 року батьку ОСОБА_5 - ОСОБА_6, який на даний час є керівником ТОВ «Сумиальянсбудсервіс» (а. с. 219-220).

Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Відповідно до ст. 38 ЦПК України сторона, третя особа, особа, яка відповідно до закону захищає права, свободи чи інтереси інших осіб, а також заявники та інші заінтересовані особи в справах окремого провадження (крім справ про усиновлення) можуть брати участь у цивільній справі особисто або через представника. Юридичних осіб представляють їхні органи, що діють у межах повноважень, наданих їм законом, статутом чи положенням, або їх представники.

Згідно ст. 42 ЦПК України повноваження представників сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, мають бути посвідчені такими документами: довіреністю юридичної особи або документами, що посвідчують службове становище і повноваження її керівника.

Ст. 246 ЦК України передбачено, що довіреність від імені юридичної особи видається її органом або іншою особою, уповноваженою на це її установчими документами.

В рішенні суду зазначено, що відповідач та третя особа визнали позов повністю, однак в журналі судового засідання, який вівся секретарем судового засідання 23.10.2014 року (а. с. 19-21), вказано, що під час розгляду справи були присутні лише позивач та третя особа ОСОБА_5, у справі відсутні будь-які заяви відповідача про визнання ним позову, а тому ухвалювати рішення без дослідження доказів у справі з підстав визнання відповідачем позову у суду першої інстанції не було правових підстав.

В матеріалах справи мається витяг з Єдиного реєстру юридичних осіб і фізичних осіб-підприємців у розділі якого «Прізвище, ім'я, по батькові, дата обрання (призначення) осіб, які обираються (призначаються) до органу управління юридичної особи, уповноважених представляти юридичну особу у правовідносинах з третіми особами, або осіб, які мають право вчиняти дії від імені юридичної особи без довіреності, у тому числі підписувати договори та дані про наявність обмежень щодо представництва від імені юридичної особи», зазначено, що керівником ТОВ «Сумиальянсбудсервіс» з 16.06.2014 року є ОСОБА_6, а ОСОБА_5 є підписантом.

Згідно зазначеного витягу з Єдиного реєстру юридичних осіб і фізичних осіб-підприємців ОСОБА_5 на час розгляду справи судом першої інстанції не являвся керівником ТОВ «Сумиальянсбудсервіс» та не надав суду відповідний документ, який би посвідчував його повноваження як представника товариства.

Постановою господарського суду Сумської області від 25 квітня 2016 року ТОВ «Сумиальянсбудсервіс» визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором призначено арбітражного керуючого Іваненко Н.О.(а. с. 67-71). Згідно з вироком Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 04 листопада 2011 року ОСОБА_5 визнано винним у скоєнні злочинів, передбачених ст.ст. 191 ч.5, ст.15 ст.2, ст.191 ч.5, ст.209 ч.2, ст. 20 ч.2, ст.366 ч.1 КК України та відповідно до ст. 70 КК України кінцево призначено шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим - 4 роки позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов'язані з виконанням організаційно - розпорядчих та адміністративно - господарських функцій в установах, підприємствах, організаціях усіх форм власності строком на 3 роки, з конфіскацією всього майна, крім житла.

Цивільний позов прокурора задоволений. Стягнуто з ОСОБА_5, на користь держави в особі Державної іпотечної установи шкоду в сумі 3 481 870, 91 грн. Незакінчену будівництвом споруду - житловий будинок, розташовану по АДРЕСА_1 обернуто в рахунок відшкодування позовних вимог.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_5 залишено утримання під вартою. Строк відбуття міри покарання ОСОБА_5 обчислювати з моменту затримання з 28 вересня 2010 року.

Вироком Апеляційного суду Сумської області від 04 вересня 2012 року вирок Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 04 листопада 2011 року в частині призначення покарання ОСОБА_5 скасований та призначено покарання на підставі ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено ОСОБА_5 покарання у вигляді позбавлення волі на строк 7 років 6 місяців з позбавленням права обіймати посади, пов'язані з виконанням організаційно - розпорядчих та адміністративно - господарських функцій в установах, підприємствах, організаціях усіх форм власності строком на 3 роки, з конфіскацією всього, крім житла, майна. Виключено з резолютивної частини вироку суду першої інстанції посилання на обернення в рахунок відшкодування позовних вимог незакінченої будівництвом споруди - житлового будинку, розташованого по АДРЕСА_1.

Як вбачається з вироку суду (а. с. 43-63), ОСОБА_5 використав надані йому за посадою службові повноваження для заволодіння коштами державного бюджету шляхом їх привласнення в особливо великих розмірах, що надійшли від Державної іпотечної установи в рамках придбання майнових прав на об'єкти незавершеного будівництва за державною програмою забезпечення житлом громадян, виділених за вказаною державною програмою. Зазначеним вироком також встановлено, що частину з отриманих від Державної іпотечної установи коштів в сумі 42 457 гривень, ОСОБА_5 08.02.2010 року легалізовано, витрачено на придбання у ОСОБА_4 19/25 частини нежитлового приміщення площею 207,8 кв. м. за адресою: АДРЕСА_1.

Постановою Господарського суду Сумської області від 15 квітня 2015 року розірвано Договір відчуження майнових прав на об'єкт незавершеного будівництва житлового призначення від 16.09.2009 року, що був укладений між Державною іпотечною установою та ТОВ «Сумиальянсбудсервіс»; стягнуто з ТОВ «Сумиальянсбудсервіс» на користь Державної іпотечної установи 3 935 486 грн. 10 коп. грошових коштів (а. с. 166-170).

Крім того, як вбачається з матеріалів справи 19.10.2010 року на підставі постанови Зарічного ВДВС Сумського міського управління юстиції від 06.10.2010 року було накладено арешт на все нерухоме майно ТОВ «Сумиальянсбудсервіс», а також арешт на нежитлову будівлю належну ТОВ «Сумиальянбудсервіс» за адресою: АДРЕСА_1, який зареєстрований на підставі постанови про накладення арешту на майно від 29.10.2010 року старшого слідчого з ОВС СУ ПМ ДПА України Васюк В.М. (а. с. 41-42).

Кредиторами ТОВ «Сумиальянсбудсервіс» є Державна іпотечна установа та ПАТ «Сумиобленерго» на значні грошові суми, які виникли на підставі рішень господарського суду починаючи з жовтня 2010 року (а. с. 163-165). Повернення майна товариства до іншого власника також порушує права цих осіб, які мають право на відшкодування збитків за рахунок майна товариства.

Звільнившись з місць позбавлення волі, ОСОБА_5 не мав права відповідно до вироку суду протягом трьох років обіймати посади, пов'язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій в установах, підприємствах, організаціях усіх форм власності, тобто не мав права представляти інтереси ТОВ «Сумиальянсбудсервіс» як особа, яка має організаційно-розпорядчі функції в товаристві, під час розгляду даної справи в суді першої інстанції.

Таким чином представник відповідача не був присутнім у судовому засіданні у суді першої інстанції, докази отримання ТОВ «Сумиальянсбудсервіс» позовної заяви з додатками та належного сповіщення товариства про час і місце розгляду справи в матеріалах справи відсутні. Суд першої інстанції в порушення норм процесуального права розглянув справу за відсутності доказів належного сповіщення відповідача про час і місце розгляду справи. Зазначені порушення процесуальних прав ТОВ «Сумиальянсбудсервіс» призвели до того, що представник товариства був позбавлений можливості подати відповідну заяву про застосування позовної давності при вирішенні даного спору. Тому колегія суддів вважає за необхідне задовольнити заяву представника відповідача про застосування позовної давності до спірних правовідносин, які склалися між сторонами.

Отже, рішення суду на підставі п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у позові ОСОБА_4 про розірвання договору купівлі-продажу нежитлового приміщення у зв'язку зі спливом позовної давності.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до постанови про закінчення виконавчого провадження від 11.11.2014 року та відмітки у виконавчому листі оскаржуване рішення суду в частині стягнення з ТОВ «Сумиальянсбудсервіс» на користь ОСОБА_4 604 грн. 57 коп. судових витрат виконано товариством та зазначена сума сплачена позивачці згідно квитанції від 10.10.2014 року (а. с. 30-31). А тому на підставі ст. 380 ЦПК України в порядку вирішення питання про поворот виконання рішення суду першої інстанції, яке підлягає скасуванню, з ОСОБА_4 на користь ТОВ «Сумиальянсбудсервіс» підлягає стягненню отримана нею на виконання цього рішення суду грошова сума по відшкодуванню судових витрат, які у зв'язку з відсутністю підстав для задоволення її позову відшкодуванню не підлягають.

Крім того на підставі ст. 88 ЦПК України, у зв'язку з дстроченням ТОВ «Сумиальянсбудсервіс» сплати судового збору за подання апеляційної скарги до ухвалення рішення апеляційним судом та задоволенням апеляційної скарги, сума судового збору в розмірі 267 грн. 96 коп. підлягає стягнення з ОСОБА_4 на користь держави.

Керуючись ст. ст. 303; 307 ч. 1 п. 2; 309 ч. 1 п. 4; 313-314; 316 ЦПК України, колегія суддів -

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Сумиальянсбудсервіс» в особі ліквідатора арбітражного керуючого Іваненко Наталії Олександрівни задовольнити частково.

Рішення Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 23 жовтня 2014 року скасувати та ухвалити нове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_4 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сумиальянсбудсервіс» про розірвання договору купівлі-продажу нежитлового приміщення відмовити у зв'язку зі спливом позовної давності.

В порядку повороту виконання рішення Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 23 жовтня 2014 року стягнути з ОСОБА_4 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Сумиальянсбудсервіс» 604 гривні 56 коп.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судовий збір в сумі 267 гривень 96 коп. за апеляційний розгляд справи.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і з цього часу може бути оскаржено протягом двадцяти днів у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий -

Судді -