Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/2408/15-ц
Провадження № 2/553/45/2016
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

09.02.2016м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого Андрущенко С.А.,

при секретарі Павленко І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач Полтавське обласне комунальне виробниче підприємство теплового господарства „Полтаватеплоенерго" звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання у вигляді опалення та гарячого водопостачання, посилаючись на те, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1, а ОСОБА_2 проживає та зареєстрований за вказаною адресою, відповідачі користуються послугами по теплопостачанню у вигляді опалення і гарячого водопостачання, але не розраховуються за них в повному обсязі, в зв'язку з чим утворилась заборгованість за період з 01.12.2013 року по 01.05.2015 року в сумі 3 459 грн. 17 коп. та нараховано за період з 01.02.2014 року по 01.05.2015 року індекс інфляції в сумі 1 320 грн. 97 коп. та 3% річних в сумі 57 грн. 01 коп., а всього 4 837 грн. 15 коп., тому позивач просив суд стягнути з відповідачів заборгованість та судові витрати.

20 листопада 2015 року представник позивача зменшила позовні вимоги в зв'язку з тим, що відповідачами здійснено частково оплату за послуги теплопостачання, а також в зв'язку з нарахуванням субсидії по особовому рахунку квартири (8-1093-49-0) та просила стягнути з відповідачів заборгованість за послуги теплопостачанняза період з 01.12.2013 року по 01.05.2015 року в сумі 2 981 грн. 73 коп. та за період з 01.12.2013 року по 01.05.2015 року індекс інфляції в сумі 1 320 грн. 97 коп. та 3% річних в сумі 57 грн. 01 коп., а також судові витрати в сумі 243 грн. 60 коп..

Крім того, 19 січня 2016 року представник позивача користуючись своїм правом передбаченим ст. 31 ЦПК України уточнила позовні вимоги та просила стягнути заборгованість за спожиті послуги теплопостачання за період з 01.12.2013 року по 01.01.2016 року в сумі 2 641 грн. 50 коп. по останньому показнику засобу обліку гарячого водопостачання 465 м3, з урахуванням оплати від 30.12.2015 року в сумі 51 грн. 04 коп. та індекс інфляції в сумі 1 474 грн. 75 коп., а також 3% річних в сумі 125 грн. 70 коп., та судові витрати в сумі 243 грн. 60 коп..

Також, 28 січня 2016 року представник позивача користуючись своїм правом передбаченим ст. 31 ЦПК України знову уточнила позовні вимоги та просила стягнути заборгованість за спожиті послуги теплопостачання за період з 01.12.2013 року по 01.01.2016 року в сумі 2 265 грн. 40 коп. по останньому показнику засобу обліку гарячого водопостачання 465 м3, з урахуванням оплати від 30.12.2015 року в сумі 51 грн. 04 коп., від 19.01.2016 року в сумі 97 грн. 58 коп., 97 грн. 58 коп., 97 грн. 58 коп. без перерахунку розміру призначеної субсидії, виходячи з фактичної вартості спожитих послуг та індекс інфляції в сумі 1 497 грн. 93 коп., 3% річних в сумі 123 грн. 97 коп., а також судові витрати в сумі 243 грн. 60 коп..

Представники позивача ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в судових засіданнях уточнені позовні вимоги підтримували з підстав викладених в позовній заяві та письмових поясненнях.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилася, не попередивши суд про причини своєї неявки, хоча про день і час розгляду справи була повідомлена належним чином.

Відповідач ОСОБА_2 в ході розгляду справи спочатку визнавав наявність заборгованості за надані послуги теплопостачання, яка утворилась у зв'язку з скрутним матеріальним становищем, яке склалося в зв'язку з тим, що він єдиний працюючий в родині, а також враховуючи те, що він та члени його родини за станом здоров'я потребують витрат на лікування. Не дивлячись на визнання наявності заборгованості за послуги теплопостачання ОСОБА_2 заперечував проти задоволення позову посилаючись на те, що розмір заборгованості не відповідає дійсності, розрахунок заборгованості за послуги теплопостачання виконаний позивачем є невірним, оскільки фактично сума заборгованості менша ніж та, яка вказана в позові. Зазначав, що не зрозуміло звідки взяті дані, які наведені в розрахункових таблицях, алгоритм розрахунку показників позивачем не наведений, дані які наведені в розрахункових таблицях не відповідають дійсності. Також, відповідач зазначив, що його мати ОСОБА_1 пенсіонерка та інвалід другої групи, є власником квартири АДРЕСА_1, але не проживає за вказаною адресою та не користується послугами з теплопостачання, які надаються ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго», а тому її участь у розгляді справи є недоречною. Якість послуг, що надаються позивачем була не на належному рівні, температура гарячої води не відповідала встановленим законодавством України нормам, в зв'язку з чим він безрезультатно звертався протягом 2010-2013 року до різних інстанцій з відповідними скаргами. В подальшому відповідач змінив свою позицію надав власник розрахунок заборгованості по оплаті за послуги теплопостачання для розрахунку якого використовував тарифи визначені договором №6209 про надання послуг з централізованого опалення та підігріву води від 25 грудня 2013 року. Відповідно до наданого відповідачем розрахунку за період з 01.04.2009 року по 31 грудня 2015 року заборгованість відсутня та навпаки існує переплата в сумі 3 789 грн. 49 коп.. Враховуючи викладене, відповідач наполягав на відмові у задоволенні позову.

Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Отже, суд розглядає справу за наявними у справі доказами, які надані сторонами.

Суд, вислухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню за наступних обставин.

Так, в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, ОСОБА_1 є власником даної квартири, але не зареєстрована в ній, відповідачі користуються послугами по теплопостачанню у вигляді опалення і гарячого водопостачання, але не розраховуються за них вчасно та в повному обсязі, в зв'язку з чим утворилась заборгованість за період з 01.12.2013 року по 01.01.2016 року в сумі 2 265 грн. 40 коп. по останньому показнику засобу обліку гарячого водопостачання 465 м3, та на яку нараховано за період з 01.02.2014 року по 31.12.2015 року індекс інфляції в сумі 1 497 грн. 93 коп. та за період з 21.01.2014 року по 31.12.2015 року 3% річних в сумі 123 грн. 97 коп..

ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» зареєстроване 05.10.1994 року як юридична особа, серед видів діяльності якої зазначено також і постачання пари, гарячої води, тобто вказана організація є постачальником послуг з теплопостачання.

25 грудня 2013 року між ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» та ОСОБА_2 був укладений договір №6209 про надання послуг з централізованого опалення та підігріву води, відповідно до якого ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» зобов'язалося своєчасно надавати споживачеві відповідної якості послуги з централізованого опалення та підігріву води, а ОСОБА_2 зобов'язався своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строк і на умовах, що передбачені договором. Тарифи на послуги становлять: з підігріву води 13,12 грн. за куб. метр, з централізованого опалення 3,04 грн.. Розмір щомісячної плати за надані послуги згідно з нормативами (нормами) споживання на момент укладення цього договору становить у тому числі за централізоване опалення 159 грн. 30 грн..

Згідно з нормою ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо), або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускаються, якщо інше не встановлено договором або законом.

На підставі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

З 01.07.2014 року постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг від 06.06.2014 року №650 (у редакції постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг від 13.06.2014 року №664) встановлено тарифи на послугу з централізованого постачання гарячої води: - за умови підключення рушникосушильників до системи гарячого водопостачання - 25,60 грн./куб.м. (з ПДВ), - за відсутності рушникосушильників - 23,88 грн./куб.м. (з ПДВ); за відсутності в квартирі споживача засобу обліку гарячої води, нарахування плати за спожиті послуги з централізованого постачання гарячої води на одну особу здійснюється виходячи з вартості 1 куб.м. гарячої води, кількості діб надання послуг у розрахунковому місяці та норми питомого водоспоживання, затвердженого рішенням Полтавської міської ради №354 від 28.12.2012 року.

Відповідно до норми ч. 2 ст. 28 Закону України "Про місцеве самоврядування", до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать: встановлення в порядку і межах, визначених законодавством, тарифів на побутові, комунальні (крім тарифів на теплову енергію, централізоване водопостачання та водовідведення, перероблення та захоронення побутових відходів, послуги з централізованого опалення, послуги з централізованого постачання холодної води, послуги з централізованого постачання гарячої води, послуги з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), які встановлюються національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг), транспортні та інші послуги.

Крім того, з 01.08.2014 року постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг від 27.06.2014 року №792 внесено зміни до постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері кому пальних послуг від 06.06.2014 року №650 та встановлено нові тарифи: на послугу з централізованого постачання гарячої води: - за умови підключення рушникосушильників до системи гарячого водопостачання - 28,15 грн./куб.м. води (з ПДВ), за відсутності рушникосушильників - 26,43 грн./куб.м. води (з ПДВ); на послугу з централізованого опалення: - для абонентів житлових будинків з будинковими та квартирними приладами обліку теплової енергії - 394,07 грн./Гкал (з ПДВ); для абонентів житлових будинків без будинкових та квартирних приладів обліку теплової енергії 8,83 грн./кв.м. за місяць протягом опалювального періоду (з ПДВ).

Також, постановою Національної комісії, що здійснює державне регулюванняу сферах енергетики та комунальних послуг послуг від 31.03.15 № 1171 з 08.05.2015 введені в дію тарифи з централізованого опалення - 14.86 грн. за 1 кв.м за місяць протягом періоду надання послуги з централізованого опалення і з централізованого постачання гарячої води : за умови підключення рушникосушильників - 42.53 грн. за 1 куб.м..

Пунктом 45 договору №6209 про надання послуг з централізованого опалення та підігріву води, укладеного 25.12.2003 року між ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» та ОСОБА_2 передбачено, що у випадку зміни тарифів виконавець, тобто ПОКВПТГ «Полтавтепоенерго», повідомляє про це споживача через засоби масової інформації, і розрахунки проводяться з дня затвердження нових тарифів.

Наданий відповідачем ОСОБА_2 розрахунок заборгованості по оплаті за послуги теплопостачання за період з 01.04.2009 року по 31 грудня 2015 року, згідно якого заборгованість відсутня та навпаки існує переплата, в сумі 3 789 грн. 49 коп., не може бути прийнятий судом як належний та допустимий доказ, оскільки для його виконання відповідач використовував тарифи визначені договором №6209 про надання послуг з централізованого опалення та підігріву води від 25 грудня 2013 року, без урахування зміни розмірів тарифів, про зміну яких відповідачі повідомлялися через засоби масової інформації.

Посилання відповідача ОСОБА_2 на те, що якість послуг, що надаються позивачем була не на належному рівні, в зв'язку з чим він безрезультатно звертався протягом 2010-2013 року до різних інстанцій з скаргами не можуть бути прийняті до уваги як належний, беззаперечний та допустимий доказ, оскільки період часу з 2010 року по 2013 рік є поза межами позовних вимог. Крім того, відповідач не надав жодного належного та допустимого доказу надання позивачем послуг теплопостачання неналежної якості в період часу з 01.12.2013 року по 01.01.2016 року, який є предметом спору.

Твердження позивача проте, що ОСОБА_1 є неналежним відповідачем по справі, оскільки не проживає в АДРЕСА_1, а відповідно не користується послугами позивача не заслуговують на увагу, оскільки згідно ст. 322 ЦК України власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Скрутне матеріальне становище відповідачів, а також стан здоров'я відповідачів та членів їх родини не звільняють їх від виконання взятих на себе зобов'язань по укладеному з позивачем договору №6209 про надання послуг з централізованого опалення та підігріву води від 25 грудня 2013 року.

Згідно з ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил.

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються у тому числі на комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо).

Пунктом 1 частини 1 статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачене право споживача отримувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги, яке кореспондується з визначеним пунктом 5 частини 3 цієї статті обов'язком споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Статтею 32 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачено, що розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку.

Відповідно до ст. 25 Закону України "Про теплопостачання", у разі несвоєчасної сплати платежів за споживання теплової енергії споживач сплачує пеню за встановленими законодавством або договором розмірами. У разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується в судовому порядку.

Згідно ст. 625 ЦК України боржник який прострочив виконання грошового зобов'язання, зобов'язаний сплатити суму заборгованості із урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми.

У відповідності до ст. ст. 64, 66, 68 ЖК України споживач зобов'язаний своєчасно, в установлений договором термін, оплачувати надані послуги щомісячно.

Враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку, що відповідач не своєчасно та не в повному обсязі сплачує кошти за надані послуги по теплопостачанню у вигляді опалення і гарячого водопостачання, а тому позовні вимоги позивача є законними та обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Частиною 1 ст. 88 ЦПК України визначено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Проте, судові витрати не підлягають стягненню з ОСОБА_1, оскільки остання звільнена від сплати судового збору на підставі п. 10 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 213-215, 224, 228 ЦПК України, ст. ст. 64, 66, 68 ЖК України, ст.ст. 322, 526 ЦК України, ст. 32 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", ст. 25 Закону України "Про теплопостачання", ст. 4, 5 Закону України «Про судовий збір», суд,-

ВИРІШИВ:

Позов Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання- задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1, ОСОБА_2 користь Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» солідарно 2 265 грн. 40 коп. заборгованість за послуги теплопостачання, 1497 грн. 93 коп. інфляційних збитків, 123 грн. 97 коп. - 3 % річних, а всього 3 887 грн. 30 коп..

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» судові витрати в розмірі 243 грн. 60 коп..

Рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Полтавської області через Ленінський районний суд м. Полтави шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Ленінського районного суду м. Полтави С. А. Андрущенко