Справа № 388/271/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А І Н И

(резолютивна частина)

06.05.2016

Долинський районний суд Кіровоградської області, в складі:

головуючого-судді Бойка П.М.

при секретарі Васіч А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Долинській справу за позовом ОСОБА_1 до Березівської сільської ради Долинського району Кіровоградської області про визнання права на спадкове майно,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду з позовом про визнання права на спадкове майно, мотивуючи вимоги тим, що її батькові - ОСОБА_2 належало на праві власності домоволодіння № 31 по вул. Жовтнева в с. Антонівка Долинського району Кіровоградської області, яке складалося з житлового будинку, зазначеного під літерою «А», сарая зазначеного під літерою «Б», гаража зазначеного під літерою «В», вбиральні зазначеного під літерою «Г», колодязя зазначеного під літерою «К», огорожі зазначеної під №1 ворот зазначених під № 2, а також належала на праві власності земельна ділянка кадастровий номер :53:000:0001 призначена для обслуговування зазначеного житлового будинку та господарських будівель та ведення особистого селянського господарства, що підтверджується державним актом на право приватної власності на землю.

24.10.2006 року батько позивача помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть.

За життя батько позивача склав заповіти, якими все своє майно заповідав позивачу, що підтверджується заповітом.

В зв»язку з тим, що на земельну ділянку під домоволодінням № 31 по вул. Жовтнева в с.Антонівка Долинського району Кіровоградської області та земельну ділянку (пай) правоустановлюючі документи у батька позивача були, то зазначене майно за законом та відповідно до заповіту вона успадкувала та набула на нього право власності, що підтверджується свідоцтвами про право на спадщину за законом та за заповітом. Будучи єдиним спадкоємцем позивач прийняла спадщину після смерті свого батька.

Так як правовстановлюючих документів на житловий будинок та господарські будівлі за адресою вул. Жовтнева. 31 в с. Антонівка Долинського району Кіровоградської області батько позивача за життя не виготовляв, а тому нотаріусом відмовлено за відсутності правовстановлюючого документу на цей будинок у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 09.02.2016 року. Позивач вважає, що після смерті її батька його права та обовязки в порядку спадкування перейшли до неї, оскільки інших спадкоємців немає.

Вказані обставини стали підставою для звернення до суду.

Позивач та її представники позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просять суд їх задовільнити.

Представник Березівської сільської ради Долинського району Кіровоградської області позовні вимоги визнав, проти задоволення позовних вимог не заперечує.

Із копії свідоцтва про народження № 3 вбачається, що ОСОБА_3 народилася 20.07.1948 року, батьками записано: ОСОБА_2 та ОСОБА_4 (а.с.5).

Із довідки Березівської сільської ради Долинського району Кіровоградської області від 22 січня 2016 року № 33 вбачається, що ОСОБА_1 дійсно проживає без реєстрації в с.Антонівка вул..Жовтнева, 31 Долинського району Кіровоградської області з 1999 року по даний час в житловому будинку, який належав її покійному батькові- Ярмошенко Д.Я. по день його смерті 24.10.2006 року, вели спільне господарство та доглядала за ним (а.с.6).

Із копії свідоцтва про смерть ОСОБА_5 І-ОЛ № 035113 вбачається, що ОСОБА_2 помер 24.10.2006 року у віці 91 років, про що зроблено відповідний запис № 11 (а.с.7).

Із довідки Березівської сільської ради Долинського району Кіровоградської області від 26 лютого 2016 року, № 72, ОСОБА_2 був головою домогосподарства (господарем будинку) за адресою: вул. Жовтнева, 31 в с.Антонівка Долинського району Кіровоградської області (а.с.16).

Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи , суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Згідно ст..328 ЦК України, Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Як передбачено ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1261, ст. 1268 ч.3 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємець, який постійно проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шести місяців з дня відкриття спадщини він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Вказане кореспондується нормами ст. 1216 ЦК України, відповідно до вимог якої до позивача перейшли права та обовязки померлого ОСОБА_2

Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

За змістом ч. ч. 1-3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно ст. 544 ЦК У РСР (1963 року), яка була чинною на момент виникнення правовідносин, заповідач вправі в будь-який час змінити або скасувати зроблений ним заповіт, склавши новий заповіт. Заповіт, складений пізніше, скасовує попередній заповіт повністю або в частині, в якій він йому суперечить. Заповідач може скасувати або змінити заповіт, подавши про це заяву нотаріусу, завідуючому державним нотаріальним архівом, а в населених пунктах, де немає нотаріусів, - посадовій особі виконавчого комітету сільської, селищної, міської Ради народних депутатів, яка вчиняє нотаріальні дії.

Вищевказане вказує не те, що позивач є спадкоємицею майна за заповітом, зробленим її батьком 27 липня 1999 року, посвідченого секретарем виконкомом Березівської сільської ради Долинського району Кіровоградської області.

Відповідно до інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селишах міського типу Української РСР, затвердженої заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року N 56, передбачалась обов'язкова реєстрація (інвентаризація) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції).

Відповідно до викладеного, записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.

Згідно абзацу 3 пункту 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Судом встановлено, що позивач є спадкоємицею житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за заповітом, яка прийняла спадщину після смерті її батька - ОСОБА_2, то вона набула права на домоволодіння за адресою: с.Антонівка вул. Жовтнева, 31 Долинського району Кіровоградської області, що належало її батькові відповідно до записів у погосподарській книзі, а тому заявлений позов підлягає задоволенню.

Отже, позивач в порядку спадкування після смерті її батька- Ярмошенка Д.Я. фактично набула право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами.

Керуючись ст.ст. 213, 215, 218 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовільнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 право власності у порядку спадкування за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, які розташовані за адресою: вул. Жовтнева, 31 в с.Антонівка Долинського району Кіровоградської області, що залишилося після смерті її батька - ОСОБА_2, який помер 24.10.2006 року.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Кіровоградської області відповідно до ст.294 ЦПК України.

Суддя Долинського районного суду ОСОБА_6