Справа № 761/555/16-ц
Провадження № 2/761/3154/2016
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 січня 2016 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Маліновська В.М., вивчивши позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» до Відділу державної виконавчої служби Шосткінського міськрайонного управління юстиції, Відділу державної виконавчої служби Новгород-Сіверського районного управління юстиції про зобов'язання зняти арешти з автомобіля та скасувати інші заходи примусового виконання рішення,-

ВСТАНОВИВ:

До Шевченківського районного суду міста Києва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» до Відділу державної виконавчої служби Шосткінського міськрайонного управління юстиції, Відділу державної виконавчої служби Новгород-Сіверського районного управління юстиції, про зобов'язання зняти арешт з автомобіля та скасувати інші заходи примусового виконання рішення.

В обґрунтування звернення з позовом саме до Шевченківського районного суду м. Києва позивач посилається на положення ч. 2 ст. 114 Цивільного процесуального кодексу України (надалі - ЦПК України), відповідно до яких позови про зняття арешту з майна пред'являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Однак, посилання позивача на дану норму є безпідставними, оскільки, як вбачається зі змісту позовних вимог, позивач звертається до суду з позовом не про зняття арешту з майна, а про зобов'язання відповідачів зняти арешти з автомобіля, накладені постановами Відділу державної виконавчої служби Шосткінського міськрайонного управління юстиції у виконавчому провадженні № 19986871 та Відділу державної виконавчої служби Новгород-Сіверського районного управління юстиції у виконавчому провадженні № 30934686 та скасувати інші, накладені вказаними органами державної виконавчої служби, заходи примусового виконання рішення Шосткінського міськрайонного суду Сумської області, ухваленого по цивільній справі за позовом ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_2.

Таким чином, при зверненні з вказаним позовом до суду позивачу слід було керуватись загальними правилами підсудності справ, визначеними у ст. 109 ЦПК України, відповідно до ч. 2 якої позови до юридичних осіб пред'являються в суд за їхнім місцезнаходженням.

Разом з тим, звертаючись з позовом до суду, позивач зазначив, що відповідач Відділ державної виконавчої служби Шосткінського міськрайонного управління юстиції знаходиться за адресою: Сумська обл., м. Шостка, вул. Онупрієнко, 17, а місцезнаходженням відповідача - Відділу державної виконавчої служби Новгород-Сіверського районного управління юстиції, є: Чернігівська обл., м. Новгород-Сіверський, вул. Свободи, 12. Тобто, місцезнаходження жодного з відповідачів територіально не відноситься до дислокації Шевченківського району м. Києва.

Більш того, слід зазначити, що вказані в позовній заяві вимоги ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» підлягають розгляду в порядку, регламентованому розділом VII «Судовий контроль за виконанням судових рішень» ЦПК України, оскільки позивач фактично оскаржує рішення, дії та бездіяльність державних виконавців, допущених під час виконання виконавчого листа № 2-784/10, виданого 09 червня 2010 року Шосткінським міськрайонним судом Сумської області.

Відповідно до положень ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Проте, ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» до суду подано позов, а не скаргу, як то передбачено вищевказаними положеннями ст. 383 ЦПК України.

При цьому, відповідно до ч. 2 ст. 384 ЦПК України скарга подається до суду, який видав виконавчий документ.

Однак, як вбачається зі змісту позову та доданих до нього документів, виконавчий лист № 2-784/10 був виданий 09 червня 2010 року Шосткінським міськрайонним судом Сумської області.

Водночас, згідно роз'яснень, які містяться в п. 12 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» від 07 лютого 2014 року № 6, у зв'язку з поданням скарги на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби з порушенням правил підсудності суддя повертає скаргу заявникові на підставі п. 4 ч. 3 ст. 121 ЦПК України.

Згідно п. 4 ч. 3 ст. 121 ЦПК України суддя повертає позовну заяву позивачу у випадках коли справа не підсудна цьому суду.

З огляду на викладене, суддя прийшов до висновку, що даний позов не підсудний Шевченківському районному суду міста Києва та підлягає поверненню позивачу для подання до належного суду.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 109, 114, 121, 209, 210, 383, 384 ЦПК України, суддя -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» до Відділу державної виконавчої служби Шосткінського міськрайонного управління юстиції, Відділу державної виконавчої служби Новгород-Сіверського районного управління юстиції про зобов'язання зняти арешт з автомобіля та скасувати інші заходи примусового виконання рішення - повернути позивачу для подання до належного суду.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд міста Києва шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції протягом п'яти днів з дня отримання її копії.

Суддя: