АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
справа №22-ц/796/7784/2016 головуючий у 1-й інстанції: Калініченко О.Б.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

9 серпня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого: Головачова Я.В.

суддів: Поливач Л.Д., Рубан С.М.

при секретарі: Литвиненко Р.С.

розглянувши в судовому засіданні справу за заявою товариства з обмеженою відповідальністю "СІТІПОРТ", боржник: відкрите акціонерне товариство "Авіаційна компанія "ТРАНСАЕРО", про надання дозволу на примусове виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу, за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю "СІТІПОРТ" на ухвалу судді Солом'янського районного суду міста Києва від 18 квітня 2016 року,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою судді Солом'янського районного суду міста Києва від 18 квітня 2016 року заяву ТОВ "СІТІПОРТ", боржник: ВАТ "Авіаційна компанія "ТРАНСАЕРО", про надання дозволу на примусове виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу залишено без розгляду та повернуто заявнику для подання до належного суду.

У поданій апеляційній скарзі ТОВ "СІТІПОРТ", посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу і постановити нову про задоволення поданої заяви.

Представники ТОВ "СІТІПОРТ"- Заболотна Ю.С. та Сторожук Ю.В. в суді апеляційної інстанції підтримали апеляційну скаргу з наведених в ній підстав.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої ухвали, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Залишаючи без розгляду та повертаючи заяву ТОВ "СІТІПОРТ", суд першої інстанції виходив з того, що повноваження ТОВ "МАСТЕР-АВІА" на ведення обліку майна ВАТ "Авіаційна компанія "ТРАНСАЕРО" та встановлення приналежності невідомого майна саме боржнику не доведені, а тому вважав, що стягувачем не надано доказів на підтвердження місцезнаходження майна боржника на території Солом'янського району міста Києва.

Проте повною мірою з такими висновками суду погодитись не можна з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 392 ЦПК України питання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду розглядається судом за місцем проживання (перебування) або місцезнаходженням боржника.

Якщо боржник не має місця проживання (перебування) або місцезнаходження на території України або його місце проживання (перебування) або місцезнаходження невідоме, питання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду розглядається судом за місцезнаходження в Україні майна боржника.

Згідно з ч. 4 ст. 394 ЦПК України, суд, встановивши, що клопотання і документи, що додаються до нього, не оформлено відповідно до вимог, передбачених цією главою, або до клопотання не додано всі перелічені документи, залишає його без розгляду та повертає клопотання разом з документами, що додано до нього, особі, що його подала.

З системного аналізу вказаних норм процесуального права слід дійти висновку, що у разі, коли клопотання не оформлено відповідно до вимог розділу VIII глави 1 ЦПК України суд відразу залишає таке клопотання без розгляду та повертає його разом з доданими до нього документами стягувачу.

У той же час, відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 121 ЦПК України заява повертається у випадках, коли справа не підсудна цьому суду.

Суд першої інстанції встановивши, що стягувачем не надано доказів того, що на території Солом'янського району міста Києва знаходиться майно боржника, дійшов помилкового висновку про залишення заяви ТОВ "СІТІПОРТ" про надання дозволу на примусове виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу без розгляду.

Зважаючи на те, що наслідки порушення порядку звернення до суду з клопотанням, встановленого ст. 392 ЦПК України, нормами розділу VIII глави 1 ЦПК України не визначені, заява ТОВ "СІТІПОРТ" підлягає поверненню заявнику, а не залишенню без розгляду.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

За таких обставин погодитись з постановленою ухвалою неможливо, вона підлягає скасуванню з передачею питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 312, 313, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "СІТІПОРТ" задовольнити частково.

Ухвалу судді Солом'янського районного суду міста Києва від 18 квітня 2016 року скасувати і передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий Я.В. Головачов

Судді: Л.Д. Поливач

С.М. Рубан