АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 645/997/15-ц Головуючий І інстанції Шарко О.П.
Провадження№22ц/790/93/16 Суддя-доповідач ОСОБА_1
Категорія: договірні

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2 лютого 2016 р. Судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого судді Кіпенка І.С.,

суддів Котелевець А.В., Шаповал Н.М.,

за участі секретаря Таран В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційними скаргами Дочірнього підприємства «А.Е.Т. Джоін ап!» та ОСОБА_2 на заочне рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 23 квітня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Дочірнього підприємства «А.Е.Т. Джоін ап!», третя особа Фізична особа-підприємець ОСОБА_3 про захист прав споживачів, стягнення майнової та моральної шкоди за невиконання договору про надання туристичних послуг,

в с т а н о в и л а :

10 лютого 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Дочірнього підприємства «А.Е.Т. Джоін ап!», третя особа Фізична особа-підприємець ОСОБА_3 про захист прав споживача, стягнення майнової та моральної шкоди за невиконання договору про надання туристичних послуг.

В обґрунтування позову вказував, що між ним, як замовником та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3, який діяв від імені та в інтересах ДП «А.Е.Т. Джоін ап!» було укладено Договір на туристичне обслуговування №3 від 29 січня 2015 року, за умовами якого туроператор зобовязався надати замовнику за його рахунок пакет туристичних послуг тур до Єгипту в готель Continental Plaza Beach на період з 06 лютого по 13 лютого 2015 року та перельот з датою вильоту з аеропорту м. Харкова 06 лютого 2015 року.

Загальна вартість туристичних послуг склала 25840 грн. Позивач згідно умов Договору на туристичне обслуговування №3 від 29 січня 2015 року, оплатив повну вартість запропонованому йому комплексу туристичних послуг.

Відповідач в односторонньому порядку ухилився від виконання своїх зобовязань за Договором на туристичне обслуговування №3 від 29 січня 2015 року, гроші сплачені за договором не повернуто у звязку з чим позивач просив суд стягнути на його користь грошові кошти в загальному розмірі 56340 грн.: з яких 30840 грн. сума майнової шкоди з урахуванням інфляційних витрат; 20000 грн. сума моральної шкоди та 5500 грн. витрати на правову допомогу.

В судовому засіданні суду першої інстанції позивач вказував, що 26 лютого 2015 року ним було отримано на картковий рахунок грошові кошти у розмірі 23627 грн. 47 коп. в рахунок сплаченої ним вартості туристичних послуг у звязку з чим уточнив позовні вимоги та просив суд стягнути з відповідача суму майнової школи в розмірі 2212 грн. 53 коп., моральну шкоду 20000 грн. та 5500 грн. витрат на правову допомогу.

Відповідач в судове засідання суду першої інстанції не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Третя особа Фізична особа-підприємець ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, просив суд провести судове рішення без його участі.

Заочним рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 23 квітня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково.

Суд стягнув з ДП «А.Е.Т. Джоін ап!» на користь ОСОБА_2 матеріальну шкоду в розмірі 2212 грн.53 коп., моральну шкоду 2000 грн. та витрати на правову допомогу в розмірі 974 грн. 40 коп.

Суд стягнув з ДП «А.Е.Т. Джоін ап!» на користь держави судовий збір в розмірі 421 грн. 20 коп.

Ухвалою Фрунзеського районного суду м.Харкова від 10 серпня 2015 року заяву ДП «А.Е.Т. Джоін ап!» про перегляд заочного рішення від 23 квітня 2015 року залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 посилаючись на порушення судом норм процесуального та матеріального права, просить заочне рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким його позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

В апеляційній скарзі ДП «А.Е.Т. Джоін ап!» просить заочне рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Судова колегія, перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, відповідно до вимог ст.303 ЦПК України, в межах доводів апеляційних скарг, вважає, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Відповідно до ст.308 ЦПК України, суд апеляційної інстанції відхиляє скаргу, якщо встановить, що суд першої інстанції постановив рішення з дотриманням вимог матеріального та процесуального права.

Судом повно та всебічно досліджені надані докази та дана їм належна оцінка та згідно встановленого ухвалено рішення, яке відповідає вимогам ст.213 ЦПК України.

Частиною першою статті 901 ЦК України визначено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Судовим розглядом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 29 січня 2015 року між ОСОБА_2 та ДП «А.Е.Т. Джоін ап!» в особі фізичної особи-підприємця ОСОБА_3, що діяв на підставі Агентського договору №0359 від 30 січня 2013 року, був укладений Договір на туристичне обслуговування №3, за умовами якого відповідач зобовязався надати позивачу туристичні послуги з подорожі до Єгипту на 4-х осіб (двоє дорослих та двоє дітей) у період з 06 лютого по 13 лютого 2015 року з проживанням в готелі Continental Plaza Beach та переліт 06 лютого 2015 року з аеропорту м. Харкова.

Зобовязання з оплати туристичних послуг позивачем були виконані, що підтверджується квитанцією до прибуткового косового ордеру №399 від 29 січня 2015 року на суму 1990 грн. та квитанцією до прибуткового касового ордеру №401 від 02.02.2015року на суму 23850 грн. (а.с.9).

04 лютого 2015 року туроператором ДП «А.Е.Т. Джоін ап!» були оформлені та видані туристу ОСОБА_2В, через ФОП ОСОБА_3В необхідні для тура до Єгипту документа, зокрема, ваучер №271431, сертифікат застрахованої особи №271431 від 04 лютого 2015 року, памятка туриста в Єгипті, чартерні пасажирські квитки №602, №603, №604, №65 на рейс №PS 7011 з м. Харкова до Шарм ОСОБА_4 на 06 лютого 2015 року та на рейс №PS 7012 з Шарм ОСОБА_4 до м. Харкова на 13 лютого 2015 року.

06 лютого 2015 року в аеропорті м. Харкова представники авіакомпанії повідомили позивачу та його родині, що посадка на рейс №PS 7011 з м. Харкова до Шарм ОСОБА_4 не здійснюється, оскільки він скасований за ініціативою туроператора ДП «А.Е.Т. Джоін ап!».

06 лютого 2015 року позивач звернувся до ФОП ОСОБА_3 та ДП «А.Е.Т. Джоін ап!» з претензією про повернення сплачених грошових коштів за Договором на туристичне обслуговування №3 від 29 січня 2015 року.

26 лютого 2015 року позивачу на картковий рахунок повернуто грошові кошти в розмірі 23627 грн. 47 коп. в рахунок сплаченої ним вартості за туристичні послуги, що підтверджується витягом банку з особового рахунку №150409/13 від 09 квітня 2015 року (а.с.56).

За змістом частин першої, другої, десятої статті 20, частини другої статті 30, частин першої та другої статті 32, частини першої статті 33 Закону України від 15 вересня 1995 року № 325/95-ВР "Про туризм" (у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин), частини четвертої статті 10 Закону України від 12 травня 1991 року № 1023-XII "Про захист прав споживачів", статей 610 і 611, частини п'ятої статті 653, частини першої статті 901 ЦК України майнову відповідальність несе суб'єкт туристичної діяльності, який порушив законодавство в галузі туристичної діяльності при наданні туристичної послуги, порушив умови договору між туристом і суб'єктом туристичної діяльності з надання туристичних послуг, та за вини якого замовнику (туристу) завдано збитків.

Задовольняючи позов ОСОБА_2 в частині стягнення матеріальної шкоди суд обґрунтовано виходив з того, що невиконання умов договору надання туристичних послуг сталося з вини ДП «А.Е.Т. Джоін ап!», у звязку з чим підприємством повинні бути відшкодовані понесені позивачем витрати.

Судова колегія вважає обґрунтованим і суму відшкодування в розмірі 2212 грн. 53 коп., адже як вбачається з матеріалів справи, за туристичні послуги позивачем було сплачено 25840 грн., а відповідачем в добровільному порядку повернуто 23267 грн. 47 коп.

Також, ОСОБА_2 в позовній заяві вказував, що невиконання відповідачем умов договору спричинили йому та його родині, також і моральну шкоду, яка полягає душевних стражданнях, яких вони зазнали в наслідок нереалізованих сімейних планів на відпочинок.

Судова колегія погоджується з висновком суду про часткове задоволення позову в цій частині та стягнення моральної шкоди з ДП «А.Е.Т. Джоін ап!».

Визначаючи розмір моральної шкоди, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з положень ст.ст.23, 1167 ЦК України, урахувавши характер і обсяг страждань, яких зазнав позивач та інші обставини, що відповідає роз'ясненням, що містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України №4 від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди".

Склад та розмір витрат, пов'язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування по справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов'язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (наприклад, квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). При цьому недопустимими є документи, які не відповідають встановленим вимогам (наприклад, особисті розписки адвоката про одержання авансу).

Позивачем не надано до суду належним чином оформлене платіжне доручення, яким підтверджується оплата ним послуг адвоката в розмірі 5500 грн.

Тому, суд частково задовольняючи вимоги позивача в частині відшкодування витрат на правову допомогу обґрунтовано виходив з вимог Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» та фактичної кількості годин участі адвоката в судових засіданнях.

Оскільки судове рішення ухвалене з додержанням вимог матеріального і процесуального права, а наведені в апеляційній скарзі доводи не відносяться до тих підстав, з якими процесуальне законодавство пов'язує можливість прийняття рішення відносно скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення і висновків суду першої інстанції не спростовують, в її задоволенні належить відмовити на підставі ст.308 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.1 ч.1 ст.307, ст.ст. 308, 313, 314, 315, 317, 319, 324, 325 ЦПК України, судова колегія, -

у х в а л и л а :

Апеляційні скарги Дочірнього підприємства «А.Е.Т. Джоін ап!» та ОСОБА_2 відхилити.

Заочне рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 23 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: І.С. Кіпенко

Судді: А.В. Котелевець

ОСОБА_5