06.05.2016 Єдиний унікальний номер 205/2130/16-ц
У Х В А Л А 6

06 травня 2016 року Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Басової Н.В.

при секретарі Берко Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні питання про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_3 про визнання недійсними договорів дарування будинку та земельної ділянки,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася з заявою про забезпечення позову, в якій у порядку забезпечення позову просила накласти арешт на нерухоме майно належне відповідачу, а саме, домоволодіння, розташоване за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Мукачівська, 95 та земельну ділянку, розташовану за цією ж адресою.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України, забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, актуальним власником домоволодіння № 95 по вул. Мукачівська в м. Дніпропетровську є ОСОБА_2, на підставі договору дарування, посвідченого 01.02.2014 року приватним нотаріусом ДМНО ОСОБА_3, за реєстровим № 49.

Власником земельної ділянки, кадастровий номер :08:487:0004, площею 0,1 га, розташованої по вул. Мукачівська, 95 в м. Дніпропетровську є ОСОБА_2, на підставі договору дарування, посвідченого 01.02.2014 року приватним нотаріусом ДМНО ОСОБА_3, за реєстровим № 50.

Відповідно до ч. 1 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову.

На підставі ч. 3 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, а згідно ч. 5 ст. 153 ЦПК України про вжиття забезпечення позову суд постановляє ухвалу, в якій зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання, порядок виконання, розмір застави, якщо така призначена.

У відповідності з ч. 1 ст. 152 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Згідно ст. ст. 151, 153 ЦПК України та розяснень Верховного Суду України, викладених в п. 1 постанови Пленуму від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» єдиною підставою для забезпечення позову є мотивована заява будь-кого з осіб, які беруть участь у справі.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що є всі підстави та невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду, у звязку з чим необхідно накласти арешт на нерухоме майно.

Керуючись ст. ст. 151-153 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Накласти арешт на домоволодіння № 95, розташоване по вулиці Мукачівська в місті Дніпропетровську та земельну ділянку кадастровий номер :08:487:0004, розташованої по вул. Мукачівська, 95 в м. Дніпропетровську, належних на праві власності ОСОБА_2 та заборонити вчиняти будь-які дії з вказаним нерухомим майном.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі в 5-денний строк з дня проголошення ухвали апеляційної скарги.

Суддя Н.В. Басова