Справа №583/1188/16-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - Ярошенко Т. О.
Номер провадження 22-ц/788/1470/16 Суддя-доповідач - Ільченко О. Ю.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2016 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Ільченко О. Ю.,

суддів - Попруги С. В. , Ткачук С. С.

за участю секретаря судового засідання - Пархоменко А.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Апеляційного суду Сумської області цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4

на рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 25 липня 2016 року

у справі за позовом ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Аграрна компанія «Форвард», виконавчого комітету Охтирської міської ради Сумської області про визнання недійсним договору оренди землі, скасування відомостей про державну реєстрацію договору оренди,

В С Т А Н О В И Л А :

13 квітня 2016 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що успадкувала після смерті матері ОСОБА_5 земельну ділянку площею 3,1832 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території В'язівської сільської ради Охтирського району. З Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно їй стало відомо, що 16 листопада 2015 року державним реєстратором реєстраційної служби внесено відомості до державного реєстру про реєстрацію договору оренди землі, який укладений між ОСОБА_5 та ТОВ «Аграрна компанія «Форвард. Посилаючись на те, що товариство вдаючись до незаконних дій, вчинило реєстрацію договору оренди землі за відсутності паспорту ОСОБА_5 та після її смерті, позивачка просила суд визнати недійсним договір оренди землі від 01 серпня 2014 року та скасувати відомості внесені до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію державним реєстратором 16 листопада 2015 року договору оренди земельної ділянки, реєстраційний номер 12062399.

Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 25 липня 2016 року в задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове про задоволення позову. При цьому вказує на суперечливі висновки суду щодо факту укладення договору. Вважає, що у неї, як у спадкоємиці, після смерті ОСОБА_5, не виникло зобов'язань та правовідносин за договором оренди землі, оскільки на момент відкриття спадщини спірний договір не був зареєстрований у встановленому законом порядку.

Заслухавши пояснення представника позивачки, який підтримав доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з ч.1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_3, суд першої інстанції виходив з того, що, на час звернення позивачки до суду з позовом договір оренди земельної ділянки, пройшов державну реєстрацію, а інших підстав, за яких договір оренди земельної ділянки може бути визнаний недійсним, судом не встановлено.

Колегія судів погоджується з висновком суду щодо відмови у позові, оскільки він ґрунтується на матеріалах справи та нормах матеріального права.

Перевіряючи доводи позивача встановлено, що 01 серпня 2014 року між ОСОБА_5 та ТОВ «Аграрна компанія «Форвард» укладено письмовий договір оренди земельної ділянки площею 3,1832 га кадастровий номер НОМЕР_1 призначенням якої є ведення товарного сільськогосподарського виробництва терміном на сім років зі сплатою орендної плати (а.с. 75).

Після смерті ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 7), позивачка успадкувала земельну ділянку площею 3,1832 гектара, що підтверджується Свідоцтвом про право на спадщину за законом, виданого державним нотаріусом 11 грудня 2015 року (а.с. 6).

З витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вбачається, що 16 листопада 2015 року державним реєстратором Реєстраційної служби Охтирського міськрайонного управління юстиції Сумської області внесено відомості до державного реєстру про державну реєстрацію вказаного договору оренди землі, номер запису 12062399 (а.с. 38).

Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивачка за договором оренди землі отримала від відповідача орендну плату за 2014 рік.

Згідно із ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Сторони в договорі обумовили всі його істотні умови в письмовій формі.

Відповідно до ч. 3 ст. 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Частиною 5 ст.6 Закону України «Про оренду землі» визначено, що право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону.

Відповідно до норм ст.ст. 125, 126 ЗК України право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації цих прав. Право користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Зі ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» вбачається, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку про те, що моментом вчинення правочину слід вважати момент, коли сторони свого часу досягли згоди з усіх істотних умов договору, тобто 01 серпня 2014 року.

Колегія суддів не може взяти до уваги доводи апеляційної скарги про те, що у позивачки не виникло зобов'язань за договором оренди землі, який на момент відкриття спадщини не був зареєстрований, оскільки ця обставина не є підставою для визнання договору недійсним.

Статтею 17 Закону України «Про оренду землі» пердбачено, що об'єкт за договором оренди землі вважається переданим орендодавцем орендареві з моменту державної реєстрації права оренди, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до п. 37 договору оренди сторони також передбачили, що договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації.

Враховуючи, що умови договору на час виникнення спору дотримані, тому підстав для визнання його недійсним не вбачається.

Посилання суду у висновках про те в якому випадку має місце неукладений договір не впливає на правильність висновку суду щодо підстав відмови у задоволенні позовних вимог.

За викладених обставин, колегія суддів не знаходить підстав для скасування судового рішення та задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313 - 315, 319 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - ОСОБА_4 відхилити, а рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 25 липня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і протягом двадцяти днів може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий -

Судді