Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/778/2523/16 Головуючий у 1 інстанції: Ворожбянов А.М.
Є.У. № 321/100/16-ц Суддя-доповідач: ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2016 р. м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Кочеткової І.В.,

суддів: Маловічко С.В.,

ОСОБА_2,

при секретарі: Остащенко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до відділу Державної виконавчої служби Михайлівського районного управління юстиції, третя особа: ОСОБА_4 про визнання незаконними та скасування постанов старшого державного виконавця ВДВС Михайлівського РУЮ Запорізької області Солоткіної Ю.О.

за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Михайлівського районного суду Запорізької області від 06 квітня 2016 року,

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2016 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до відділу Державної виконавчої служби Михайлівського районного управління юстиції Запорізької області про визнання незаконними та скасування постанов старшого державного виконавця від 11 і 17 вересня 2015 року про накладення на боржника штрафу в процесі примусового виконання судового рішення.

Ухвалою Михайлівського районного суду Запорізької області від 06 квітня 2016 року провадження по справі закрито.

В апеляційній скарзі про скасування судової ухвали і повернення справи на новий розгляд до суду першої інстанції ОСОБА_3 посилається на порушення судом першої інстанції норм процесуального права.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Закриваючи провадження у справі за п.1 ч.1 ст.205 ЦПК України, суд першої інстанції виходив з того, що інструкцією з діловодства не передбачена перереєстрація справ за іншими індексами, а тому справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки постанови державного виконавця можуть бути оскарженні не в позовному провадженні, а в порядку ст. 383 ЦПК України.

Проте в повній мірі погодитися з такими висновками суду першої інстанції не можна з огляду на таке.

Відповідно до частини четвертої статті 82 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця можуть бути оскаржені сторонами до суду, який видав виконавчий документ.

За приписами статті 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Скарга на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби подається до суду, який видав виконавчий документ (частина друга статті 384 ЦПК України).

Відповідно до розяснень, викладених у п. 13 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» N 6 від 07.02.2014 р., скарга має відповідати загальним вимогам щодо форми та змісту позовної заяви, передбаченим положеннями ЦПК, та містити відомості, зазначені в пунктах 3 - 5 частини сьомої статті 82 Закону про виконавче провадження, зокрема зміст оскаржуваних рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби та норму закону, яку порушено, а також обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Якщо скарга за формою і змістом не відповідає таким вимогам, то застосовуються положення статті 121 ЦПК.

У разі відсутності спеціальної норми щодо вирішення певних питань, що виникають при розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність посадових осіб державної виконавчої служби, при розгляді таких скарг мають застосовуватися положення ЦПК, якими врегульовано аналогічні питання, а саме: стаття 122 ЦПК про відкриття провадження у справі; статті 26, 27, 45 ЦПК щодо кола осіб, які беруть участь у справі, їхніх прав та обов'язків; статті 74 - 77 ЦПК про судові виклики та повідомлення; глави 4 розділу III ЦПК про судовий розгляд; глав 1, 2 розділу V ЦПК щодо апеляційного та касаційного оскарження судових рішень тощо.

Справи за скаргами на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи посадової особи державної виконавчої служби розглядаються судом за загальними правилами ЦПК України з особливостями, встановленими статтею 386 цього Кодексу, за участю державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби, рішення, дії або бездіяльність якої оскаржуються.

За результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу (частина перша статті 387 ЦПК України).

Отже, якщо законом установлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби, то це виключає юрисдикцію адміністративних судів у такій категорії справ.

Аналогічна правова позиція висловлена в постановах Верховного Суду України від 30 червня, 11 листопада 2015 року, 16 березня та 30 березня 2016 року.

Встановивши, що заявником не дотримані вимоги ч.7 ст.82 Закону України «Про виконавче провадження» щодо форми і змісту скарги, суд безпідставно не застосував до спірних правовідносин норму частини першої статті 121 ЦПК України та дійшли помилкового висновку про закриття провадження у справі на підставі пункту 1 частини першої статті 205 цього Кодексу (справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства).

За вказаних обставин оскаржувану ухвалу не можна визнати такою, що постановлена з дотриманням норм процесуального права, а тому на підставі ст.312 п.3 ЦПК України вона підлягає скасуванню з передачею питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст.307,312 п.3 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Ухвалу Михайлівського районного суду Запорізької області від 06 квітня 2016 року по цій справі скасувати з передачею питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили негайно, але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: