Справа №345/3686/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.11.2016 року м.Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Мигович О.М.

секретаря Шмігель І.О.

з участю: позивача - ОСОБА_1

відповідачки - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Калуші справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів, суд -

в с т а н о в и в :

що сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі. 14.11.2012 року шлюб між ними розірвано. Від шлюбу в них народилася дочка ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Калуського міськрайониого суду Івано-Франківської області від 14.11.2012 року вирішено стягувати з позивача на користь відповідачки аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі в розмірі 400 грн. щомісячно, починаючи з 05.11.2012 року і до повноліття дитини.

Рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 23.02.20)6 року вирішено збільшити розмір аліментів на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та стягувати з позивача 500 грн. щомісячно у твердій грошовій сумі, починаючи з 05.03.2016 року і до досягнення дитиною повноліття.

Перебуваючи в цивільному шлюбі з ОСОБА_5, у них народився син - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 01.04.2016 року вирішено стягувати з позивача на користь ОСОБА_5 аліменти на утримання дитини ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 в твердій грошовій сумі в розмірі по 500 грн, щомісячно до досягнення останнім повноліття.

Позивач звернувся до суду про зменшення розміру аліментів, обгрунтовуючи позов тим, що в даний час в нього змінився матеріальний стан, на даний час він ніде не працює. 24.02.2016 року йому розпочато виплату допомоги по безробіттю відповідно до ч. 2 ст. 23 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття». Позивач отримую допомогу у розмірі 544 грн. в місяць. В результаті примусового виконання вищезазначених рішень судів із цієї допомоги стягується 272 грн. аліментів, а йому на прожиття залишається 272 грн. В результаті чого його доходів не вистачає для власного існування та належного проживання, тому з даним позовом змушений звернутися до суду.

Позивач в судовому засіданні позов підтримав та просить його задоволити.

Відповідачка в судовому засіданні позов не визнала, просить в задоволенні позову відмовити, оскільки вважає, що підстави для зміни розміру аліментів відсутні.

Суд, вислухавши сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що в задоволенні позову слід відмовити, виходячи із наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Рішенням Калуського міськрайонного суду від 14.11.2012 року шлюб між ними розірвано (а.с.5). Відповідач є батьком неповнолітньої дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини (а.с.6).

Рішенням Калуського міськрайониого суду Івано-Франківської області від 14.11.2012 року вирішено стягувати з позивача на користь відповідачки аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі в розмірі 400 грн. щомісячно, починаючи з 05.11.2012 року і до повноліття дитини.

Рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 23.02.20)6 року вирішено збільшити розмір аліментів на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та стягувати з позивача 500 грн. щомісячно у твердій грошовій сумі, починаючи з 05.03.2016 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с.10-11).

В судовому засіданні також встановлено, що позивач перебував в цивільному шлюбі з ОСОБА_5, від якого у них народився син - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 01.04.2016 року вирішено стягувати з позивача на користь ОСОБА_5 аліменти на утримання дитини ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 в твердій грошовій сумі в розмірі по 500 грн, щомісячно до досягнення останнім повноліття.

Відповідно до частини 1 статті 192 Сімейного кодексу України (надалі «СК України») розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до частини 4 статті 223 Цивільного процесуального кодексу України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред'явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них

Згідно з частиною 2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року) держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини (частина 2 статті 6 Конвенції про права дитини).

Частиною 1 та 2 статті 27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (частина 3 статті 11 Закону України «Про охорону дитинства» ).

Частиною 2 статті 150 Сімейного кодексу України (надалі «СК України») визначено, що батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (частина 1 статті 180 СК України).

Таким чином, Суд звертає увагу на те, що відповідно до норм СК України батьки мають рівні права та обовязки щодо своїх неповнолітніх дітей, зобовязані утримувати неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття та забезпечувати їм достатній рівень фізичного і духовного розвитку.

При цьому, частиною 1 статті 192 СК України передбачено можливість суду, зокрема, зменшити визначений за рішенням суду розмір аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я платника чи одержувача аліментів та в інших випадках, передбачених СК України.

Згідно з пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у звязку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоровя когось із них.

Погіршення матеріального стану платника аліментів надає йому право звернутися з позовом про зменшення розміру аліментів. На погіршення матеріального стану платника аліментів може вплинути укладання ним іншого шлюбу, у зв'язку з чим від буде зобов'язаний утримувати спільних дітей, народжених у шлюбі, дружину до трьох років дитини.

Погіршення матеріального стану платника аліментів може бути викликано зміною місця роботи та зменшенням зарплати, виходом на пенсію, банкрутством, знищенням майна, яке давало доходи тощо.

Обставиною, яка може призвести до зменшення розміру аліментів, є також наявність у платника аліментів інвалідності І чи II груп і отримувана пенсія є єдиним джерелом його існування; за період дії аліментного зобов'язання у платника з'являться непрацездатні члени сім'ї, яких за законом він мусить утримувати. До числа таких осіб належать непрацездатні батьки, повнолітні дочка, син, непрацездатні за станом здоров'я.

Зміна матеріального стану також можлива за наявності у платника аліментних зобов'язань щодо дітей від іншого шлюбу. У даному випадку закон виходить з того, аби діти, на користь яких стягуються аліменти, знаходилися в однаковому матеріальному стані з дітьми платника аліментів, які проживають у його сім'ї.

При цьому, як зазначено в пункті 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Водночас суд враховує, що відповідач не працює, перебуває на обліку в Калуському МРЦЗ, як безробітний, має на утриманні малолітнього сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2.

В той же час, суд звертає увагу на те, що при розгляді цивільної справи за позовом ОСОБА_7 про збільшення розміру аліментів, судом аналізувалися вищевказані обставини, і судом надана оцінка цим обставинам.

Таким чином, оскільки правовими підставами заявлених позовних вимог Позивачем зазначено норми статті 192 СК України та частину 3 статті 223 ЦПК України, в даній цивільній справі Позивач повинен довести наявність обставин, передбачених даними нормами, тобто зміну матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я платника чи одержувача аліментів чи інші випадки, передбачені СК України (обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення).

В даній цивільній справі позивачем не наведено та не підтверджено належними засобами доказування наявність обставин, передбачених даними нормами, тобто зміну матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я платника чи одержувача аліментів чи інші випадки, передбачені СК України (обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення).

Фактично мотивація доводів позивача про зміну розміру аліментів зводиться до незгоди з рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 23 лютого 2016 року.

В той же час, як встановлено, вищевказане судове рішення позивачем в апеляційному порядку не оскаржувалося і набрало законної сили, а тому є обовязковим до виконання.

Враховуючи вищевикладене, проаналізувавши надані сторонами докази та положення чинного сімейного законодавства України, суд дійшов висновку про те, що, позивачем не доведено наявність таких, що виникли обставини зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я платника чи одержувача аліментів чи інші випадки, передбачені СК України (обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення).

Отже, виходячи з вимог закону, принципів розумності та справедливості, враховуючи матеріальне становище дитини, яка на даний час проживає з матірю, вік дитини та властиві для цього віку, в тому числі, і додаткові потреби у її розвитку, стан здоровя, матеріальне та сімейне становище позивача, суд дійшов висновку, що в задоволенні позову слід відмовити, оскільки підстави для зменшення розміру аліментів станом на даний час відсутні.

Враховуючи вищевикладене, дослідивши обставини справи, оцінивши досліджені докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити.

На підставі ст. 223 ЦПК України, ст.ст. 180, 181, 182, 184, 192, 200 Сімейного кодексу України, ст. 8,11 Закону України «Про охорону дитинства», п.п. 17, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», ст. ст. 3, 6, 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, керуючись ст.ст. 212- 215 ЦПК України суд,

р і ш и в :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 - 551,20 грн. судового збору в дохід держави.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного сулу Івано-Франківської області через Калуський міськрайонний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення, апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення в цей же термін з дня отримання копії рішення.

Головуючий: