АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
справа №22-ц/796/1438/2016 Головуючий у 1-й інстанції: Ул'яновська О.В.
Доповідач: Барановська Л.В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 лютого 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого: Барановської Л.В.

суддів: Панченка М.М., Побірченко Т.І.

при секретарі: Сірик Л.Є.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 10.09.2015 року у справі позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» про внесення змін до кредитного договору.

Заслухавши доповідь судді Барановської Л.В., перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія -

В С Т А Н О В И Л А :

У липні 2015 року позивачка звернулася до Святошинського районного суду м. Києва із зазначеним позовом до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» (далі ПАТ «УкрСиббанк»), в якому просила суд внести зміни до договору споживчого кредиту від 19.06.2008 року № 0, укладеного між АТ «УкрСиббанк», в особі начальника відділу № 761 Дудикевич Н.Р. та ОСОБА_1, а саме доповнити його додатковим розділом наступного змісту: «Розділ 6-1 Порядок дострокового виконання кредитного зобов'язання позичальником.6-1.1 сторони погодили, що у випадку, якщо абсолютне значення подорожчання кредиту, встановлене у Додатку №2 до договору, у гривневому еквіваленті за курсом НБУ на день розрахунку перевищує його розмір у гривневому еквіваленті за курсом НБУ на день укладення кредиту, то позичальник має право достроково виконати взяті на себе зобов'язання за договором шляхом сплати банку суми, яка дорівнює сумі абсолютного значення подорожчання кредиту, встановлене у Додатку №2 до договору, по курсу НБУ на день укладення кредиту. Після надходження відповідної суми на рахунок банку всі зобов'язання позичальника вважаються виконаними, аргументуючи позовні вимоги тим, що на день подачі позову до суду позивачкою було сплачено відповідачу 38000 доларів США (344000 грн. за курсом НБУ на день подачі позову до суду), а взято у кредит 19.06.2008 року 30000 доларів США (145602 грн. за курсом НБУ на день укладення кредитного договору). За наведеними розрахунками вбачається, що вартість кредиту в еквіваленті національної валюти на сьогоднішній день зросла на 220%. У зв'язку із тим, що відповідач не відреагував на її пропозицію по зміні умов укладеного кредитного договору, у позивачки залишилася одна можливість внести зміни до договору за рішенням суду - на підставі ч. 4 ст. 652 ЦК України.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 10.09.2015 року у позовних вимогах відмовлено в повному обсязі.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі .

Апеляційна скарга представника ОСОБА_1 задоволенню не підлягає, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 19.08.2008 року між відповідачем та позивачем був укладений договір про надання споживчого кредиту №0, за умовами якого відповідач надав позивачу кредит в іноземній валюті в сумі 30000 (тридцять тисяч) доларів США 00 цнт., що дорівнювало еквіваленту 145602 (сто сорок п'ять тисяч шістсот дві) грн.. 00 коп., за курсом НБУ на день укладення договору, а позивач зобов'язаний повернути кредит (грошові кошти) в іноземній валюті та сплатити проценти, комісії в порядку і на умовах, визначених ним договором.

З метою забезпечення виконання зобов'язань позивача по кредитному договору перед АТ «УкрСиббанк» було прийнято: заставу нерухомості: квартиру, що складається з однієї кімнати, загальною площею 37,8 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та є власністю ОСОБА_3 на підставі договору іпотеки №88421 від 19.06.2008 року, укладеного між ОСОБА_3 та АКІБ «УкрСиббанк», посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Скляр О.С.

Позивачка зверталася до АТ «УкрСиббанк» із листом від 10.04.2015 року, вх. №2787 (а.с.30-31), на що банком була підготовлена відповідь вих. №15-1/20314 від 08.05.2015 року (а.с.46).

У відповідності до ч.ч. 1,2 ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

У відповідності до договору, погашення заборгованості здійснюється щомісяця в період сплати, позивач повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно кредитного договору.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

У відповідності до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Позичальнику були відомі всі умови договору при укладенні кредитного договору та не існувало ніяких інших умов, які б примусили його прийняти їх на вкрай невигідних для себе умовах.

Позивачем не надано жодних доказів щодо неотримання нею необхідної інформації про умови кредитування. Істотна зміна обставин у вигляді коливання валютних курсів, на яку посилається позивач, ніяким чином не пов'язана з умовами виконання кредитного договору. Відповідач свої зобов'язання за кредитним договором виконав, надав кредитні кошти в іноземній валюті, а позивач отримав кошти. На момент укладення кредитного договору не існувало заборони позивачу взяти кредитні кошти в іншій валюті, в гривні.

Згідно із ч. 1 ст. 652 ЦК України у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір має бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлене договором або не випливає із суті зобов'язання.

При укладенні кредитного договору, сторонам були відомі усі умови договору та не існувало ніяких інших умов, які б примусили її прийняти ці умови на вкрай невигідних для себе умовах.

При укладенні кредитного договору в іноземній валюті, у доларах США, та беручи на себе певні обов'язки щодо погашення даного кредиту в доларах США, сторони повинні були усвідомлювати, що курс національної валюти - гривні до долара США не є незмінним, та те, що зміна цього курсу можливо настане, а тому сторони повинні були передбачити та врахувати підвищення валютного ризику за цим договором.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що позивачем не надано суду належних та допустимих доказів, відповідно до яких укладений між сторонами договір може бути змінений за рішенням суду на вимогу позивача.

Суд повно і всебічно з'ясував дійсні обставини справи, дав належну оцінку доказам.

Таким чином, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав вважати, що судом допущено порушення матеріального та процесуального права, які призвели або могли б призвести до неправильного вирішення спору. При укладенні договору позивачці були відомі усі умови договору.

За таких обставин колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, тому відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційну скаргу слід відхилити.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 315, 317 ЦПК України, колегія, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 відхилити, рішення Святошинського районного суду м. Києва від 10.09.2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді