Справа № 163/2328/16-ц
Провадження № 2/163/364/16
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 вересня 2016 року Любомльський районний суд Волинської області

у складі: головуючої судді - Гайдук А.Л.,

за участі секретаря - Горпинко К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Любомль цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Штунської сільської ради Любомльського району Волинської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з зазначеним позовом, який мотивував тим, що 19.02.2008 року померла його баба ОСОБА_2, яка за життя склала заповіт, яким заповіла йому усе приналежне їй на день смерті майно. До складу спадкового майна ОСОБА_2 входить також житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: с.Висоцьк, вул.Прикордонна, 17, Любомльського району Волинської області. Спадщину позивач прийняв в порядку, передбаченому ст.ст.1269, 1270 ЦК України, однак в оформленні права власності на спадкове домоволодіння в нотаріальному порядку йому було відмовлено через відсутність у спадкодавця правовстановлюючих документів на вказане нерухоме майно, про що нотаріусом було винесено відповідну постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом. За викладених обставин, позивач просив визнати за ним право власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2, яке знаходиться в селі Висоцьк, вул.Прикордонна, 17, Любомльського району Волинської області.

В судове засідання сторони не зявились.

Позивач ОСОБА_1 подав в канцелярію суду заяву про розгляд справи у його відсутності, одночасно зазначивши, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Представник відповідача Штунської сільської ради Любомльського району Волинської області в судове засідання не з'явився, однак від даної сільської ради в канцелярію суду 26.09.2016 року надійшло повідомлення, датоване 22.09.2016 року за вих.№165, у якій сільський голова вказав, що Штунська сільська рада вважає позов ОСОБА_1 підставним та просить його задовольнити, а також справу розглядати у відсутності представника сільської ради.

За таких обставин, розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч.2 ст.197 ЦПК України.

Дослідивши та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення з наступних підстав.

З копії свідоцтва про смерть серії І-ЕГ №054024, виданого Штунською сільською радою Любомльського району Волинської області 20.02.2008 року, встановлено, що ОСОБА_2 померла 19.02.2008 року в селі Висоцьк Любомльського району Волинської області (а.с.7).

Згідно ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Витягом з погосподарської книги №7 за 2008 рік Штунської сільської ради Любомльського району стверджено, що будинок з надвірними будівлями і спорудами, який знаходиться по вул.Прикордонна, 17, в селі Висоцьк Любомльського району Волинської області, по особовому рахунку №371 належав ОСОБА_2 (а.с.11).

Відповідно до ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

З копії заповіту, посвідченого Штунською сільською радою Любомльського району Волинської області 24.12.2002 року, встановлено, що ОСОБА_2, на випадок своєї смерті, усе приналежне їй майно заповіла онукові позивачу ОСОБА_1 (а.с.6).

Та обставина, що ОСОБА_1 доводиться спадкодавцю ОСОБА_2 онуком, підтверджується копіями свідоцтв про народження позивача та його матері ОСОБА_3: серії VІІ-УР №0265647, виданого райбюро ЗАГС м.Любомль 03.10.1969 року, та серії ІІ-ЕГ №419845, виданого Висоцькою сільською радою Любомльського району Волинської області 29.03.1988 року, відповідно (а.с.9, 10).

Як вбачається з копії довідки від 10.08.2016 року за вих.№619, виданої Штунською сільською радою Любомльського району, укладений спадкодавцем ОСОБА_2 заповіт від 24.12.2002 року не змінювався та не відмінявся (а.с.12).

Згідно ч.ч.1, 3, 5 ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Та обставина, що позивач, як спадкоємець за заповітом, на час відкриття спадщини проживав разом зі спадкодавцем ОСОБА_2 доводиться копією довідки Штунської сільської ради Любомльського району від 10.08.2016 року за вих.№619 (а.с.12).

З належним чином завіреної копії матеріалів спадкової справи №668/08 до майна померлої 19.02.2008 року ОСОБА_2 вбачається, що, окрім позивача, інших спадкоємців, в тому числі, які відповідно до ст. 1241 ЦК України мають право на обовязкову частку у спадковому майні після її смерті, немає.

Відповідно до ч.1 ст.1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Згідно п.4.18 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину за законом (заповітом) на майно, яке підлягає реєстрації, здійснюється нотаріусом після подання правовстановлюючого документа та інформації про реєстрацію в електронному реєстрі житлового будинку. Якщо не подані такі відомості (інформація) та документи, нотаріус відмовляє у вчиненні нотаріальної дії.

Постановою Любомльської державної нотаріальної контори Волинської області від 31.08.2016 року позивачу ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: с.Висоцьк, вул.Прикордонна, 17, Любомльського району Волинської області, після смерті ОСОБА_2, у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове нерухоме майно (а.с.13).

Приналежність спадкодавцю ОСОБА_2 вказаного нерухомого майна підтверджується вищенаведеним витягом з погосподарської книги №7 за 2008 рік Штунської сільської ради Любомльського району (а.с.11).

Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна від 26.09.2016 року за №68987830, підтверджено відсутність записів щодо нерухомого майна, розташованого за адресою: Волинська область, Любомльський район, с.Висоцьк, вул.Прикордонна, 17, зокрема, щодо реєстрації його права власності, іпотеки, заборони відчуження.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Комплексним висновком відповідності державним будівельним, санітарним, протипожежним нормам, містобудівній документації, правилам забудови, земельному та природоохоронному законодавству стверджено факт відповідності нерухомого майна: житлового будинку, літньої кухні, бані, чотирьох сараїв, погріба, гаража, вбиральні, колодязя та огорожі, які знаходяться в с.Висоцьк по вул.Прикордонна, 17, Любомльського району Волинської області, та їх придатність до експлуатації, а будинку - для проживання. Рішенням комісії рекомендовано узаконити вказане спадкове нерухоме майно за позивачем ОСОБА_1 (а.с.20-24).

Статтею 392 ЦК України установлено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

В порядку ч.1 ст.61 ЦПК України фактичні обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, у звязку із визнанням відповідачем позову, суд вважає доведеними.

Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Таким чином, зясовані по справі обставини свідчать, що визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому за позивачем слід визнати право власності на житловий будинок з господарськими спорудами, що знаходиться по вул.Прикордонна, 17, в с.Висоцьк Любомльського району Волинської області, в порядку спадкування за заповітом, після смерті ОСОБА_2

Керуючись ст.ст.15, 61, ч.4 ст.174, ст.ст. 212, 213, 214, 215 ЦПК України, на підставі ст. ст. 16, 328, 392, 1218, 1223, 1233, 1268, 1297 ЦК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за заповітом, після смерті ОСОБА_2, яка померла 19 лютого 2008 року, на нерухоме майно, яке знаходиться по вул.Прикордонна, 17, в селі Висоцьк Любомльського району Волинської області, і відповідно до технічного паспорта, виданого ТОВ «Бюро оцінки та інвентаризації» 08.09.2016 року, складається з: житлового будинку А-1, літньої кухні Б-1, бані б1, сарая В-1, погріба Г-1, сарая Д-1, сарая Ж-1, сарая З-1, гаража Л-1, вбиральні У, колодязя К, огорожі 1.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області через Любомльський районний суд Волинської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які беруть участь у справі, але не були присутні під час проголошення рішення, протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуюча : суддя А.Л. Гайдук