Провадження №2/193/557/16
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Р І Ш Е Н Н Я

08 листопада 2016 року сел.Софіївка

Софіївський районний суд Дніпропетровської області в складі:

судді Шумської О.В.

при секретарі Мельниковій Т.О.

за участю прокурора Чумак В.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в сел. Софіївка цивільну справу за позовною заявою керівника Жовтоводської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі: Комунального закладу «Софіївська центральна районна лікарня» Дніпропетровської обласної ради» до ОСОБА_1, про відшкодування шкоди, заподіяної злочином,

У С Т А Н О В И В:

28 вересня 2016 року до Софіївського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява керівника Жовтоводської місцевої прокуратури Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Комунального закладу «Софіївська центральна районна лікарня» Дніпропетровської обласної ради», до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної злочином у вигляді витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину у сумі 897,11 грн., в обгрунтування зазначає, що згідно ч. 1 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Відповідно до ч. 2 ст. 45 ЦПК України з метою представництва інтересів громадянина або держави в суді прокурор в межах повноважень, визначених законом, звертається до суду з позовною заявою (заявою), бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом інших осіб, на будь-якій стадії її розгляду, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення Верховним Судом України, про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.

Частиною 7 статті 128 КПК України особа, яка не пред'явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред'явити його в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до статті 167 ЦК України держава діє в цивільних правовідносинах на рівних правах з іншими учасниками цих відносин.

Статтею 170 ЦК України передбачено, що держава набуває і здійснює цивільні права та обов'язки через органи державної влади у межах їхньої компетенції, встановленої законом.

Таким чином, «Софіївська центральна районна лікарня» Дніпропетровської обласної ради є медичною установою та бюджетною організацією, фінансування якої здійснюється з обласного бюджету. Отже витрати, здійснені вищевказаною медичною установою на лікування громадян - потерпілих від злочину призводить до значних витрат бюджету, що створює значне навантаження на бюджет та ускладнює процес безкоштовного лікування осіб, які цього потребують за рахунок держави, чим завдається істотна шкода державним інтересам.

Жовтоводська місцева прокуратура звертається до суду з позовом в інтересах держави в особі Софіївської центральної районної лікарні» Дніпропетровської обласної ради про відшкодування збитків, завданих злочином.

Прокурор Чумак В.А. у судовому засіданні підтримала заявлений позов та просить його задовольнити.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі.

Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши прокурора, вважає, що даний позов підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 08.08.2014 року, близько 22:15 годині, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння та знаходячись поблизу території домоволодіння по вул. Набережна, 45 с. Миколаївка Софіївського району Дніпропетровської області, під час розмови з ОСОБА_2 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин ОСОБА_1, маючи злочинний намір на спричинення тілесних ушкоджень, наніс останній один удар правою рукою в область потиличної частини голови, після чого ОСОБА_1 схопив потерпілу руками за шию та продовжуючи реалізовувати свої злочинні дії схопив останню за волосся та вдарив її головою об деревіяний пеньок, та продовжив наносити їй тілесні ушкодження руками та ногами по лівій частині тулуба, чим спричинив ОСОБА_2 тілесні ушкодження у вигляді синців навколо обох очей, лівої щоки, підборіддя ліворуч, шиї, лівої молочної залози, лівого плеча.

Згідно висновку експерта Криворізького міжрайонного відділу КЗ «Дніпропетровське обласне Бюро судово-медичної експертизи» ДОР № 3131/16 від 08.10.2015 року у ОСОБА_2 виявлено тілесні ушкодження, які за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень, як такі, шо мають незначні скороминучі наслідки.

Таким чином, своїми діями, ОСОБА_1 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 125 КК України - умисне легке тілесне ушкодження.

Умисними діями обвинуваченого ОСОБА_1 потерпілій

ОСОБА_2 заподіяно тілесні ушкодження, з якими остання, в період з 09.08.2014 по 21.08.2014 знаходилася на лікуванні у хірургічному відділені КЗ «Софіївська центральна районна лікарня» ДОР». Відповідно до довідки від 22.10.2015 № 701, на лікування ОСОБА_2 закладом охорони здоровія витрачено грошові кошти в сумі 897 грн. 11 коп., в тому числі зарплата - 436,74 грн., нарахування на зарплату - 158,54 грн., медикаменти - 107,18 грн., харчування - 77,64грн., накладні витрати - 117.01 грн.

Ухвалою Довгинцівського районного суду м.Кривого Рогу від 03.03.2016 року закрито провадження відносно ОСОБА_1 на підставі п.7 ч.1 ст. 284 КПК України, у зв'язку з відмовою потерпілого від обвинувачення, у кримінальному проваджені у формі приватного обвинувачення.

Зазначені вище витрати ОСОБА_1 закладу охорони здоров'я до цього часу в добровільному порядку не відшкодовані.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні прокурором та КЗ «Софіївська центральна районна лікарня» ДОР» не пред'являвся, що не позбавляє можливості Жовтоводську місцеву прокуратуру пред'явити його відповідно до ч. 7 ст. 128 КПК України, в порядку цивільного судочинства.

Згідно зі ст. 1166 ЦК України, шкода заподіяна особі або майну громадянина, також шкода заподіяна організації, підлягає відшкодуванню особою, яка заподіяла шкоду у повному обсязі.

Статтею 1206 ЦК України передбачено, що особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України від 07.07.1995 №11 «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат» питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16.07.1993. Термін і обґрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебуває на лікуванні. Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі.

Постановою Кабінету Міністрів України від 16.07.1993 № 545 «Про порядок обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання» передбачено, що сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров'я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі та вартості витрат на його лікування в день. Кількість ліжко-днів визначається на підставі медичної картки стаціонарного хворого (форма 003(у) або інших Документів, які підтверджують дати госпіталізації та виписки хворого із стаціонару лікувального закладу. Визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентаря та обладнання. Визначена сума коштів на лікування потерпілого стягується судом з обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, при ухвалені вироку за позовом закладу охорони здоров'я або прокурора.

Встановлено, що ухвалою Довгинцівського районного суду м.Кривого Рогу від 03.03.2016 року закрито провадження відносно ОСОБА_1 на підставі п.7 ч.1 ст. 284 КПК України, у зв'язку з відмовою потерпілого від обвинувачення, у кримінальному проваджені у формі приватного обвинувачення(а.с.9-10).

У межах кримінального провадження КЗ «Софіївська центральна районна лікарня» ДОР» цивільний позов не заявлявся, відповідно до ч. 7 ст. 128 КПК України не позбавляє його права звернутись до суду у порядку цивільного судочинства.

Відповідно до п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 7 липня 1995 року № 11 "Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат" питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16 липня 1993 року. Термін і обґрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебував на лікуванні.

Згідно ст. 1166 Цивільного кодексу України, шкода заподіяна особі або майну громадянина, також шкода заподіяна організації, підлягає відшкодуванню особою, яка заподіяла шкоду у повному обсязі.

Статтею 1206 ЦК України передбачено, що особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, а також смертю фізичної особи, тому судовий збір слід стягнути з відповідачів у справі.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 3, 5, 7, 60, 88, 212-215, 218 ЦПК України, ст. 23 Закону України «Про прокуратуру»,ст. 121 Конституції, ст.ст. 3, 45, 167, 170, 1166, 1206 ЦК України, ст.ст. 4, 5 ЗУ «Про судовий збір», суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов керівника Жовтоводської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі: Комунального закладу «Софіївська центральна районна лікарня» Дніпропетровської обласної ради» до ОСОБА_1, про відшкодування шкоди, заподіяної злочином, - задовольнити.

Стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь Комунального закладу «Софіївського центральна районна лікарня» ДОР» шкоду в сумі 897,11 грн завдану кримінальним правопорушенням, у вигляді витрат на стаціонарне лікування потерпілої від злочину ОСОБА_2.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь держави судовий збір в сумі 1378 ( одна тисяча триста сімдесят вісім) гривень 00 копійок

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя