Справа№336/4598/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2016 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Артемової Л.Г., при секретарі Аксьоновій О.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: Запорізька міська рада, про встановлення факту спільного проживання зі спадкодавцем, подану в порядку окремого провадження, -

ВСТАНОВИВ:

03.08.2016 року представник заявниці ОСОБА_2 в її інтересах звернувся до суду із зазначеною заявою в порядку окремого провадження, за змістом якої 14 серпня 2006 року помер син заявниці - ОСОБА_3. Після його смерті відкрилась спадщина 1/2 двокімнатної квартири за адресою: м. Запоріжжя, вул. Димитрова, б. 51, кв. 1. На час відкриття спадщини заявниця постійно проживала зі спадкодавцем, прийняла спадщину та фактично використовувала її відповідно до цільового призначення, а саме для проживання, так як постійно проживає в цій квартирі та зареєстрована в ній. Однак, у визначений законом термін заявниця не звернулась до нотаріальної контори для видачі свідоцтва про право на спадщину.

За змістом заяви, ОСОБА_3 з 12.02.2002 року по день смерті був зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, б. 24. Однак, влітку 2005 року ОСОБА_3 переїхав на постійне проживання до ОСОБА_1 і проживав до часу своєї смерті, при цьому, не знімався з реєстрації за вищезазначеною адресою та не реєструвався в місці постійного проживання.

Виходячи з того, що адреса постійного проживання ОСОБА_3 (АДРЕСА_1) не співпадає з адресою місця відкриття спадщини, документи на підтвердження факту постійного проживання разом зі спадкодавцем відсутні, заявниця має намір оформити спадщину після смерті сина. Наразі спір про право власності відсутній, оскільки інших спадкоємців, окрім ОСОБА_1, у ОСОБА_3 немає.

Заявниця просить на зазначених обставинах встановити факт її постійного проживання з сином ОСОБА_3 з 2005 року до 14 серпня 2006 року за адресою: м. Запоріжжя, вул. Димитрова, б. 51, кв. 1.

В судовому засіданні заявниця присутня не була, її представник ОСОБА_2 за довіреністю згідно з заявою, вх.№ від 19.08.2016 року, просить розглядати справу за його відсутності, заявлені вимоги підтримує на викладених обставинах.

Представник заінтересованої особи Запорізької міської ради в судовому засіданні присутній не був, повідомлявся належним чином про час та місце проведення судового засідання засобами поштового звязку, заяв та клопотань не надав, що не перешкоджає розгляду заяви.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу у звязку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, не здійснюється згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України.

Вивчивши надані у сукупності письмові докази, які знаходяться в матеріалах справи, суд приходить до висновку про те, що заява є обґрунтованою, подана на законних підставах та підлягає задоволенню у звязку із наступними встановленими судом фактичних обставинами справи.

Відповідно до ч.2 ст.256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно з ч.3 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування виникає у день відкриття спадщини, яким відповідно до ч.2 ст.1220 ЦК України є день смерті особи.

За змістом ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно зі ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Як передбачено ч. 1 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Крім того, як врегульовано ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Судом встановлено, що 14.08.2006 року помер ОСОБА_3, що підтверджено копією свідоцтва про смерть серії 1-ЖС № 051740 (а.с.). Заявниця ОСОБА_1 є матірю померлого, що встановлено на підставі свідоцтва про народження ОСОБА_3 серії І-ХВ № 007996 та свідоцтва про шлюб ОСОБА_1 серії І-ХЕ № 083196 (а.с.9-10), яке підтверджує зміну прізвища у зв'язку із реєстрацією шлюбу.

На момент смерті ОСОБА_3 заявниця була зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2. Зазначена квартира на підставі реєстраційного посвідчення, виданого ОП «ЗМБТІ», зареєстрована на праві приватної власності за ОСОБА_1 та ОСОБА_3 (по 1/2 частині) на підставі договору, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_4 за р.№ 2173 від 17.05.2002 року, запис внесений до реєстрової книги за № 278 за р.№ 38562 від 25.06.2002 року (а.с.11). На підтвердження в матеріалах справи міститься також копія зазначеного договору (а.с.12).

Відповідно до довідки №98, виданої головою квартального комітету № 106 19.07.2016 року, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, з 12.02.2002 року по день смерті 14.08.2006 року був зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.8). Втім, з літа 2005 року по день смерті постійно проживав разом із матірю за адресою АДРЕСА_2, без зміни місця реєстрації у передбаченому законодоавством порядку.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина 1/2 двокімнатної квартири за адресою: м. Запоріжжя, вул. Димитрова, б. 51, кв. 1. На час відкриття спадщини заявниця постійно проживала зі спадкодавцем, прийняла спадщину, постійно проживає в зазначеній квартирі та зареєстрована в ній. Однак, у визначений законом термін заявниця не звернулась до нотаріальної контори для видачі свідоцтва про право на спадщину.

Через відсутність документального підтвердження факту спільного проживання зі спадкодавцем на момент його смерті, яким є факт реєстрації місця проживання за однією адресою, засвідчений довідкою з місця проживання, видача свідоцтва про право на спадщину заявниці неможлива.

Таким чином, оскільки інших спадкоємців, які прийняли спадщину, немає, факт спорідненості спадкодавця та спадкоємця підтверджений під час судового розгляду справи, оскільки заявницею не подавалася заява про відмову від спадщини після сина, з яким вона спільно проживала разом на момент його смерті, відповідно до закону її слід вважати спадкоємцем, що прийняв спадщину.

Встановлення факту спільного проживання із спадкодавцем має для заявниці юридичне значення, оскільки остання має намір реалізувати право на оформлення спадщини після смерті сина ОСОБА_3, померлого 14.08.2016 року.

Відповідно до ч.1 ст.29 ЦК України, - місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово, на зазначених підставах суд дійшов висновку про задоволення заяви.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10, 57-60, 169, 197, 212-215, 256-259 ЦПК України, ст.16, 29, 1218, 1220, 1221, 1223, 1261, 1268, 1270 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Заяву задовольнити.

Встановити факт спільного проживання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, разом зі спадкодавцем ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, померлого 14.08.2006 року, в період з 2005 року до часу відкриття спадщини 14.08.2006 року за адресою: АДРЕСА_3

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Запорізької області шляхом подання через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя, який ухвалив оскаржуване рішення, протягом 10 днів з дня його проголошення, апеляційної скарги.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Л.Г.Артемова