Справа № 199/5417/16-ц
УХВАЛА

02.08.2016 року, суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська, ОСОБА_1, розглянувши позовну заяву первинної організації профспілки трудящих металургійної і гірничодобувної промисловості України Публічного акціонерного товариства «Дніпропетровський завод прокатних валків» до Публічного акціонерного товариства «Дніпропетровський завод прокатних валків», про визнання незаконним не видання безоплатно працівникам заводу молока, які працюють на роботах з шкідливими умовами праці та зобовязати здійснювати безоплатну видачу молока працівникам заводу,

В С Т А Н О В И В:

У серпні місяці 2016 року позивач звернувся до Публічного акціонерного товариства «Дніпропетровський завод прокатних валків», про визнання незаконним не видання безоплатно працівникам заводу молока, які працюють на роботах з шкідливими умовами праці та зобовязати здійснювати безоплатну видачу молока працівникам заводу.

Згідно ч. 1 ст. 15 ЦПК України, суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Відповідно до ст. 1 ГПК України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності, мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

У випадках, передбачених законодавчими актами України, до господарського суду мають право також звертатися державні та інші органи, фізичні особи, що не є суб'єктами підприємницької діяльності.

З огляду на приписи ч. 3 ст. 22 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", згідно з якими місцеві господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають з господарських правовідносин, а також інші справи, віднесені процесуальним законом до їх підсудності, та на вимоги статей 1, 41, 12 ГПК України господарські суди розглядають справи в порядку позовного провадження, коли склад учасників спору відповідає приписам ст. 1 ГПК України, а правовідносини, з яких виник спір, мають господарський характер.

У вирішенні питання про те, чи є правовідносини господарськими, а спір - господарським, слід виходити з визначень, наведених у ст. 3 ГК України.

Відповідно до приписів ст. 3 ГК України під господарською діяльністю у цьому Кодексі розуміється діяльність суб'єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Сферу господарських відносин становлять господарсько-виробничі, організаційно-господарські та внутрішньогосподарські відносини.

Відповідно до ч. 1 ст. 135 ГК України власник майна має право одноосібно або спільно з іншими власниками на свій розсуд визначати мету і предмет господарської діяльності, структуру утвореного ним суб'єкта господарювання, склад і компетенцію його органів управління, порядок використання майна, інші питання управління діяльністю суб'єкта господарювання, а також приймати рішення про припинення господарської діяльності заснованих ним суб'єктів господарювання відповідно до законодавства.

Частиною 3 ст. 64 ГК України визначено, що підприємство самостійно визначає організаційну структуру, встановлює чисельність працівників і штатний розпис.

Згідно з ст. 2 Закону України "Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності" професійні спілки створюються з метою здійснення представництва та захисту трудових, соціально - економічних прав та інтересів членів профспілки.

Частиною 3 ст. 5 ГК України визначено, що суб'єкти господарювання та інші учасники відносин у сфері господарювання здійснюють свою діяльність у межах встановленого правового господарського порядку, додержуючись вимог законодавства.

Отже, беручи до уваги вищевикладене, спірні правовідносини підвідомчі господарському суду, оскільки питання визначення організаційної структури, встановлення чисельності працівників і штатного розпису підприємства відносяться до організаційно-господарських повноважень суб'єкта господарювання та підпадають під регулювання господарського законодавства.

Згідно ст.. 115 ЦПК України, якщо суддя вирішуючи питання про відкриття провадження у справі встановить, що справа не підсудна цьому суду, така справа повертається позивачеві для подання до належного суду, про що постановлюється ухвала. Ухвала суду разом із заявою та усіма додатками до неї надсилаються позивачеві.

Оскільки справа не підсудна Амур-Нижньодніпровському районному суду м.Дніпропетровська, то позовна заява підлягає поверненню позивачу для подання до належного суду.

Керуючись ст.. 115 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позовну заяву первинної організації профспілки трудящих металургійної і гірничодобувної промисловості України Публічного акціонерного товариства «Дніпропетровський завод прокатних валків» до Публічного акціонерного товариства «Дніпропетровський завод прокатних валків», про визнання незаконним не видання безоплатно працівникам заводу молока, які працюють на роботах з шкідливими умовами праці та зобовязати здійснювати безоплатну видачу молока працівникам заводу, повернути позивачеві.

Апеляційна скарга на ухвалу суду щодо недотримання правил підсудності подається протягом пяти днів з дня її проголошення до апеляційного суду Дніпропетровської області через Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська. У разі якщо ухвалу суду було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя О.Г. Скрипник