Провадження № 2/752/1919/16
І м е н е м У к р а ї н и
15 липня 2016 року Голосіївський районний суд міста Києва у складі:
головуючого судді Шумко А.В.,
при секретарі Постернак О.В,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві справу за позовом Державної установи «Національний інститут серцево-судинної хірургії ім.А.А.Амосова Національної академії наук України» до ОСОБА_1 - про визнання таким, що втратив право користування житловим приміщенням, -
позивач - Державна установа «Національний інститут серцево-судинної хірургії ім.А.А.Амосова Національної академії наук України» звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 про виселення.
Зазначав, що 08.10.2012р. відповідачу було видано ордер №353/04-36 на кімнату АДРЕСА_1
25.09.2015 року на засіданні профспілкового комітету ДУ «Національний інститут серцево-судинної хірургії імені М.М.Амосова НАМУ України» було прийнято рішення про позбавлення відповідача кімнати в гуртожитку. Вказане Рішення було прийнято на підставі Актів про фактичне не проживання в гуртожитку від 07.09.2015, 13.05.2015 та 25.03.2015 роки.
Згідно Акта від 25.03.2015р., комісією у складі завідуючого гуртожитком - ОСОБА_4, діловода гуртожитку - ОСОБА_5 та бухгалтера гуртожитку - ОСОБА_6 було проведено обстеження кімнати АДРЕСА_1, в ході якого було встановлено, що відповідач у кімнаті №256 зі своєю сім'єю не проживає.
Актами від 13 травня 2015 року та від 07 вересня 2015 року повторно комісією у складі завідуючого гуртожитком - ОСОБА_4, діловода гуртожитку - ОСОБА_5 та бухгалтера гуртожитку - ОСОБА_6 було проведено обстеження кімнати АДРЕСА_1, в ході якого було підтверджено, що відповідач у кімнаті №256 не проживає.
Посилався на те, що відповідач в кімнаті №256 не проживає кілька років, зазначена кімната тривалий час то пустує то в ній проживають невідомі особи, в належному стані не підтримується, щомісячні платежі за проживання в гуртожитку не сплачуються, за проживання існує заборгованість. Призначенням кімнат в гуртожитку є проживання працівників ДУ «Національний інститут серцево-судинної хірургії імені М.М.Амосова НАМУ України». У зв'язку з великою кількістю осіб, які працюють в Інституті та потребують проживання у гуртожитку, звільнення кімнати №256 дозволить поселити у вказану кімнату працівників, які потребують проживання в гуртожитку.
Просив: виселити відповідача з кімнати АДРЕСА_1, без надання іншого жилого приміщення.
Представник позивача через канцелярію суду подав заяву про зміну предмету позову. Посилаючись на те, що відповідач фактично не проживає в кімнаті АДРЕСА_1 кілька років, його фактичне місцезнаходження невідомо, просив на підставі ст.ст. 71, 72 ЖК УРСР визнати відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням - кімнатою №256 будинку/гуртожитку АДРЕСА_1 Просив розглянути справу у відсутності представника позивача, проти заочного розгляду справи не заперечував.
Відповідач в судове засідання не з'явився повторно, про час і місце судового розгляду судом повідомлений належним чином, за зареєстрованим у встановленому порядку його місіцем проживання, судові повістки поштовим відділенням повернуто за закінченням встановленого строку зберігання, ув'язку з чим суд, з урахуванням думки представника позивача, який не заперечував проти заочного розгляду справи, відповідно до ст.224 ЦПК України, вважає ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, з таких мотивів.
У судовому засіданні встановлено, що ДУ «Національний інститут серцево-судинної хірургії імені М.М.Амосова НАМУ України» 08.10.2012р. відповідачу було видано ордер №353/04-36 на кімнату АДРЕСА_1
25.09.2015 року на засіданні профспілкового комітету ДУ «Національний інститут серцево-судинної хірургії імені М.М.Амосова НАМУ України» було прийнято рішення про позбавлення відповідача кімнати в гуртожитку. Вказане Рішення було прийнято на підставі Актів про фактичне не проживання в гуртожитку від 07.09.2015, 13.05.2015 та 25.03.2015 роки.
Згідно Акта від 25.03.2015р., комісією у складі завідуючого гуртожитком - ОСОБА_4, діловода гуртожитку - ОСОБА_5 та бухгалтера гуртожитку - ОСОБА_6 було проведено обстеження кімнати АДРЕСА_1, в ході якого було встановлено, що відповідач у кімнаті №256 зі своєю сім'єю не проживає.
Актами від 13 травня 2015 року та від 07 вересня 2015 року повторно комісією у складі завідуючого гуртожитком - ОСОБА_4, діловода гуртожитку - ОСОБА_5 та бухгалтера гуртожитку - ОСОБА_6 було проведено обстеження кімнати АДРЕСА_1, в ході якого було підтверджено, що відповідач у кімнаті №256 не проживає.
Відповідно до ст.71 ЖК УРСР, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.
Згідно ст.72 ЖК УРСР, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Зважаючи на те, що відповідач понад шість місяців не проживає в кімнаті №256 без поважних причин, щомісячні платежі за проживання в гуртожитку не сплачує, то за таких обставин позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Відповідно до ст.88 ЦПК України, у зв»язкі із задоволенням позову, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений позивачем при звернені в суд судовий збір в сумі 1218,00 грн.
На підставі наведеного, ст.ст. 71, 72 ЖК УРСР, ст.8 ЦК України, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 208, 209, 213-215, 224-226, 292, 294, 296 ЦПК України, -
позов Державної установи «Національний інститут серцево-судинної хірургії ім.А.А.Амосова Національної академії наук України» до ОСОБА_1 - про визнання таким, що втратив право користування житловим приміщенням - задовольнити.
Визнати ОСОБА_1 таким, що втратив право користування житловим приміщенням - кімнатою №256 в будинку/гуртожитку АДРЕСА_1
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 10 днів з дня отримання його копії.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України - шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду м.Києва через Голосіївський районний суд м.Києва протягом десяти днів з дня проголошення рішення.
Заочне рішення набирає законної сили відповідно до загального порядку, встановленого ЦПК України - після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Суддя: А.В. Шумко