"15" листопада 2016 р. Справа № 363/4363/16-ц
УХВАЛА

Іменем України

15 листопада 2016 року суддя Вишгородського районного суду Київської області Войнаренко Л.Ф., вирішуючи питання про відкриття провадження в цивільній справі за скаргою ОСОБА_1 про не зняття арешту на майно,

ВСТАНОВИЛА:

Скаржник звернувся до суду з скаргою на дії державної виконавчої служби та просить зняти арешт з майна.

Судом встановлено, що арешт на майно та оголошено заборону на його відчуження було накладено 9 червня 2005 року постановою державного виконавця.

Як вбачається зі скарги ОСОБА_1 оскаржує дії начальника державної виконавчої служби Вишгородського РУЮ.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 122 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі лише, якщо справа не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства.

Згідно ст. 383 ЦПК України учасники виконавчого провадження та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають що рішенням, дією, або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Статтею 15 ЦПК України встановлено, що суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Відповідно ч 1 ст. 181 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією, або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби, порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо Законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Згідно з Постановою Пленуму Вищого Адміністративного суду України від 13.12.2010 року за № 3 «Про практику застосування адміністративними судами законодавства у справах із приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби», позовні заяви стосовно рішень, дій, або бездіяльності державних виконавців та посадових осіб Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України в Автономній республіці Крим, головних управлінь юстиції в областях, містах Києві та Севастополі, районних, міських (міст обласного значення) районних у містах відділів державної виконавчої служби відповідних управлінь юстиції підсудні окружним адміністративним судам, оскільки відповідачем у таких справах є відповідний орган державної виконавчої служби, незалежно від того, чи оскаржуються рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби.

Таким чином, враховуючи наведене, а також те, що чинним законодавством не встановлено порядок оскарження дій, або бездіяльності державної виконавчої служби, вчинених під час примусового виконання виконавчих написів нотаріуса, то розгляд таких справ відноситься не до цивільного судочинства, а до судів адміністративної юрисдикції, та заяву може бути подано лише згідно КАС України, тоді як Цивільно-процесуальний Кодекс не передбачає право на звернення до суду саме зі скаргою.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що скаржнику необхідно повернути скаргу, у звязку з тим, що скарга не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст. 15, 383, ЦПК України, ч 1 ст. 181 КАС України суд, -

УХВАЛИЛА:

Повернути скаргу ОСОБА_1 про не зняття арешту на майно.

На ухвалу суду протягом пяти днів з дня її проголошення може бути подана апеляційна скарга, у разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти з дня її отримання.

Суддя Л.Ф. Войнаренко