Справа № 638/3198/16-ц>
Провадження № 2/638/2432/16>
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.07.2016 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Рибальченко Л.М.,

за участю секретаря судового засідання Котяш Н.В.,

з участю представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу

за позовом ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Пак Імпекс» про стягнення заборгованості по виплаті компенсації за невикористану відпустку при звільненні, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні,

встановив:

ОСОБА_3 (далі за текстом - позивач) звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Пак Імпекс», в якому після уточнення позовних вимог, просив:

- стягнути з відповідача на користь ОСОБА_3 заборгованість по виплаті компенсації за невикористану відпустку за 10 днів у розмірі 670 грн.80 коп.

- стягнути з відповідача на користь ОСОБА_3 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 16.11.2015 року по 18.07.2016 року в розмірі 16 815 грн. 23коп.

- стягнути з відповідача на користь ОСОБА_3 судові витрати, а саме: витрати на правову допомогу в розмірі 2204 грн.84 коп. та витрати по оплаті судового збору у розмірі 551 грн. 21 коп.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він з 14.10.2014 року по 16.11.2015 року працював у товаристві з обмеженою відповідальністю «Пак Імпекс» на посаді машиніста фальцювальних машин, відповідно до наказу підприємства від 14.10.2014 року № 20-К.

Наказом підприємства від 16.11.2015 року за № 25-К позивача було звільнено з 16.11.2015 року за згодою сторін на підставі ст. 36 КЗпП України. Відповідно до наказу підприємства від 29.04.2015 року за № 15-ОК позивачу надано щорічну відпустку за час роботи з 14.10.2014 року по 14.10.2015 року тривалістю 14 календарних днів, починаючи з 12.05.2015 року по 25.05.2015 року. В день звільнення з позивачем не було здійснено остаточного розрахунку. Згідно наданої адміністрацією відповідача розрахункової відомості за грудень 2015 року лише 11.12.2015 року підприємством позивачу була виплачена сума в розмірі 1069 грн. 99 коп., що суперечить ч.1 ст.116 КЗпП України. Позивач вважає, що через порушення відповідачем ст.116, 117 КЗпП у день звільнення повний розрахунок належних ОСОБА_3 виплат здійснений не був, тому стягненню з Товариства з обмеженою відповідальністю «Пак Імпекс» підлягає сума середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 16.11.2015 року по 18.07.2016 року в розмірі 16815 грн. 23коп.

Також підприємством не було нараховано та виплачено при звільненні компенсацію за невикористану відпустку за 10 днів в розмірі 670 грн. 80 грн. Крім того, стягненню з відповідача на користь ОСОБА_3 підлягають судові витрати, а саме: витрати на правову допомогу в розмірі 2204 грн.84 коп. та витрати по оплаті судового збору у розмірі 551 грн. 21 коп.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити.

Відповідач по справі проти позову заперечував, подав письмові заперечення на позов. В судовому засіданні представник відповідача за довіреністю ОСОБА_2 зазначив, що ч. 1 ст.116 КЗпП України визначено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належить йому від підприємства, установи, організації, проводиться в день звільнення. Якщо працівник у день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після предявлення вимоги звільненим працівником про розрахунок. Позивач в день звільнення не працював, тому виплата належних позивачу при звільненні сум повинна бути здійснена ТОВ «Пак Імпекс» не 16.11.2015 року, а на наступний день після вимоги позивача. Вимог від позивача про виплату належних йому сум при звільненні ТОВ «Пак Імпекс» не отримувало.

Крім того, в наказі про звільнення ОСОБА_3 підприємством була виявлена друкарська помилка відносно нарахування компенсації за невикористану відпустку. Було надруковано 2, замість 12 календарних днів. 04.01.2016 року наказом №01-К внесено зміни до п.2 наказу №25-К від 16.11.2015 року про нарахування компенсації за невикористану відпустку у кількості 12 календарних днів. 29.12.1015 року на адресу ОСОБА_3 був направлений рекомендований лист з вибаченням про допущенну помилку та проханням прибути за отриманням грошових коштів, а саме компенсації за 10 днів невикористаної відпустки. Аналогічні листи направлялись позивачу 09.02.2016 р., 09.03.2016р., 17.03.2016 р., проте ОСОБА_3 не зявився до відповідача за отриманням належних йому коштів. Грошові кошти у сумі 540 грн. були депоновані 09.02.2016 року, про що позивач також був повідомлений . Відповідач зазначив, що позивачем неправильно визначений розмір компенсації за невикористані дні відпустки. Вірний розрахунок наведений у довідці відповідального бухгалтера ОСОБА_4 З урахуванням податкових зобовязань позивачу належить до виплати 540, 00 грн.

Суд заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити частково, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 з 14.10.2014 року по 16.11.2015 року працював у товаристві з обмеженою відповідальністю «Пак Імпекс» на посаді машиніста фальцювальних машин, відповідно до наказу підприємства від 14.10.2014 року № 20-К (а.с.8).

Відповідно до наказу підприємства від 16.11.2015 року за № 25-К позивача було звільнено з 16.11.2015 року за згодою сторін на підставі ст. 36 КЗпП України (а.с.9)

Відповідно до наказу підприємства від 29.04.2015 року за № 15-ОК позивачу надано щорічну відпустку за час роботи з 14.10.2014 року по 14.10.2015 року, тривалістю 14 календарних днів, починаючи з 12.05.2015 року по 25.05.2015 року (а.с.10).

З 30.09.2015 року по 08.10.2015 року позивач знаходився на лікарняному, що підтверджується листом непрацездатності №841092 серія АГЦ, виданим Комунальним закладом охорони здоровя 18-ю Харківською міською поліклінікою.

З 19.10.2015 року по 15.11.2015 року ОСОБА_3 знаходився на лікарняному, що підтверджується листком непрацездатності, серія АГР № 377643, виданим Комунальним закладом охорони здоровя «Харківська міська клінічна лікарня №25» та листком непрацездатності серія АГЦ №840871, виданим комунальним закладом охорони здоровя 18-ю Харківською міською поліклінікою.

Згідно з наданої адміністрацією ТОВ «Пак Імпекс" розрахункової відомості за листопад 2015 року ОСОБА_3 було нараховано підприємством 1309 грн.92 коп., що складається з наступного: 261 грн. 28 коп. - оплата лікарняного з 28.10.2015 року по 31.10.2015 року, компенсація відпустки за два дні у розмірі 134 грн. 16 коп. та 914 грн.48 коп. оплата лікарняного з 01.11.2015 року по 14.11.2015 року.

19.11.2015 року підприємством позивачу було виплачено лікарняні за жовтень 2015 року у розмірі 907 грн.88 коп.

Згідно з наданої адміністрацією ТОВ «Пак Імпекс" розрахункової відомості за грудень 2015 року 11.12.2015 року відповідачем ОСОБА_3 була виплачена сума в розмірі 1069 грн.99 коп.

Відповідно до ч.1 ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Відповідно до положень ст.117 КЗпП на користь позивача підлягає стягненню середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_3 подав до підприємства відповідача заяву про його звільнення з 15.11.2015 року. З 19.10.2015 року по 15.11.2015 року ОСОБА_3 знаходився на лікарняному, що підтверджується листком непрацездатності, серія АГР № 377643, виданим Комунальним закладом охорони здоровя «Харківська міська клінічна лікарня №25» та листком непрацездатності серія АГЦ №840871, виданим комунальним закладом охорони здоровя 18-ю Харківською міською поліклінікою.

В день звільнення 16.11.2015 року ОСОБА_3 не працював, що підтверджується копією табелю обліку робочого часу за листопад 2015 року (а.с.54). Доказів того, що позивач звертався до роботодавця з вимогою про розрахунок, суду не надано, тому суд дійшов висновку про відсутність підстав для застосування положень ст.117 КЗпП України та стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

Щодо стягнення з відповідача на користь ОСОБА_3 заборгованості по виплаті компенсації за невикористану відпустку за 10 днів у розмірі 670 грн.80 коп. суд зазначає наступне.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем у наказі про звільнення ОСОБА_3 підприємством була виявлена друкарська помилка відносно нарахування компенсації за невикористану відпустку. Було надруковано 2, замість 12 календарних днів. 04.01.2016 року наказом №01-К внесено зміни до п.2 наказу №25-К від 16.11.2015 року про нарахування компенсації про невикористану відпустку у кількості 12 календарних днів (а.с.72)

29.12.1015 року на адресу ОСОБА_3 був направлений рекомендований лист з проханням прибути за отриманням грошових коштів, а саме компенсації за 10 днів невикористаної відпустки. Аналогічні листи направлялись позивачу 09.02.2016 р., 09.03.2016р., 17.03.2016 р., проте позивач не зявився до відповідача за отриманням належних йому коштів (а.с.55-66). Грошові кошти у сумі 540 грн. були депоновані 09.02.2016 року про що позивач також був повідомлений (а.с.69).

Розмір недоплаченої компенсації складає 540 грн., оскільки така сума залишається до сплати після відрахування належних до сплати податкових зобовязань, що підтверджується розрахунком, наданим бухгалтером відповідача ОСОБА_5 (а.с.104), а також листом Головного управління Держпраці у Харківській області від 11.02.2016 року №Ч-21/02.02/12.-14/0930.

Враховуючи, що на час розгляду справи вказана сума ТОВ «Пак Імпекс» відповідачуне виплачена, суд дійшов висновку про виплату компенсації за невикористану відпустку за 10 днів у розмірі 540 грн. 00 коп.

Таким чином суд дійшов висновку про часткове задоволення позову ОСОБА_3 у розмірі 540 грн. 00 коп.

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача суми судових витрат у розмірі 85 грн.16 коп.

Керуючись ст.ст.3, 4, 10, 60, 61, 79, 88, 212-215 ЦПК України, ст.116,117 КЗпП України, суд,

вирішив:

Позов ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Пак ІМПЕКС» про стягнення заборгованості по виплаті компенсації за невикористану відпустку при звільненні, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Пак ІМПЕКС» (ідентифікаційний код 34633218) на користь ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_1) заборгованість по виплаті компенсації за невикористану відпустку за 10 днів у розмірі 540 (п"ятсот сорок) грн. 00 коп.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Пак ІМПЕКС» (ідентифікаційний код 34633218) на користь ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_1) судові витрати в розмірі 85 (вісімдесят п"ять) грн. 16 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Харківської області через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набуває законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя -