Справа № 369/4859/15-ц
Провадження № 2/369/1350/16
РІШЕННЯ

Іменем України

22 липня 2016 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Усатова Д.Д.

за участю секретаря Кузьменко П.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства КБ «Приватбанк» про захист прав споживачів,-

В С Т А Н О В И В:

У травні 2015 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом до Публічного акціонерного товариства КБ «Приватбанк» про захист прав споживачів, посилаючись на те, що в 2012 р. та в 2013 р. нею було відкрито карткові рахунки: «Золота картка для виплат» № 5168 7420 6603 9698 для отримання відсотків за депозитними договорами з ПАТ КБ «Приватбанк»; картка «PLATINUM» № 024036; картка «Універсальна» № 5211 5373 0803 4714, що підтверджується довідками та виписками по рахунку.

Позивач зазначає, що з березня 2014 року ПАТ КБ «Приватбанк» неправомірно обмежив доступ вищезгаданих карткових рахунків в відділеннях Банку, системи Приват24, припинив можливість зняття власних коштів, здійснення безготівкових платежів, виписок за згаданими рахунками, тим самим не виконував належним чином зобов'язання по обслуговуванню карткових рахунків. З 25 березня 2014 року позивач намагалася вирішити спірні питання переговорів через контакт-центр Банку, в відділеннях Банку шляхом письмових звернень до центрального офісу Банку. Проте звернення позивача ігноруються відповідачем.

Також позивач наголошує, що 12 травня 2014 р. вона є вимушено переміщеною особою з тимчасово окупованої території ат проживає в м. Вишневе Києво - Святошинського району Київської.

У липні 2014 року вона звернулась до відповідача з довідкою про взяття на облік особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції для відновлення карткового рахунку, проте картки позивача не розблоковані. В відділеннях ПАТ КБ «Приватбанк» письмові заяви позивача на видачу коштів з рахунків не приймались, відповіді про відмову не надавались.

23.03.2015 р. позивачем було надіслано заяву щодо закриття заблокованих рахунків, надання довідок про закриття рахунків та залишку коштів на діючих рахунках в ПАТ КБ «Приватбанк».

09.04.2015 р. відповідачем в системі Приват24 було надано відповідь позивачу, про те, що після чітких інструкцій від Національного банку України, кошти, які знаходяться на рахунку клієнтів банку буде в обов»язковому порядку виплачено їх власникам.

Позивач вказує, що з 01.04.2014 р. відповідач не нараховував 10% річних на рахунок Бонус- Плюс на залишок коштів на неправомірно заблокованій картці « Універсальна» № 5211 5373 0803 4714 згідно умов обслуговування такого рахунку. Станом на 05.05.2015 р. жодних дій щодо повернення коштів з карткових рахунків позивача відповідачем не здійснювалось.

Посилаючись на вищевикладене та норми закону позивач просила суд зобов'язати відповідача розблокувати карткові рахунки № 5168 7420 6603 9698, № 5218 5722 0102 4036, № 5211 5373 0803 4714 та забезпечити позивачу можливість вільного користування своїми коштами. Стягнути з відповідача на її користь в судовому порядку залишок коштів по картковому рахунку №5168 7420 6603 9698 в валюти рахунку в сумі 442,95 доларів США та на підставі положень ст.625 ЦК України 3% річних від суми заборгованості в зв'язку з неналежним виконанням грошового зобов'язання в сумі 16,40 доларів США та 3% за кожний день прострочки надання послуг по видачі коштів згідно ч. 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» 6004,74 доларів США, всього 6514,09 доларів США шляхом безготівкового перерахунку на картковий рахунок № 643304 в ПАТ КБ «Приватбанк» МФО 305299 згідно наданого розрахунку. Стягнути з відповідача на користь позивача в судовому порядку залишок коштів по картковому рахунку № 5218 5722 0102 4036 в сумі 5727,10 грн., картковому рахунку № 5211 5373 0803 4714 в сумі 4521,53 гривень - всього по двом рахункам 10248,63 грн., на підставі положень ст.625 ЦК України 3% річних від суми заборгованості в зв'язку з неналежним виконанням грошового зобов'язання в сумі 341,06 гривень та 3% за кожний день прострочки надання послуг по видачі коштів згідно ч. 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» в сумі 124828,76 грн., всього 135418,45 гривень шляхом безготівкового перерахунку на картковий рахунок № 5168 7423 3136 4087 в ПАТ КБ «Приватбанк» МФО 305299 згідно наданого розрахунку. Стягнути з відповідача в судовому порядку на рахунок «Бонус-плюс» № 371647 10% річних на залишок коштів на картці «Універсальна» № 53 4714 за період з 01 квітня 2014 р. по 30 квітня 2015 року в сумі 501,57 гривень, які не були нараховані банком в зв'язку з блокуванням карти згідно наданого розрахунку.

Протягом розгляду справи позивач декілька разів зменшувала позовні вимоги, остаточно просила суд: зобов'язати відповідача закрити карткові рахунки №5168 7420 6603 9698, № 5218 5722 0102 4036, № 5211 5373 0803 4714 в ПАТ КБ «Приватбанк». Стягнути з відповідача на її користь в залишок коштів по картковому рахунку №5168 7420 6603 9698 в сумі 442,70 доларів США. Стягнути з відповідача на її користь в залишок коштів по картковому рахунку № 5218 5722 0102 4036 в сумі 5727,10 гривень. Стягнути з відповідача на користь позивача залишок коштів по картковому рахунку № 5211 5373 0803 4714 в сумі 4520,53 гривень.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги з урахуванням їх зменшення підтримала, просила суд задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання проти задоволення позову заперечувала в повному обсязі. Просила суд відмовити.

Вислухавши сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову в повному обсязі, з таких підстав.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

У відповідності до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин другої - п'ятої статті 13 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Судом встановлено, що в період 2012 - 2013 р. р. позивачем в ПАТ КБ «Приватбанк» було відкрито карткові рахунки: «Золота картка для виплат» № 5168 7420 6603 9698 для отримання відсотків за депозитними договорами з ПАТ КБ «Приватбанк»; картка «PLATINUM» № 5218 5722 0102 4036; картка «Універсальна» № 5211 5373 0803 4714.

З березня 2014 року ПАТ КБ «Приватбанк» неправомірно обмежив доступ вищезгаданих карткових рахунків в відділеннях Банку, системи Приват24, припинив можливість зняття коштів, здійснення безготівкових платежів, виписок за згаданими рахунками, тим самим не виконував належним чином зобов'язання по обслуговуванню карткових рахунків.

Частиною 1 статті 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Згідно ст. 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 95 ЦК України, філією є відокремлений підрозділ юридичної особи, що розташований поза її місцезнаходженням та здійснює всі або частину її функцій. Філії та представництва не є юридичними особами. Вони наділяються майном юридичної особи, що їх створила і діють на підставі затвердженого нею положення.

Таким чином, кримський філіал «Приватбанку», який прийняв грошові кошти, діяв не у власних інтересах (інтересах філії), а в інтересах юридичної особи - ПАТ КБ «Приватбанк».

Згідно ст. 96 ЦК України, юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов'язаннями всім своїм майном.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач не одноразово зверталась до ПАТ КБ «Приватбанк» з проханням закрити її карткові рахунки та повернути залишок коштів на рахунках.

У листах ПАТ КБ «ПриватБанк» від 16.04.2014 р. за №20.1.0.0.0/7-20140325/759, від 05.11.2014 р. за № 20.1.0.0.0/7-20141008/2527, від 09.04.2015 р. за № 20.1.0.0.0/7-20150330/4945, зазначив, що відповідно до Постанови Правління НБУ від 06.05.2014 року № 260 ПАТ КБ «Приватбанк» припинив свою діяльність в Криму.

Тобто, фактично позивачу було відмовлено у задоволенні його вимог щодо повернення коштів.

Відповідно до вимог частин 1-3 ст.1066 ЦК України, за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами. Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про платіжні системи та переказ грошей в Україні» поточним рахунком визнається рахунок, що відкривається банком клієнту на договірній основі для зберігання коштів і здійснення розрахунково-касових операцій за допомогою платіжних інструментів відповідно до умов договору та вимог законодавства України.

Предметом договору банківського рахунка виступає надання послуг з приводу розрахунково-касового обслуговування, під яким розуміються послуги, що надаються банком клієнту на підставі відповідного договору, укладеного між ними, які пов'язані із переказом коштів на рахунках (на рахунок) цього клієнта, видачею йому коштів у готівковій формі, а також здійсненням інших операцій, передбачених договорами ( ст.1 Закону України « Про платіжні системи та переказ грошей в Україні»).

Відповідно до загальних положень про форму правочину договір банківського рахунка повинен бути укладений у простій письмовій формі.

Частиною 1 статті 58 ЦПК України встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу (частина 1 статті 60 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1074 ЦК України обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму, передбачених законом.

Діяльність відокремленого підрозділу відповідача на території Автономної Республіки Крим та міста Севастополя було припинено постановою Правління Національного банку України «Про відкликання та анулювання банківських ліцензій та генеральних ліцензій на здійснення валютних операцій окремих банків і закриття банками відокремлених підрозділів, що розташовані на території Автономної Республіки Крим і міста Севастополя» від 06 травня 2014 року № 260, оскільки згідно з п. 5 цієї постанови банкам, серед яких зазначено й ПАТ КБ «ПриватБанк», визначено припинити діяльність відокремлених підрозділів, що розташовані на території Автономної Республіки Крим і міста Севастополя, та протягом місяця з дня набрання чинності цією постановою забезпечити закриття таких відокремлених підрозділів, про що повідомити Національний банк України.

Однак припинення діяльності філії не впливає на обсяг зобов'язань банку, оскільки договори, у тому числі банківського вкладу, укладаються з банком, а не з філією, яка відповідно до ч. 3 ст. 95 ЦК України та ч. 4 ст. 64 ГК України не є юридичною особою.

Як встановлоено в судовому засіданні, ПАТ КБ «ПриватБанк» порушив права позивача на вільне володіння та користування належними йому грошовими коштами, що є підставою для їх стягнення. Також ПАТ КБ «ПриватБанк» не спростувало доводів позивача про те, що позивачем відкривались , крткові рахунки.

Крім того, відповідачем не було надано належних та допустимих доказів на підтвердження припинення відповідних зобов'язань у зв'язку з їх виконанням, тощо.

Відповідачем не надано до суду доказів, з яких би вбачалося, що фінансові операції щодо видачі належних позивачу коштів обмежені за рішенням суду або зупинені в порядку, визначеному ст. 17 Законом України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму», як такі, що можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму, передбачених законом.

Згідно п. 7.7, 7.8 Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній

Таким чином, за відсутності іншого, суд приходить до висновку, що відповідачем необґрунтовано обмежено права позивача щодо користування та розпорядження належними їй коштами, тобто порушені невід'ємні права позивача як власника та споживача.

Згідно з ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.526, 629, 1066-1074 ЦК України, ст.ст.3, 10,11, 57-60, 88, 212, 213, 215, 224 ЦПК України, суд ,-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Зобов'язати Публічне акціонерне товариство «КБ» Приватбанк» закрити карткові рахунки №5168 7420 6603 9698, № 5218 5722 0102 4036, № 5211 5373 0803 4714 відкриті ОСОБА_1 в ПАТ КБ «Приватбанк».

Стягнути з Публічного акціонерного товариства КБ «Приватбанк» на користь ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1 залишок коштів по картковому рахунку №5168 7420 6603 9698 в сумі 442,70 доларів США.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства КБ «Приватбанк» на користь ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1 в судовому порядку залишок коштів по картковому рахунку № 5218 5722 0102 4036 в сумі 5727,10 гривень.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства КБ «Приватбанк» на користь ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1 залишок коштів по картковому рахунку № 5211 5373 0803 4714 в сумі 4520,53 гривень.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом десяти днів, починаючи з дня наступного після його проголошення.

Суддя: Д.Д.Усатов