Справа № 310/277/16-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

05 вересня 2016 року м.Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області

у складі: головуючого судді Парій О.В.

при секретарі Мирошниченко Н.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Бердянського міськрайонного суду справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_2 про визнання договору іпотеки недійсним, третя особа Орган опіки та піклування в особі виконавчого комітету Бердянської міської ради, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати недійсним договір іпотеки нерухомого майна від 27 березня 2008 року, укладений між ВАТ «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_2, посвідчений приватним нотаріусом Бердянського міського нотаріального округу ОСОБА_3 (реєстр. № 865). Зазначив, що перебуває у шлюбі з ОСОБА_2 з 15 вересня 2004 року. За час шлюбу народилися діти: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2. Крім цього, подружжя виховує дитину від попереднього шлюбу ОСОБА_2 ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3. 04 жовтня 2007 року ОСОБА_2 придбала квартиру АДРЕСА_1. 27 березня 2008 року між ПАТ «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_2 укладений кредитний договір № 592. В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором між банком та ОСОБА_2 укладений договір іпотеки № 865. Предметом іпотеки є нерухоме майно: квартира АДРЕСА_1. На час укладання договору іпотеки у вказаній квартирі мешкали неповнолітні діти ОСОБА_4 та ОСОБА_6. Згода органу опіки та піклування на передання квартири в іпотеку отримана не була. Вважає, що договір іпотеки є недійсним, оскільки порушує права дітей, які мають право користування квартирою.

Позивач в судове засідання не зявився. До суду направлено заяву про підтримання позовних вимог та про розгляд справи за його відсутності.

Представник ПАТ «Державний ощадний банк України» надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в задоволенні позовних вимог просить відмовити. Також, до суду направлено заяву про застосування позовної давності.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявилася. Повідомлена. Заяв про відкладення розгляду справи не надходило.

Представник органу опіки та піклування ОСОБА_7 в судове засідання надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Просить винести рішення з урахуванням інтересів дітей згідно чинного законодавства. Зазначила, що орган опіки та піклування не надає дозволи від імені дітей на укладання іпотечних договорів.

Аналізуючи надані докази, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що А.М. та ОСОБА_2 перебувають у шлюбі з 15 вересня 2004 року. За час шлюбу народилися діти: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2. Крім цього, подружжя виховує дитину від попереднього шлюбу ОСОБА_2 ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3. Зазначене підтверджується відміткою в паспорті громадянина України ОСОБА_1 про реєстрацію шлюбу, свідоцтвами про народження дітей.

Відповідно до договору купівлі-продажу, укладеному 04 жовтня 2007 року та посвідченого приватним нотаріусом Бердянського міського нотаріального округу ОСОБА_8, (реєстр. № 1635) ОСОБА_2 є власником квартири АДРЕСА_1.

Згідно договору іпотеки, укладеному 27 березня 2008 року між ОСОБА_2 та Відкритим акціонерним товариством «Державний ощадний банк України», та посвідченому приватним нотаріусом Бердянського міського нотаріального округу ОСОБА_3 (реєстр. № 865), ОСОБА_2 передала в іпотеку квартиру АДРЕСА_1 в забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором, укладеним 27 березня 2008 року.

Відповідно до довідки № 99 від 12 березня 2008 року, виданої ОСББ «Ленком» (АДРЕСА_2) за адресою: АДРЕСА_3 ніхто не зареєстрований.

Згідно заяви, наданої ОСОБА_2 приватному нотаріусу Бердянського міського нотаріального округу ОСОБА_3, заявниця підтвердила факт того, що у квартирі АДРЕСА_4 не зареєстровані і не проживають малолітні та неповнолітні діти, а також внаслідок передачі квартири в іпотеку не буде порушено прав та законних інтересів інших осіб, в тому числі неповнолітніх, малолітніх, непрацездатних дітей та інших осіб, яких вона зобовязана утримувати за законом чи договором.

Відповідно до паспорту громадянина України ОСОБА_1 зареєстрований по пр.-ту Пролетарський, 100 кв. 15 з 28 листопада 1995 року. Інших відміток про реєстрацію місця проживання після цієї дати паспорт не має.

Згідно паспорту громадянина України ОСОБА_2 зареєстрована ІНФОРМАЦІЯ_4 з 27 грудня 1996 року. Інших відміток про реєстрацію місця проживання після цієї дати паспорт не має.

Відповідно до ст. 177 Сімейного кодексу України та ст. 17 Закону України «Про охорону дитинства» батьки не мають права без дозволу органу опіки та піклування укладати договір, який підлягає нотаріальному посвідченню або спеціальній реєстрації, відмовлятись від належних дитині майнових прав, здійснювати розподіл, обмін, відчуження житла, зобовязуватись від імені дитини порукою, видавати письмові зобовязання.

Згідно ст. 29 ЦК України місце проживання дитини визначається місцем проживання батьків.

Положення Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» не ставить місце фактичного проживання особи в залежності від місця її реєстрації, а тому місцем проживання особи може бути будь-яке жиле приміщення, у якому особа проживає постійно або тимчасово, яке належить цій особі на праві власності або праві користування, що визнається власником цього приміщення.

Таким чином, місцем проживання неповнолітньої або малолітньої особи є фактичне місце проживання її батьків або одного з них, з яким вона дійсно проживає.

Відповідно до ч. 2 ст. 13 ЦК України при здійсненні своїх прав особа зобовязана утримуватись від дій, які могли б порушити права інших осіб. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. При здійсненні цивільних прав особа повинна додержуватися моральних засад суспільства.

Частиною першою статті 156 Житлового кодексу УРСР передбачено, що члени сімї власника житлового будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

За таких обставин, якщо власник майна є одночасно законним представником неповнолітньої або малолітньої особи та укладає правочини, які впливають на права дитини, він повинен діяти добросовісно та в інтересах дитини, а інша сторона договору має право очікувати від нього таких дій. Неправдиве повідомлення батьками, які водночас є законними представниками неповнолітньої або малолітньої особи, про відсутність прав дитини на майно, яке передається в іпотеку, не може бути підставою для визнання іпотеки недійсною за позовом батьків, які зловживали своїми правами законних представників дитини, а може спричинити інші наслідки, передбачені законодавством, які застосовуються органом опіки та піклування.

Позивачем не надано доказів в підтвердження обставини, що діти ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживали за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5. Про складнощі в отриманні доказів та клопотання про витребування доказів судом в порядку ст. 137 ЦПК України, не заявлено.

Крім цього, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, не є сином ОСОБА_1, отже, заявляти позовні вимоги в його інтересах ОСОБА_1 не може.

Відповідно до ст.ст. 257, 261, 267 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленої до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Відповідно до п. 5.1.1. договору іпотеки предмет іпотеки є спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_1, оскільки набутий ними під час перебування у зареєстрованому шлюбі. Чоловіком іпотекодавця ОСОБА_1 надана письмова згода заява на укладання іпотекодавцем цього договору, справжність підпису якого на цій заяві посвідчено ОСОБА_3, приватним нотаріусом Бердянського міського нотаріального округу 27 березня 2008 року за реєстровим номером 864. Отримано всі дозволи та погодження на укладання цього договору.

Суд приходить до висновку, що станом на 27 березня 2008 року ОСОБА_1 було відомо про укладання ОСОБА_2 договору іпотеки. Саме з цієї дати починається перебіг позовної давності. З даним позовом до суду ОСОБА_1 звернувся 19 січня 2016 року, тобто після спливу позовної давності, що є підставою для відмови в позові.

Враховуючи викладене, позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 4, 26, 30, 57 - 62, 64, 212 - 215, 223, 294 ЦПК України, ст.ст. 13, 29, 256, 257, 261, 267 ЦК України (2003 року), 156 Житлового кодексу УРСР, ст. 177 Сімейного кодексу України, ст. 17 Закону України «Про охорону дитинства», суд

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_2 про визнання договору іпотеки недійсним, третя особа Орган опіки та піклування в особі виконавчого комітету Бердянської міської ради, - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: О.В.Парій