АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 214/2151/16-ц Головуючий в І інстанції
Провадження 22ц/774/1405/К/16 Прасолов В.М.
Категорія 48 (І ) Доповідач Грищенко Н.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

Головуючого судді: Грищенко Н.М.,

суддів: Барильської А.П., Братіщевої Л.А.,

секретар: Чубіна А.В.,

за участю: заявника - ОСОБА_2, його представника - ОСОБА_3, представника заінтересованої особи - служби у справах дітей виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради - Сироватки Ірини Василівни,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі апеляційну скаргу виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради на рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 17 травня 2016 року по цивільній справі за заявою ОСОБА_2, заінтересована особа - служба у справах дітей виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради, про встановлення опіки та призначення опікуна,

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про встановлення опіки та призначення опікуна, заінтересована особа - служба у справах дітей виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що він є рідним дідом малолітньої ОСОБА_5, батьком ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1,яка є її матір'ю.

22 листопада 2008 року його донька ОСОБА_6 та ОСОБА_7 уклали шлюб, від якого народилася дитина - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

На початку 2012 року ОСОБА_6 разом із своїм чоловіком ОСОБА_7 виїхала за межі України для пошуку роботи. Протягом 2013 року ОСОБА_6 кілька разів телефонувала заявнику, повідомляла що мешкає у м. Калузі Російської Федерації, повертатися до України не збирається.

Починаючи з 2014 року й по сьогоднішній день будь-якого зв'язку із донькою не підтримує, про її теперішнє місцезнаходження нічого невідомо, її телефонний номер не відповідає. У серпні 2014 року друга донька заявника та рідна сестра ОСОБА_6 - ОСОБА_8, звернулася до Саксаганського РВ Криворізького МУ УМВС України в Дніпропетровській області із заявою щодо розшуку ОСОБА_6, яка була прийнята до розгляду.

У зв'язку із тим, що його онука позбавлена батьківського піклування, місцезнаходження її батьків невідомо, з часу її народження постійно мешкає із ним, дідусем, просив суд: встановити опіку над ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2; призначити її опікуном ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 17 травня 2016 року

заяву задоволено. Встановлено опіку над ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2. Призначено ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 опікуном ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

В апеляційній скарзі представник виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради, посилаючись на невідповідність рішення суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального законодавства, ставить питання про скасування рішення суду та ухвалення нового рішення про відмову ОСОБА_2в задоволенні заяви.

Суд не врахував, що неповнолітня ОСОБА_5 не позбавлена батьківського піклування. Судом не досліджено відомості, що характеризують опікуна, відомості про стан його здоров'я. Перелік підстав для визнання дитини, позбавленої батьківського піклування, визначений Порядком, в якому відсутня жодна підстава для призначення малолітній ОСОБА_5 опікуна. Судом не враховано відсутність висновку органу опіки про можливість призначення ОСОБА_2 опікуном малолітньої ОСОБА_5

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, з наступних підстав.

Судом встановлено що заявик ОСОБА_2 є рідним батьком ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка є матір'ю - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

В судовому засідані встановлено та підтверджено матеріалами справи, що з початку 2012 року ОСОБА_6 разом із своїм чоловіком ОСОБА_7 виїхала за межі України та мешкає у м. Калузі Російської Федерації, з того часу малолітня ОСОБА_5 проживає у квартирі заявника,який є її рідним дідусем, разом із бабусею, знаходиться на їх утриманні, догляді ( а.с.6,8,9).

Як пояснив заявник в судовому засіданні колегії суддів, останній раз мати малолітньої виходила на зв'язок із родиною лише у жовтні 2015 року, доньку до себе забирати відмовляється, будь-якого зв'язку із ОСОБА_6 заявник не підтримує.

У серпні 2014 року рідна сестра ОСОБА_6 - ОСОБА_8 звернулася до Саксаганського РВ Криворізького МУ УМВС України в Дніпропетровській області з заявою щодо розшуку ОСОБА_6, яка була прийнята до розгляду ( а.с.10).

З дня виїзду ОСОБА_6 за межі України у 2012 році, ОСОБА_5 мешкає разом з заявником та його дружиною ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_1 у квартирі, яка належить заявнику та його дружині на праві спільної часткової власності. ( а.с.13-14).

Згідно довідки, наданої П «ЖЕО-35» за № 3626 від 20 квітня 2015 року за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані ОСОБА_2-власник, ОСОБА_9, ОСОБА_5 - онука ( а.с.15,16).

Дитина повністю знаходиться на забезпеченні ОСОБА_2, заявник із своєю дружиною займається її вихованням, у дитини є окрема кімната, усі необхідні речі тощо, заявник та його дружина приділяють багато уваги дитині, цікавляться питаннями, дівчинка завжди охайна, чиста ( а.с.19,20).

Задовольняючи заяву, суд першої інстанції дійшов висновку, що встановлення опіки над неповнолітньою буде відповідати її інтересам, оскільки батьки малолітньої ОСОБА_5М ухиляються від виконання своїх обов'язків , не піклуються її фізичним та духовним розвитком не забезпечують усім необхідним для життя, тривалий час не спілкувалися із дитиною та не відвідували її, безперервно тривалий час перебувають за межами Країни, а заявник є рідним дідусем неповнолітньої, піклується, забезпечує її матеріально, приймає участь у її вихованні, тому може бути призначений опікуном.

Колегія суддів погоджується із даним висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Згідно ст. 243 СК України, опіка, піклування встановлюється над дітьми-сиротами і дітьми, позбавленими батьківського піклування. Опіка встановлюється над дитиною, яка не досягла чотирнадцяти років. Опіка, піклування над дитиною встановлюється органом опіки та піклування, а також судом у випадках, передбачених ЦК України.

Згідно з правилами ч. ч. 3, 4 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над малолітньою особою (піклування над неповнолітньою особою), якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна (піклувальника) за поданням органу опіки та піклування.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування», ст. 1 Закону України «Про охорону дитинства», з відповідними змінами та доповненнями, діти, позбавлені батьківського піклування, - діти, які залишилися без піклування батьків у зв'язку з позбавленням їх батьківських прав, відібранням у батьків без позбавлення батьківських прав, визнанням батьків безвісно відсутніми або недієздатними, оголошенням їх померлими, відбуванням покарання в місцях позбавлення волі та перебуванням їх під вартою на час слідства, розшуком їх органами Національної поліції, пов'язаним з відсутністю відомостей про їх місцезнаходження, тривалою хворобою батьків, яка перешкоджає їм виконувати свої батьківські обов'язки, а також діти, розлучені із сім'єю, підкинуті діти, діти, батьки яких невідомі, діти, від яких відмовились батьки, діти, батьки яких не виконують своїх батьківських обов'язків з причин, які неможливо з'ясувати у зв'язку з перебуванням батьків на тимчасово окупованій території України або в зоні проведення антитерористичної операції, та безпритульні діти.

Крім того, опіка (піклування) над неповнолітніми дітьми встановлюється у випадку, якщо батьки померли, невідомі, визнані в судовому порядку безвісно відсутніми або померлими, а також може бути встановлена і при житті батьків, зокрема, коли батьки понад шість місяців не проживають разом з дитиною та без поважних причин не беруть участі в її вихованні та утриманні, не виявляють щодо дитини батьківської уваги та турботи або підкинули (залишили) дитину, і це підтверджено відповідними актами, складеними органами внутрішніх справ (п. 2.2 Правил опіки та піклування, затверджених наказом Державного комітету України у справах сім'ї та молоді, Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров'я України, Міністерства праці та соціальної політики України від 26 травня 1999 N34/166/131/88).

У відповідності до ч. 1 ст. 244 СК України, опікуном, піклувальником дитини може бути за її згодою повнолітня дієздатна особа.

Згідно ч. 4 ст. 63 ЦК України, опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов'язки опікуна чи піклувальника. При призначенні опікуна для малолітньої особи та при призначенні піклувальника для неповнолітньої особи враховується бажання підопічного.

З аналізу наведених правових норм вбачається, що перелік підстав призначення опікуна над малолітньою дитиною, визначений Сімейним кодексом України, Цивільним кодексом України, Законами України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування», «Про охорону дитинства», не є вичерпним.

Виходячи з інтересів дитини, враховуючи наведені вище обставини даної справи та встановлені факти, керуючись п. 2.2 Правил опіки та піклування, - колегія дійшла висновку, що малолітня ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, понад шість місяців не проживає разом зі своїми батьками: матір'ю ОСОБА_6 та батьком ОСОБА_7, які за даними Саксаганського райвідділу міліції мешкають в м.Калуга-2 виїхали з 2013 року ( а.с.42), які у необхідному обсязі не беруть участі у вихованні ОСОБА_5, тому наявні підстави для задоволення заявлених вимог про встановлення над малолітньою опіки.

Згідно акту з місця проживання складеного сусідами від 10 серпня 2015 року та засвідченого начальником ТОВ «Житло сервіс-КР» сусіди підтвердили факт проживання малолітньої ОСОБА_11,ІНФОРМАЦІЯ_4 разом із дідусем та бабусею у буд.№5 в кв.№182 по пр.200 річчя Кривого Рогу в м.Кривому Розі та що її мати ОСОБА_6 більше ніж два роки жодного разу не з'являлась за місцем проживання дитини не цікавилася донькою. ( а.с.11).

Також факт того, що батьки тривалий час не спілкуються із малолітньою підтверджуються психолого-педагогічною характеристикою на ОСОБА_5, виданою завідувачем КДНЗ№14, яка зазначає, що мати малолітньої ОСОБА_5 з лютого 2012 року дошкільний заклад жодного разу не відвідувала. Дівчинка проживає з бабусею та дідусем, які її приводять та забирають із закладу, піклуються, матеріально забезпечують та виховують ( а.с.17-18).

Колегія суддів не звертає увагу на доводи апеляційної скарги зацікавленої особи стосовно обов'язку позбавлення батьківських прав ОСОБА_6 та ОСОБА_7 для призначення дідуся неповнолітньої ОСОБА_5 опікуном.

В аспекті ст.8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, зі змінами та доповненнями , внесеними протоколом №11 та Протоколом №14, Європейський Суд вважає, що не призводить до завершення сімейного життя окреме проживання батьків і дитини чи передача дитини під опіку. Питання щодо поваги до сімейного життя виникає у справах про опіку над неповнолітніми. Передача дитини під опіку не може припинити природних сімейних стосунків.

На підставі викладеного, колегія судів дійшла висвноку, що реалізація права дідуся на опіку над його неповнолітньої онукою підлягає захисту без позбавлення батьків дитини, які проживають тривалий час за межами Країни батьківських прав.

Як пояснив в судовому засіданні заяник ОСОБА_2 реалізація прав опікуна над його неповнолітньою онукою йому необхідно для представлення інтересів дитини в адміністративних органах, лікарнях для надання згоди на вакцинацію, влаштування дитини до навчального закладу, тощо.

Колегія суддів не приймає до уваги доводи апеляційної скарги зацікавленої особи, що заявник не надав пакет документів для призначення його опікуном, оскільки, як убачається з письмових матеріалів справи, протягом тривалого часу заявник та його дружина зверталися із письмовими заявами до служби у справах дітей про надання їм допомоги по оформленню документів про опікунство над їх онукою, у зв'язку із тим, що батьки малолітньої тривалий час не цікавляться її життям, не приймають участі у її вихованні та забезпеченні, проте отримували відповіді відмови ( а.с.33,35,36-40).

Посилання на не дослідження судом стану здоров'я заявника, як особи,яка може бути опікуном колегія суддів не звертає увагу. Заявник ОСОБА_2 працює слюсарем ( електрослюсарнм) з ремонту гірничного устаткування в підземних умовах роботи, щорічно проходить медичний огляд, що підтверджується наданими довідками, має задовільний стан здоров'я, має позитивну характеристику і з місця роботи ( а.с.21,22).

Вирішуючи спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов'язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону.

Висновки суду обґрунтовані і підтверджуються письмовими доказами.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального законодавства, у зв'язку із чим апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду - залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313- 315 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради відхилити.

Рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 17 травня 2016 рокузалишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий Н.М. Грищенко

Судді А.П. Барильська

Л.А. Братіщева