Справа №443/1094/16-ц Провадження №2/443/554/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.07.2016 року Жидачівський районний суд Львівської області у складі: головуючого судді Сидорака Б.Г.

за участю секретаря Рибакової І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засідання в залі суду у місті Жидачеві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Журавнівської селищної ради Жидачівського району Львівської орбласті, третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_2, Жидачівської державної нотаріальної контори, ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно у порядку спадкування за законом,-

встановив :

Позивачка ОСОБА_1 у липні 2016 року звернулася до суду із позовом про визнання права власності на спадкове майно, що залишилося після смерті матері ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року. В обгрунтування позовних вимог покликалася на те, що після смерті матері, яка не залишила заповіту, відкрилась спадщина на частину житлового будинку із приналежними господарськими будівлями і спорудами за адресою: АДРЕСА_1 що належали колгоспному двору, головою якого була мати та на належну їй земельну ділянку, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Журавнівської селищної ради, Жидачівського району Львівської області, площею 1,39 га. Позивачка, як спадкоємець за законом разом із третьою особою - ОСОБА_2, що є її рідним братом, тобто, як спадкоємці першої черги, спадщину прийняли. Брат відмовляється від належної йому частки у майні колгоспного двору та від частки у спадковому майні після смерті матері на її користь. Третя особа ОСОБА_3, яка є її дочкою, також відмовляється від належної їй частки у майні колгоспного двору на її користь. Однак при зверненні в нотаріальну контору у березні 2016 року, у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом було відмовлено у зв"язку з тим, що спадкове майно є власністю колгоспного двору і померла не є його останнім членом, а також відсутні оригінали правовстановлючих документів на землю. За вказаних обставин вона за визнанням свого права змушена звернутись до суду. Просила визнати за нею право власності на житловий будинок загальною площею 53,4 кв.м., житловою площею 40,21 кв.м. із господарськими будівлями і спорудами, які знаходиться у АДРЕСА_2) та на земельну ділянку, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,39 га на території Журавнівської селищної ради Жидачівського району Львівської області.

У судовому засідання позивачка ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити із підстав, вказаних у позовній заяві.

Відповідач в особі селищного голови Журавнівської селищної ради у судове засідання не з"явився, подав письмову заяву, в якій позовні вимоги визнав.

Треті особи: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у судовому засідання проти задоволення позову не заперечили, вказавши, що відмовляються від належних їм часток у майні колгоспного двору та у спадковому майні на користь позивачки.

Третя особа нотаріус Жидачівської нотаріальної контори Матусек В.В. вважає, що є всі підстави для задоволення позову .

Суд, заслухавши сторін та дослідивши документи, наявні у справі, встановив такі обставини та дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок, яке видано виконком Журавненської селищної ради народних депутатів 28 серпня 1985 року та зареєстроване у Стрийському МБТІ за зареєстровим №268, 29.08.1985 року, цілий жилий будинок з приналежними будівлями та спорудами, який розташований у АДРЕСА_1 належав колгоспному двору, головою якого була ОСОБА_4(а.с.19).

Довідкою №1012 від 16.05.2016 року(а.с.20), яка видана виконкомом Журавнівської селищної ради Жидачівського району Львівської області, стверджено, що під АДРЕСА_1, рахується господарство, що належало колгоспному двору, головою якого була ОСОБА_4, а також станом на 30.06.1990 року у вказаному дворі були зареєстровані та прописані: ОСОБА_4- голова двору; ОСОБА_6- чоловік; ОСОБА_7- син та ОСОБА_8 - онука, як члени двору.

Свідоцтвом про смерть(а.с.25) стверджено ОСОБА_9 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року, не залишивши заповіту на випадок своєї смерті

Оскільки спадщина відкрилась до 01.01.2004 року, тому до вказаних правовідносин підлягають застосуванню норми ЦК України (в ред.1963 року), що узгоджується із правовими приписами Постанови ПВС України №7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування".

Відповідно до ст.524 ЦК України (в ред.1963р.) спадкування здійснюється за законом або за заповітом.

ОСОБА_4, як дружина та ОСОБА_2, як син, тобто спадкоємці першої черги за законом, проживаючи у спадковому будинку, вступили у володіння його спадковими частками, тобто відповідно до вимог ст.ст.548,549 ЦК України (в ред.1963 р.) вчинили дії, які свідчать про прийняття ними спадщини, однак своїх спадкових прав на вказане майно не оформили, хоч стали фактичними співвласниками кожен по 3/8 майна колгоспного двору.

Згідно із свідоцтвом про смерть (а.с.16), ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року, не залишивши на випадок смерті заповіту, що стверджується довідкою №1012 від 16.05.2016 року(а.с.20), яка видана виконкомом Журавнівської селищної ради Жидачівського району Львівської області.

Оскільки спадщина відкрилась після 01.01.2004 року, тому до вказаних правовідносин підлягають застосуванню норми ЦК України (в ред.2003 року), що узгоджується і правовими приписами Постанови ПВС України №7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування".

02.06.2016 року позивачка ОСОБА_1 з рідним братом ОСОБА_2, як спадкоємці першої черги за законом після смерті матері ОСОБА_4, що стверджується копією свідоцтва про шлюб(а.с.14) та копіями свідоцтв про народження (а.с.15,23), звернулись до Жидачівської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарською будівлею та на земельну ділянку після смерті матері.

Постановою №379/02-31 від 02.06.2016 року їм відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв"язку із тим, що спадкове майно - житловий будинок з господарськими спорудам є власністю членів колгоспного двору та відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу на земельну ділянку.

Третя особа ОСОБА_2 - син спадкодавці ОСОБА_4 постійно проживав разом із нею і проживає у будинку на даний момент, що стверджується довідкою(а.с.24), тобто відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК вважається таким, що прийняв спадщину після смерті спадкодавця ОСОБА_4, однак у судовому засіданні від свої спадкових прав та права на частку у майні колгоспного двору відмовився у користь позивачки.

Третя особа ОСОБА_3 - дочка позивачки і співвласник 1/4 частки майна колгоспного двору також відмовилася від своєї частки у цьому майні в користь позивачки.

Відтак, у зв"язку з відмовою інших співвласників та спадкоємця від своїх часток, єдиним смпадкоємцем житлового будинку з надвірними спорудами, що знаходяться по АДРЕСА_1 та земельної ділянки є позивачка ОСОБА_1 за якою і слід визнати право власності на оспорюване майно.

Відповідно до п.1 ст.1267 ЦК України, частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними.

Згідно з п.2 ст.1274 ЦК України спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги.

Частиною 2 статті 1275 ЦК України визначено, що якщо від прийняття спадщини відмовився один із спадкоємців за законом з тієї черги, яка має право на спадкування, частка у спадщині, яку він мав право прийняти, переходить до інших спадкоємців за законом тієї ж черги і розподіляється між ними порівну.

До складу спадкового майна, що належало спадкодавці ОСОБА_4, окрім частки у спірному житлому будинку, господарських будівлях і спорудах, також належить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,39 га на території Журавнівської селищної ради Жидачівського району Львівської області, що стверджується архівною копією Державного акту на право приватної власності на землю(а.с.28).

З огляду на вказані обставини та враховуючи правові приписи, суд приходить до висновку, що позивачка вчинила дії, які свідчать про прийняття спадщини, проте не могла оформити своє право на спадщину через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно, а отже позовні вимоги є такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного, керуючись ст.ст.15,57-60,197,208-209,212,213-215,218 ЦПК України, ст.ст.548,549 ЦК України (в ред.1963 р.), ст.ст.328-330, 1267,1268,1274,1275 ЦК України, суд, -

вирішив:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителькою АДРЕСА_3 у порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року, право власності:

- на житловий будинок загальною площею 53,4 кв.м., житловою площею 40,21 кв.м. із господарськими будівлями і спорудами, які знаходиться у АДРЕСА_2

- на земельну ділянку, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,39 га на території Журавнівської селищної ради Жидачівського району Львівської області, що належала ОСОБА_4 на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1, виданого на підставі рішення Журавнівської селищної ради Жидачівського району Львівської області від 11 квітня 2000 року, зареєстрованого в Книзі записів Державних актів на право приватної власності на землю НОМЕР_2.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Львівської області через Жидачівський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили протягом десяти днів з дня його проголошення, якщо не буде подана апеляційна скарга. У випадку подачі апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий-суддя __________________________

12.07.2016