Справа № 766/2377/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2016 року

Херсонський міський суд Херсонської області

у складі: головуючого - судді Спічак О.Б.,

при секретарі - Кирпиченко І.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні цивільну справу за позовом ОСОБА_1, в інтересах якого на підставі довіреності діє ОСОБА_2 до Херсонської митниці Державної фіскальної служби України, Державної казначейської служби України про відшкодування шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

05 травня 2016 року позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що 02.08.2015 року інспектором відділу митного оформлення № 2 митного поста «Скадовськ» Херсонської митниці ДФС відносно ОСОБА_1 був складений протокол про порушення митних правил, а саме ч. 1 ст. 482 МК України. При оформлення матеріалів у позивача було влучено транспортний засіб марки «Renalt» модель «Trafik», 2005 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, куз. № НОМЕР_2, ключ від запалення транспортного засобу та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу. Постановою Суворовського районного суду м. Херсона від 24.09.2015 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Херсонської області від 28.10.2015 року провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 482 МК України закрито за відсутності складу адміністративного правопорушення. Позивач вказує, що неправомірними діями митниці йому заподіяна матеріальна та моральна шкода. Так, позивач зазначає, що він протягом 10.09.2015 року - 10.11.2015 року знаходився у відпустці без збереження заробітної плати у зв'язку з виїздом за місцем реєстрації для участі в судових засіданнях. Крім цього, неправомірні дії митниці погіршили його здоров'я, на лікування ним витрачено близько 4 000 грн., але докази про це збереглися частково на суму 98,70 грн. також позивачем витрачено 5 000 грн. У зв'язку з цим позивач просив стягнути з державного бюджету України шляхом списання з відпорного рахунку Державної казначейської служби України на користь ОСОБА_1 на відшкодування завданої Херсонською митницею ДФС України шкоди: матеріальної - 54 300,70 грн., моральної - 10 000 грн., всього 64 300,70 грн.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позов та просив його задовольнити.

Представник Херсонської митниці Державної фіскальної служби України в судовому засіданні позов не визнав, просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Представник Державної казначейської служби України в судове засідання не з»явився, про день та час слухання справи повідомлені належним чином..

Заслухавши осіб, що приймали участь у справі, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов не обґрунтований та не підлягає задоволенню, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим не майновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою яка її завдала.

Згідно ст. 1173 ЦК України шкода, завдана фізичній чи юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною республікою Крим або органом місцевого самоврядування.

Відповідно ст. ст. 10,60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог ат заперечень.

Положеннями ст. 212 ЦК України визначено, що жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях (ч. 4 ст. 60 ЦПК України).

02.08.2015 року державним інспектором відділу митного оформлення № 2 митного поста «Скадовськ» Херсонської митниці ДФС складено протокол про порушення митних правил відносно ОСОБА_1 про те, що 02.08.2015 року у зону митного контролю КПВВ «Чаплинка» митного поста «Скадовськ» Херсонської митниці ДФС із вільної економічної зони «Крим» заїхав транспортний засіб марки марки «Renalt» модель «Trafik», 2005 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, куз. № НОМЕР_2, під керуванням громадянина України ОСОБА_1, який слідував із вільної економічної зони Крим на материкову часину України, разом з дружиною ОСОБА_3. При проведені митного контролю транспортного засобу марки «Renalt» модель «Trafik», 2005 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, під керуванням громадянина України ОСОБА_1 було встановлено, що згідно наявної інформації ЄАІС та АСМО «Інспектор-2006» виїхав з митної території України 29.08.2014 року. Згідно пояснення водія даного транспортного засобу від 02.08.2015 року, відібраного співробітниками хероснського прикордонного загону, стало відомо, що громадянин України ОСОБА_1 та дружина ОСОБА_4 слідували 23.07.2015 року на автомобілі засобу марки «Renalt» модель «Trafik», 2005 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, з території Російської федирації за маршрутом порт «Кавказ» - порт «Крим» до ВЕЗ «Крим». Таким чином ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 482 МК України. На підстав ст. 511 МК України у позивача було вилучено транспортний засіб марки «Renalt» модель «Trafik», 2005 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, куз. № НОМЕР_2, ключ від запалення транспортного засобу та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу.

Цього ж дня було складено протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1.

Постановою Суворовського районного суду м. Херсона від 24.09.2015 року, залишеною без змін апеляційного суду Херсонської області від 28.10.2015 року провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 482 МК України - закрито за відсутністю у цього діях складу адміністративного правопорушення та повернуто транспортний засіб марки «Renalt» модель «Trafik», 2005 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, куз. № НОМЕР_2, ключ від запалення транспортного засобу та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу.

З видаткової накладної № 103/к від 29.10.2015 року вбачається, що ОСОБА_1 повернуто транспортний засіб марки «Renalt» модель «Trafik», 2005 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, куз. № НОМЕР_2, ключ від запалення транспортного засобу та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу.

З довідки ТОВ «Агровік» від 25.11.2015 року вбачається, що з 10.09.2015 року по 10.11.2015 рок ОСОБА_1 знаходився у відпустці без утримання, у зв'язку з виїздом за місцем реєстрації для участі у судових засіданнях з приводу порушення митних правил. Заробітна плата за час його відсутності склала 160 000 рублів.

З довідки ПАТ «Сбербанк» № 9/5/61-2 від 25.01.2016 року вбачається, що станом на 25.01.2016 року курс НБУ за 10 російських рублів становить 3,0770.

З довідки виданої 27.11.2015 року вбачається, що ОСОБА_1 звернувся до медичного пункту компанії з скаргами на головний біль, запаморочення, перебої у роботі серця. За результатами обстеження йому поставлено діагнос гапертонічна хвороба 3 ст., АГ 3 ст., загроза ССО 3, артеосклероз сосудів серця, сахарний діабет 2 типу вперше виявлений, невроз.

Крім цього, ОСОБА_1 звертався 06.11.2015 року для обстеження на підприємство НИКС.

Вказана лікарня находиться на території Російської федерації, а не на території України, що спростовує ствердження позивача про те, що він перебував на території України з 10.09.2015 року по 10.11.2015 року.

Також, суд визнає непереконливою довідку про звернення позивача до лікарні м. Нова Каховка, оскільки у вказаній довідці відсутня дата звернення, а тому не можливо зробити висновок в який період часу позивач звертався за медичною допомогою.

Доказів, які б підтверджували б його ствердження про те, що позивач витратив 5 000 на ліки, суду не надано. З квитанції вбачається, що ОСОБА_1 31.10.2015 року придбав ліки на загальну суму 98,70 грн., але рецепту лікаря про те, що саме ОСОБА_1 необхідні вказані ліки до позову не додано. Крім цього, з чеку вбачається, що ліки придбані 31.10.2015 року, а з наданих позивачем медичних довідок вбачається, що він звертався за допомогою лікаря 27.11.2015 року та 06.11.2015 року, тобто вже після безпосереднього придбання ліків.

З договору про надання правової допомоги від 12.08.2015 року та додатку до нього від 1208.2015 року вбачаться, що ОСОБА_5 сплатив 5 000 за послуги адвоката.

Відповідно до правової позиції Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ, викладеній в пунктах 47 та 48 постанови пленуму № 10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між сторонами та особою, яка надає правовою допомогою. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлений Законом України від 20.12.2011 року «Про граничний розмір компенсації за правову допомогу у цивільних та адміністративних справах». Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені з наданням відповідного розрахунку. Такого розрахунку позивачем не надано.

Згідно п. 2 постанови Пленуму Верховного суду України від 27.03.1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позвами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і ману громадянина або заподіяна майну юридичної особи підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи.

Ні в позовні заяві, ні в судовому засіданні позивачем не доведено причинного зв'язку між діями посадових осіб та обставинами справи чи противоправної поведінки посадових осіб.

Позовні вимоги про стягнення моральної шкоди також задоволенню не підлягають, оскільки відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» №4 від 31.03.1995 року, зміст якої було роз'яснено позивачу, на обґрунтування таких позовних вимог необхідно зазначати в чому полягає моральна шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачу, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. Позивачем ні в позовні заяві ні в судовому засіані не вказано якими саме протппрвними діями і якого саме органу йому заподіяно моральної шкоди та в чому саме вона виражалась, з чого опзивач вихов при вихначення розміру моральної шкоди.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 212-215 ЦПК України, ст. ст. 1166, 1173 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Херсонської митниці Державної фіскальної служби України, Державної казначейської служби України про відшкодування шкоди - відмовити за необґрунтованістю.

На рішення протягом десяти днів з дня його проголошення, може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Херсонської області через Херсонський міський суд Херсонської області.

Суддя: Спічак О.Б.