Справа № 465/2804/16 Головуючий у 1 інстанції: Масендич В.В.
Провадження № 22-ц/783/5354/16 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 Н. О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого - судді: Шеремети Н.О.

суддів: Зверхановська Л.Д., Цяцяка Р.П.

секретаря: Цапа П.М.

з участю: представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 на ухвалу судді Франківського районного суду м. Львова від 13 червня 2016 року, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_2 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_4, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_6, ОСОБА_22, ОСОБА_23, треті особи: Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, Державна служба фінансового моніторингу України, ПАТ КБ «Приватбанк», про стягнення 499 129.17 грн. боргу.

Оскаржуваною ухвалою судді провадження у справі відкрито.

Ухвалу в апеляційному порядку оскаржили ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, в апеляційній скарзі, посилаючись на її незаконність, необґрунтованість, на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просять оскаржувану ухвалу скасувати, справу повернути в суд першої інстанції для вирішення питання про скерування справи за підсудністю. Апелянти зазначають про те, що відповідач звернувся з позовом про стягнення перерахованих коштів до декількох відповідачів обґрунтовуючи свої вимоги нормами глави 83 ЦК України, а зокрема ст. 1212 ЦК України. Проте, зважаючи на вищенаведені норми законодавства України, наведені позивачем обгрунтування своїх позовних вимог та надані докази, перерахування позивачем коштів кожному з відповідачів без належної правової підстави, є для всіх відповідачів окремими юридичними фактами, а тому правові підстави для звернення з позовом також є різними для кожного з відповідачів. Враховуючи відсутність спільної правової підстави, яка б об»єднувала позовні вимоги суд першої інстанції помилково відкрив провадження на підставі норм ч. 1 ст. 113 ЦПК України.

Заслухавши суддю - доповідача, заперечення представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 щодо доводів апеляційних скарг, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали судді в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що такі не підлягають до задоволення з наступних підстав.

Частина 1 ст. 113 ЦК України передбачає, що позови до кількох відповідачів, які проживають або знаходяться в різних місцях, пред»являються за місцем проживання або місцезнаходженням одного з відповідачів за вибором позивача.

Згідно з роз»ясненнями п.40 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 р. №3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» позови до кількох відповідачів, які проживають або знаходяться в різних місцях, пред»являються за місцем проживання або місцезнаходженням одного з відповідачів за вибором позивача. ( ч.1 ст. 113 ЦПК України). Суди мають виходити з того, що таке правило підсудності зазвичай стосується позовних вимог, які випливають з однієї правової підстави та пред»являються до кількох осіб.

Відповідно до положень ч.1 ст. 113 ЦПК України особа має право обрати суд, до якого вона буде звертатися зі своїми вимогами, позивач може їх пред»явити до суду за місцем проживання або місцезнаходженням будь - якого одного з відповідачів, тобто, позивач у випадку пред»явлення позову до кількох відповідачів має право обирати між судами, яким підсудний даний спір.

Частина 2 ст. 126 ЦПК України передбачає право судді чи суду залежно від обставин справи постановити ухвалу про роз»єднання кількох поєднаних в одному провадженні вимог у самостійні провадження, якщо їх спільний розгляд ускладнює вирішення справи.

Виходячи з положень ст. ст. 115, 116, ч.3 ст. 121 ЦПК України, якщо роз»єднання позовних вимог відбулося під час відкриття провадження у справі, то суддя не позбавляється права повернути позивачу позовну заяву для пред»явлення частини позовних вимог, не підсудних цьому суду, до належного суду.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, ухвала про роз»єднання позовних вимог суддею при відкритті провадження не постановлялась.

Як вбачається з позовної заяви, ОСОБА_2 звернулася з позовом до кількох відповідачів, які проживають та знаходяться в різних місцях, а відтак пред»явлення позову за вибором позивача, а саме, до Франківського районного суду м. Львова, за місцем проживання одного з відповідачів, ОСОБА_7, який зареєстрований у АДРЕСА_1, що територіально віднесена до Франківського району м. Львова, відповідає вимогам ч.1 ст. 113 ЦПРК України.

Враховуючи те, що під час відкриття провадження суддею не вирішувалось питання про роз»єднання позовних вимог, доводи апелянтів про те, що відсутність спільної правової підстави, яка б об»єднювала позовні вимоги, що свідчить про помилковість відкриття провадження у справі, є безпідставними та необґрунтованими, оскільки до спірних правовідносин застосовуються правила підсудності, встановлені ч.1 ст. 113 ЦПК України, а відтак даний спір підсудний Франківському районному суду м. Львова і провадження у справі відкрито з дотриманням правил підсудності.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновок судді про підсудність справи Франківському районному суду м.Львова та відкриття провадження у справі.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Враховуючи те, що оскаржувана ухвала постановлена з додержанням вимог закону, така є законною, а тому колегія суддів не вбачає підстав для її скасування.

Керуючись ст. 303, п.1 ч.2 ст. 307, п.1 ч.1 ст. 312, , п. 4 ч.1 ст. 314, ст.ст. 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

апеляційні скарги ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 - відхилити.

Ухвалу судді Франківського районного суду м. Львова від 13 червня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий: Шеремета Н.О.

Судді: Зверхановська Л.Д.

Цяцяк Р.П.