Михайлівський районний суд Запорізької області
Справа № 321/837/16-ц
Провадження № 2/321/349/2016
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 серпня 2016 року смт. Михайлівка

Михайлівський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Олійник М.Ю.

за участю:

секретаря судового засідання Засько О.А.

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів. В обґрунтування своїх позовних вимог вказав, що він з відповідачем уклав шлюб 2 жовтня 2010 року. Від шлюбу вони мають спільного сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Рішенням Михайлівського районного суду від 28 жовтня 2013 року шлюб між ними розірвано. За рішенням суду на користь сина з нього стягуються аліменти у розмірі ? частини всіх видів доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку. 11 грудня 2015 року між ним та ОСОБА_4 було укладено шлюб. Від шлюбу вони мають спільного сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, тому він змушений утримувати нову дружину і сина. Працює позивач двірником в КЗ «Любимівська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів» та його дохід є невеликим, у звязку з чим просить суд зменшити розмір аліментів, стягнутих з нього на користь відповідача по справі, визначивши розмір аліментів у твердій грошовій сумі в сумі 300 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, на підставах викладених в позові, додатково пояснив, що у звязку з тим, що у нього є нова сімя, а його заробітку не вистачає на сплату аліментів у розмірі, встановленому рішенням суду, просить суд визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі в сумі 300 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги не визнала та пояснила, що за рішенням суду вона отримує аліменти в розмірі приблизно 350 грн., що є недостатньою сумою, оскільки дитина маленька, ходить до дитячого садочка, тому гроші потрібні на одяг, їжу, оплату дитячого садочка, купівлю іграшок та ін. Вона на теперішній час має на утримання двоїх малолітніх дітей, офіційно не працює, тому зменшення аліментів призведе до того, що не вистачатиме коштів для забезпечення дитині всього необхідного. Утримувати своїх дітей це обовязків батьків, тому вона вважає, що ОСОБА_1 зобовязаний сплачувати аліменти, у звязку з чим просить відмовити в задоволенні його позову.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи і перевіривши їх доказами, приходить до таких висновків:

Судом встановлено, що з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на підставі рішення Михайлівського районного суду Запорізької області від 19 лютого 2015 року стягнуті аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі ? частини усіх видів доходу, але не менш ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 6 лютого 2015 до досягнення дитиною повноліття ( а.с. 9).

Відповідно до довідки про доходи № 32 від 18 травня 2016 року, ОСОБА_1 працює двірником в Комунальному закладу «Любимівська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів» і йому була нарахована заробітна плата: за листопад 2015 року в сумі 1378 грн., грудень 2015 року 1378 грн., січень 2016 року 1305,47 грн., лютий 2016 року 1243,87 грн., березень 2016 року 1378 грн., квітень 2016 року 1312,38 грн. З вказаної заробітної плати були вирахувані аліменти: за листопад 2015 року в сумі 278,70 грн., грудень 2015 року 350,10 грн., січень 2016 року 350,10 грн., лютий 2016 року 350,10 грн., березень 2016 року 350,10 грн., квітень 2016 року 350,10 грн. ( а.с. 17).

Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України).

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини.

Крім того, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення (ч.1 ст. 184 СК України).

При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст. 183, 184 СК України.

Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у звязку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоровя когось із них.

Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у звязку із значним погіршенням матеріального становища батька, він може звернутися з вимогою про зменшення розміру аліментів.

Відповідно до ст. 183 та ст. 184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не повязує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Зокрема, до підстав визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі (що фактично є зміною розміру) ст. 184 СК України відносить: нерегулярний, мінливий дохід платника аліментів, одержання частини доходу в натурі та інші обставини, що мають істотне значення. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обовязку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Даний висновок міститься в правовій позиції Верховного Суду України в постанові від 05.02.2014 року по справі № 143 цс 13.

Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» установлено у 2016 році прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2016 року - 1455 гривень, з 1 травня - 1531 гривня, з 1 грудня - 1637 гривень.

На обґрунтування свого позову позивачем ОСОБА_1 надано довідку про доходи № 32 від 18 травня 2016 року, згідно якої він працює у комунальному закладі «Любимівська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів» та займає посаду двірника, загальна сума доходу за період з 1 листопада 2015 року по 30 квітня 2016 рік становить 7995,72 грн. (а.с. 17).

Згідно свідоцтва про шлюб, ОСОБА_1 та ОСОБА_4 зареєстрували шлюб 11 грудня 2015 року. Від шлюбу вони мають малолітню дитину ОСОБА_5, 31 січня 2016 року (а.с. 13, 14).

Аналізуючи вказані документи, суд приходить до висновку, що вони не свідчать про наявність у позивача ОСОБА_1 підстав для зміни розміру аліментів. Також ці документи, на думку суду, не свідчать про погіршення матеріального стану позивача.

З наданих документів вбачається і сам позивач стверджує, що він працює, і отримує постійний заробіток.

Крім того, при ухваленні рішення суду Михайлівського районного суду Запорізької області від 19 лютого 2015 року всі обставини були враховані, і сам ОСОБА_1 не заперечував проти позовних вимог.

Малолітній син позивача - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає разом з матірю, та знаходиться повністю на її утриманні, і ця обставина, відповідно до ст. 182 СК України також враховується судом при вирішення цієї справи.

Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України.

Враховуючи вищезазначені норми права, обставини справи, зокрема той факт, що позивачем не надано доказів, які б свідчили про зміну його матеріального становища чи суттєвого погіршення стану здоровя, всі обставини майнового стану сторін були врахована судом при ухваленні рішення 19 лютого 2015 року, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.79, 88, 208-209, 213, 214, 215, 218 ЦПК України,

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі - відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Запорізької області через Михайлівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Михайлівського районного суду

Запорізької області ОСОБА_6