Справа № 139/349/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

12 травня 2016 року Мурованокуриловецький районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Коломійцевої В.І. секретаря Мельник А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Муровані Курилівці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, -

в с т а н о в и в:

27 квітня 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування. Позов мотивувала тим, що 01 грудня 2004 року померла її мати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживала та була зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_2. Після її смерті залишилось спадкове майно, зокрема земельна ділянка на території ОСОБА_3 сільської ради. Оскільки технічна документація із землеустрою щодо приватизації земельних ділянок була затверджена лише у 2007 році, тобто після смерті спадкодавця, правовстановлюючі документи державні акти не були виготовлені.

Померла ОСОБА_1 залишила заповіт на її імя та на імя ОСОБА_2, яка в свою чергу спадщини не прийняла та на неї не претендує.

Позивач спадщину прийняла, як така, що постійно проживала за однією адресою зі спадкодавцем. Однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом їй було відмовлено, так як відсутні (втрачені) правовстановлюючі документи на вказані земельні ділянки. Оскільки іншого способу захисту своїх прав позивач не має, тому вона звернулася до суду з даним позовом.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявилася, в позовній заяві просила розглянути справу у її відсутності (а.с.2).

Відповідач ОСОБА_2 не зявилася, надіслала на адресу суду телеграму, в якій просила справу розглянути у її відсутності, позов визнає (а.с.31).

Представник відповідача ОСОБА_3 сільської ради також в судове засідання не зявився, через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає (а.с.32).

Враховуючи те, що сторони скористались своїм правом врегульованим ч. 2 ст. 158 ЦПК України, заявляти клопотання про розгляд справи за їх відсутності, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалося.

Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, давши оцінку зібраним доказам, суд приходить до висновку про задоволення позову з таких підстав.

Судом встановлено, що 01 грудня 2004 року у с. Петрівка Мурованокуриловецького району Вінницької області померла ОСОБА_5 (а.с.7).

При житті, 05 січня 1998 року ОСОБА_4 склала заповіт, згідно якого все своє майно, де б воно не було і з чого б не складалося, все те, що буде належати їй на день смерті і на що матиме право, заповіла ОСОБА_2 та ОСОБА_1 в рівних частинах (а.с.9).

До складу спадкового майна після смерті ОСОБА_4, зокрема, входить право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,5020 га, кадастровий номер :06:002:0080, вартістю 136865 грн., що знаходиться на території ОСОБА_3 сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області.

Факт належності земельної ділянки ОСОБА_4 підтверджується витягом з розпорядження Мурованокуриловецької районної державної адміністрації Вінницької області № 54 від 15.02.2007 року (а.с. 12); довідкою ПАТ «Вищеольчедаївське» № 1089 від 01.10.2015 року (а.с. 14); довідкою відділу Держгеокадастру у Мурованокуриловецькому районі Вінницької області про правовий статус земельної ділянки № 19-28-99.2-1813/15-15 від 03.11.2015 року (а.с. 15); витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку (а.с. 16); кадастровим планом земельної ділянки (а.с. 17); технічною документацією з нормативної грошової оцінки земельних ділянок (а.с. 19-20).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб -спадкоємців.

Відповідно до ст.1223 ЦК України, право спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Заповітом (а.с.9), свідоцтвом про смерть ОСОБА_4 (а.с. 7), довідкою ОСОБА_3 сільської ради № 2098 від 07.12.2015 року (а.с.11) стверджується, що позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_4, яка має право на спадкування.

З інформаційних довідок зі Спадкового реєстру № 43758259 та 43758280 від 04.05.2016 року слідує, що спадкова справа на імя померлої 01 грудня 2004 року ОСОБА_4 не заводилася, тобто спадкові права ніким не оформлялися (а.с.29-30).

Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно довідки ОСОБА_3 сільської ради Мурованокуриловецького району №2098 від 0712.2015 року, на час відкриття спадщини із спадкодавцем проживала позивач ОСОБА_1 (а.с.11). Інший спадкоємець після смерті ОСОБА_4, ОСОБА_2 спадщини не прийняла.

28 січня 2016 року державним нотаріусом винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії у звязку з відсутністю правовстановлюючого документа необхідного для її вчинення (а.с. 21).

Відповідно до ч. 1 та 3 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення.

Таким чином, зважаючи на викладене, позивач не може оформити свої спадкові права на землю через нотаріальну контору і захистити свої права спадкоємця іншим чином, окрім як через суд, вона також не може.

Враховуючи, вищевикладені докази, а також обставину, що відповідачі визнали позовні вимоги і таке визнання позовних вимог, не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси третіх осіб, суд прийшов до висновку, що за позивачем слід визнати в порядку спадкування за заповітом право власності на земельну ділянку як спадкоємця ОСОБА_4

Керуючись ст.ст. 328, 1216, 1223, 1225, 1268 ЦК України, ст.ст. 3, 57, 174 ч. 4, 212, 213, 215, 294 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, право власності на земельну ділянку на території ОСОБА_3 сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області, площею 4,5020 га (кадастровий номер :06:002:0080) в порядку спадкування за заповітом, після смерті ОСОБА_4, яка померла 01 грудня 2004 року.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Вінницької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: