АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження:№ 22ц/790/5908/16 Головуючий 1 інст. - Черних Є.А.
Справа № 611/13/14-ц Доповідач - Карімова Л.В.
Категорія: стягнення заборгованості
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного

суду Харківської області в складі:

головуючого - Карімової Л.В.,

суддів колегії: Бурлака І.В.,

Яцини В.Б.,

за участю секретаря Баранкової В.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» в особі представника Сокуренко Наталії Вікторівни на рішення Барвінківського районного суду Харківської області від 26 липня 2016 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк (ПАТ КБ) «ПриватБанк» до ОСОБА_4 про стягнення суми заборгованості,

ВСТАНОВИЛА:

В листопаді 2013 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернулось до суду з вказаним позовом, який в подальшому уточнило та просило стягнути саме з ОСОБА_4 23510,86 грн. суми заборгованості за кредитним договором та 235,11 грн. суми судового збору.

В обгрутнування своїх позовних вимог вказувало, що відповідно до укладеного договору б/н від 2 серпня 2006 року ОСОБА_4 отримала від ПАТ КБ «Приватбанк» кредит у розмірі 5500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Зобов»язання ОСОБА_4 за кредитним договором забезпечено порукою, а саме договором поруки, укладеним з поручителем - ТОВ «Українське Фінансове Агенство «ВЕРУС» в особі філії ТОВ «Українське Фінансове Агенство «ВЕРУС» у Комінтернівському районі м. Харкова від 22.03.2011 року.

Взяті на себе зобов»язання по кредитному договору позивач виконав своєчасно та повністю, надавши ОСОБА_4 вказані грошові кошти.

Проте, в порушення зазначених норм закону та умов договору, ОСОБА_4 зобов»язання за вказаним договором не виконала, у зв»язку з чим станом на 31.08.2013 року має заборгованість в сумі 23510,86 грн.

Відповідач ОСОБА_4 позов не визнала, посилаючись на те, що не укладала з ПАТ КБ «Приватбанк» будь-яких кредитних договорів або інших договорів і грошові кошти від банку не отримувала.

Рішенням Барвінківського районного суду Харківської області від 26 липня 2016 року відмовлено в задоволенні позову ПАТ КБ «Приватбанк».

В своїй апеляційній скарзі ПАТ КБ «Приватбанк», посилаючись на незаконність та необгрунтованість рішення суду, неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення районного суду та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов в повному обсязі.

Вважає, що оскільки банком надавалися кредитні кошти у вигляді встановленого кредитного ліміту, а з розрахунку заборгованості та виписки по рахунку вбачається використання коштів та часткове погашення заборгованості, то між Банком та відповідачем було укладено кредитний договір, який ніким не оспорений, тому є законні підстави для стягнення заборгованості. Зазначає, що питання підписання відповідачем договору не відноситься до предмету заявленого позову, тому наявність висновків почеркознавчої експертизи не має правового значення у справі.

Вислухавши пояснення учасників процесу, що з'явилися до суду апеляційної інстанції, перевіривши відповідно до вимог ч.1 ст. 303 ЦПК України матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відмовляючи в задоволенні позову ПАТ КБ «Приватбанк», суд першої інстанції виходив з того, що належних та допустимих доказів на підтвердження укладення з ОСОБА_4 кредитного договору та розміру коштів, що підлягає стягненню з відповідача, суду не надано.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, оскільки вони відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Обираючи спосіб захисту свого порушеного права, позивач відповідно до ст. 10 ЦПК України повинен довести, що його право є порушеним.

Як вбачається з матеріалів справи та пояснень представника ПАТ КБ «Приватбанк», 2 серпня 2006 року між позивачем та ОСОБА_4 було укладено кредитний договір, за яким остання отримала кредит у розмірі 5500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Зобов»язання ОСОБА_4 за кредитним договором забезпечено договором поруки від 22.03.2011 року, укладеним з поручителем - ТОВ «Українське Фінансове Агенство «ВЕРУС» в особі філії ТОВ «Українське Фінансове Агенство «ВЕРУС» у Комінтернівському районі м. Харкова.

З заяви позичальника від 02.08.2006 року вбачається, що ОСОБА_4 просила відкрити рахунок та видати їй кредитну картку та зазначала, що ознайомлена і згодна з умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку, які у своїй сукупності складають договір про надання банківських послуг.

Свій підпис у цій заяві ОСОБА_4 заперечувала як в суді першої інстанції так і в суді апеляційної інстанції та зазначала, що будь-яких грошових коштів від ПАТ КБ «Приватбанк» за цим або іншими договорами не отримувала; карткових рахунків не відкривала та ними не користувалася (в тому числі не поповнювала), кредитну картку від позивача на руки не отримувала.

Вказані доводи ОСОБА_4 підтверджуються висновком судово-почеркознавчої експертизи від 08.06.2016 року, згідно якого підпис від імені ОСОБА_4 у заяві від 02.08.2006 року, розташований в рядку: «Подпись» - виконаний за допомогою пасти для кулькових ручок рукописним способом без попередньої технічної підготовки та з використанням технічних засобів не ОСОБА_4, а іншою особою з наслідуванням справжнього підпису ОСОБА_4 (а.с. 156 - 159).

Вказаний висновок експерта оцінений судом першої інстанції відповідно до вимог ч. 6 ст. 147, ст.212 ЦПК України і позивачем не спростований в установленому законом порядку.

Матеріали цивільної справи не містять доказів, які відповідно до вимог ст.ст.58-60 ЦПК України свідчать про те, що ОСОБА_4 при укладенні вищевказаного кредитного договору своїм підписом підтвердила факт отримання картки, Умов та правил користування цією карткою та Тарифами банку.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції не враховано, що протягом дії кредитного договору відбулася сплата щомісячних платежів по кредиту, що підтверджується копією виписки з карткового рахунку, не є підставою для скасування оскаржуваного рішення.

Надана ПАТ КБ «Приватбанк» копія виписки з карткового рахунку на ім»я ОСОБА_4 не містить достовірних даних про те, що саме відповідач здійснювала будь-які трансакції за цим рахунком, оскільки банком не доведений факт отримання ОСОБА_4 кредитної картки з зазначенням саме її підпису відповідно до вимог ч. 2 ст. 1054, ч.2 ст. 1047 ЦК України.

Посилання суду першої інстанції на вимоги ч. 3 ст. 203 ЦК України щодо відсутності у ОСОБА_4 волевиявлення на укладення кредитного договору від 02.08.2006 року само по собі не тягне будь-яких зобов»язань для сторін за цим позовом.

Враховуючи вищевикладені обставини, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, що в відповідності до ст. 308 ЦПК України є підставою для відхилення апеляційної скарги і залишення рішення районного суду без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.1ч.1 ст. 307, ст.ст. 308, 313-315, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу відхилити.

Рішення Барвінківського районного суду Харківської області від 26 липня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання цією ухвалою законної сили.

Головуючий:

Судді: