Справа № 301/1711/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"29" вересня 2016 р. м. Іршава

Іршавський районний суд Закарпатської області в особі головуючої Пітерських М.О., при секретарі Халак Л.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Іршава цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Кушницької сільської ради Іршавського району про визнання права власності на спадкове майно,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася в Іршавський районний суд з позовом до Кушницької сільської ради Іршавського району про визнання права власності на спадкове майно, що складається з житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: с. Кушниця, вул.Пушкіна, №232, Іршавського району, Закарпатської області, та земельних ділянок, розташованих на території Кушницької сільради для будівництва та обслуговування житлового будинку площею 0,2230 га та для ведення особистого селянського господарства площею 0,1420 га, в цілому.

Позовні вимоги мотивовано тим, що 03.02.2016 року помер батько позивачки ОСОБА_2. На випадок смерті він заповіту не залишив. Позивачка спадщину прийняла, однак, не може оформити свідоцтво про право на спадщину та право власності на житловий будинок в с.Кушниця, вул.Пушкіна, №232, Іршавського району, та земельні ділянки, розташовані на території Кушницької сільради площею 0,2230 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, та 0,1420 га для ведення особистого селянського господарства. Вказаний будинок збудований спадкодавцем і належав йому, однак, не був зареєстрований. Земельні ділянки належали спадкодавцеві на підставі Державного акту на право власності на землю серії ІУ-ЗК №014651, оригінал якого втрачений. Просила визнати за нею право власності на спадкове майно.

Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не зявилася, про день, час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена, подала до суду заяву, в якій позов підтримала і просила розглянути справу без її участі (а.с. 26,33).

Представник відповідача Кушницької сільради - в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, подав до суду заяву, в якій проти задоволення позову не заперечував, просив розглянути справу по суті в його відсутності (а.с.30,34).

Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши повно і всебічно обставини, на які позивачка посилалася, як на підставу своїх вимог, оцінивши докази на підтвердження цих обставин в їх сукупності, суд вважає позов задовольнити, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований в с.Кушниця, вул.Пушкіна, №232, Іршавського району, не зареєстрований в Державному реєстрі прав на нерухоме майно. Такий був збудований батьком позивачки ОСОБА_2 у 1987 році на земельній ділянці, відведеній для забудови та згідно погосподарської книги Кушницької сільради власником будинку був саме ОСОБА_2 Дані обставини підтверджується довідкою Кушницької сільської ради №1216 від 11.07.2016 року (а.с. 11,14).

Технічний паспорт на вказаний житловий будинок виготовлений (а.с.16-20). Згідно зведеного акту вартість будинку становить 57804 грн. ( а.с.20).

Крім того, згідно копії Державного акту на право приватної власності на землю серії серії ІУ-ЗК №014651, ОСОБА_2, мешканцю с. Кушниця, вул. Пушкіна, 232, належать земельні ділянки на території Кушницької сільської ради для будівництва та обслуговування житлового будинку площею 0,2230 га та для ведення особистого селянського господарства площею 0,1420 га (а.с.11). Витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельних ділянок виготовлено.

ОСОБА_2 помер 03 лютого 2016 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ФМ №206754 від 04.02.2016 року (а.с. 5).

Заповіту ОСОБА_2 не залишив ( а.с.15).

Спадкоємцем першої черги за померлим ОСОБА_2 є дочка ОСОБА_1 - позивачка по справі (а.с.7,8,9). Інших спадкоємців першої черги не має.

Згідно довідки Кушницької сільської ради №1216 від 11.07.2016 року на день смерті ОСОБА_2 разом з ним у спадковому будинку проживала позивачка ОСОБА_1 (а.с. 12).

Отже, спадкоємець ОСОБА_1 відповідно до ст. 1268 ч.3 ЦК України прийняла спадщину. Згідно ст.1268 ч.5 ЦК України, прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно п. 4.15 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу I цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Спадкоємець не може оформити свідоцтво про право на спадщину, оскільки на житловий будинок, який входить до складу спадщини, відсутні оригінали правовстановлюючих документів та він не зареєстрований в Державному реєстрі прав на нерухоме майно. На земельні ділянки відсутній оригінал державного акту.

Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою.

Відповідач не заперечує проти визнання права власності на спадкове майно за позивачем.

З матеріалів справи вбачається, що житловий будинок побудований у 1987 році, коли набуття права власності на нерухоме майно не повязувалося з його державною реєстрацією, тому такий не зареєстрований.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обовязкової реєстрації таких прав.

Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема такими, як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена 31 січня 1966 року.

За змістом зазначеного нормативного акту виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права. До компетенції виконкомів місцевих рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих рад, а також видача свідоцтв про право власності. Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.

Оскільки згідно довідки Кушницької сільради власником житлового будинку в с. Кушниця, вул. Пушкіна, 232, Іршавського району, був ОСОБА_2, згідно державного акту на право приватної власності на землю серії ІУ-ЗК №014651, власником земельних ділянок загальною площею 0,3650 га був ОСОБА_2, спадкоємцем якого є позивачка ОСОБА_1, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 328, 392, 1218, 1223, 1268 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 15, 57-60, 158 ч.2, 197 ч.2, 208, 209, 212-215, 218, 292, 294 ЦПК України,

р і ш и в :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на житловий будинок з надвірними спорудами, що розташовані за адресою: с. Кушниця, вул. Пушкіна, 232, Іршавського району, Закарпатської області, в цілому.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на земельні ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку площею 0,2230 га та для ведення особистого селянського господарства загальною площею 0,1420 га, які розташовані на території Кушницької сільської ради та згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-ЗК №014651від 17 листопада 2004 року належали ОСОБА_2.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом десяти днів з отримання його копії до апеляційного суду Закарпатської області через цей районний суд.

Головуюча : М. О. Пітерських