АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження: № 22-ц/790/4720/16 Головуючий 1 інстанції - Бабкова Т.В.
Справа № 645/2286/15-ц Доповідач Хорошевський О.М.
Категорія: договірні
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 липня 2016 року судова колегія судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого, судді - Хорошевського О.М.,

суддів: Кіся П.В., Кружиліної О.А.

за участю секретаря - Брулевич В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою комунального підприємства «Харківводоканал» на заочне рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 23 травня 2016 року за позовом комунального підприємства «Харківводоканал» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення,-

встановила:

У березні 2015 року КП «Харківводоканал» звернулось до суду з позовом після уточнення якого просило стягнути з ОСОБА_1А, ОСОБА_2, ОСОБА_3 заборгованість у розмірі 14378,12 грн. із них: 10353,04 грн. за послуги з централізованого водопостачання за період з 01.12.1999 року по 28.02.2015 року; 2594,99 грн. за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01.09.2009 року по 28.02.2015 року; інфляційні витрати у розмірі 1232,01 грн.; три відсотки річних від простроченої суми у розмірі 198,08 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідачі мешкають за адресою: АДРЕСА_1, та є споживачами послуг з централізованого водопостачання та водовідведення, абонентський рахунок № 235022. У відповідачів утворилася заборгованість за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення. Посилаючись на Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Закону України «Про питну воду та питне водопостачання», які передбачають обовязок споживача своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів, положення ст.625 ЦК України щодо відповідальності боржника за прострочення виконання грошового зобов'язання просило позов задовольнити.

Заочним рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 23 травня 2016 року позовні вимоги залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі КП «Харківводоканал» просить рішення суду першої інстанції скасувати як ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права та ухвалити нове рішення яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Скарга містить посилання на те, що при винесенні заочного рішення судом першої інстанції, всупереч нормам матеріального права, на доказ фактичного споживання відповідачами послуг водопостачання та водовідведення взяв за основу той факт, що за спірною адресою відсутня реєстрація відповідачів, тоді як законодавством передбачено, що споживачами комунальної послуги являються особи, які фактично споживають або мають намір споживати ці послуги.

Крім того, відсутність договору про надання житлово комунальних послуг само по собі не можуть бути підставою від звільнення споживача від оплати послуг в повному обсязі

Переглядаючи законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, що були заявлені в суді першої інстанції судова колегія вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін з таких підстав.

Залишаючи без задоволення позовні вимоги КП «Харківводоканал» суд першої інстанції виходив з того, що відповідачі за вказаною в позові адресою: АДРЕСА_1, не зареєстровані та не проживають, даних про укладення між ними та підприємством позивача договорів про надання комунальних послуг суду не надано.

Судова колегія з таким висновком погоджується, оскільки він відповідає обставинам справи та вимогам закону.

На час ухвалення рішення у суду першої інстанції не було безперечних доказів того, що особи зазначені у позовній заяві як відповідачі користуються житловим приміщенням за яким нарахована заборгованість за надані позивачем послуги.

Відомості надані до суду апеляційної інстанції не можуть бути взяті до уваги, оскільки не були предметом дослідження районного суду.

Представник позивача мав можливість надати необхідні докази у суді першої інстанції але цією можеливістю не скористався, від участі у судовому засіданні відмовився.

Погоджуючись з висновком суду першої інстанції судова колегія бере до уваги, що позивач не позбавлений можливості звернутись до суду з тим саме позовом додавши докази про місце фактичного проживання відповідачів.

Оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують судова колегія з урахуванням ч. 1 ст. 308 ЦПК України не вбачає підстав для скасування оскаржуваного рішення.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п. 1 ч. 1 ст. 307, ч. 1 ст. 308, 315, 317, 319 ЦПК України судова колегія, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу відхилити.

Заочне рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 23 травня 2016 року залишити без змін.

Ухвалу суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення, та може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: О.М. Хорошевський

Судді: П.В. Кісь

ОСОБА_4