Номер провадження: 22-ц/785/7726/16
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Таварткіладзе О. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.11.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в

складі:

головуючого - Таварткіладзе О.М.

суддів: Гончаренко В.М., Короткова В.Д.

при секретарі: Ярахмедові Є.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на ухвалу Київського районного суду м.Одеси від 25 серпня 2016 року про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2, Виконавчого комітету Одеської міської ради про визнання недійсним свідоцтва про право власності, -

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2016 року представник ОСОБА_4 - ОСОБА_5 звернувся до Київського районного суду м.Одеси з позовом до ОСОБА_2, Виконавчого комітету Одеської міської ради про визнання недійсним та скасування свідоцтва про право власності САВ № 306721 від 16.08.2007 року, виданого Виконавчим комітетом Одеської міської ради.

Ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 25 серпня 2016 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду на 23 вересня 2016 року на 09 годину 30 хвилин.

Ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 25 серпня 2016 року накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1, яка належить відповідачці ОСОБА_2 до розгляду справи по суті.

Не погоджуючись із такою ухвалою суду, представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 звернувся до апеляційного суду Одеської області з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Київського районного суду м.Одеси від 25 серпня 2016 року про забезпечення позову та постановити нову, якою відмовити заявнику у задоволенні даної заяви, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги та заперечень на неї, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість ухвали в межах позовної заяви та доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню на таких підставах.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній (за винятком випадку, передбаченого ч. 4 ст. 151 ЦПК), якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно п.1 ч.І, ч.З ст.152 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до ч.І ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно до п.7 постанови Пленуму Верховного суду України від 22 грудня 2006 року N 9 „Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову питання про забезпечення позову вирішує суддя одноособово або суд у судовому засіданні (залежно від стадії розгляду справи) в день надходження заяви.

Забезпечуючи позов ОСОБА_4 до ОСОБА_2, Виконавчого комітету Одеської міської ради про визнання недійсним свідоцтва про право власності, суд першої інстанції виходив з того, що спір стосується майна, а саме квартири АДРЕСА_2, існує загроза відчуження майна, що належить стороні, і тому незабезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду.

Проте погодитися з такими висновками суду першої інстанції судова колегія не може.

Згідно п.4 постанови пленуму ВС України від 22 грудня 2006 року N 9 „Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Суд першої інстанції, забезпечуючи позов, не врахував, що позивачем не було надано доказів на підтвердження заявлених вимог та не пересвідчився, що між сторонами дійсно виник спір відповідно до заявлених вимог в контексті наведених позивачем обгрунтувань. Зокрема, як вбачається з додатків до поданої позовної заяви, позивач не додала примірник свідоцтва про право власності, яке просила визнати недійсним. Не були надані і інші документи, які підтверджують існування спору відповідно до заявлених вимог та наведених обгрунтувань.

Суд не звернув уваги не те, що позивач, обгрунтовуючи заявлені вимоги про визнання свідоцтва про право власності на квартиру недійсним, порушенням її прав при проведенні безоплатної приватизації, не заявила вимоги про визнання недійсним відповідного розпорядження органу приватизації на підставі якого, як зазначала позивач, було видано оскаржуване нею свідоцтво про право власності.

Таким чином, районним судом не було виконано вимоги п.4 постанови пленуму ВС України від 22 грудня 2006 року N 9 „Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову щодо необхідності при вирішенні питання про забезпечення позову, враховувати докази, надані позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та з'ясувати обсяг позовних вимог.

Як вбачається з доданих до апеляційної скарги копії свідоцтва про право власності, про визнання недійсним якого заявлені вимоги, дане свідоцтво видано на підставі довідки ЖСК «Жовтневий-22» від 24.07.2007 року. Відповідно до довідки ЖСК «Жовтневий-22» від 24.07.2007 року ОСОБА_2 23.12.1992 року повністю виплатила пайовий внесок та паєнакопичення по квартирі АДРЕСА_2 в сумі 14190 рублів 42 коп.

При таких обставинах, у суду першої інстанції не було підстав для задоволення заяви про забезпечення позову в контексті заявлених позивачем вимог та наведених у позові обгрунтувань без додання ним доказів на підтвердження виникнення спору та необхідності забезпечення позову.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд змінює або скасовує ухвалу суду першої інстанції і постановляє ухвалу з цього питання, якщо воно було вирішено судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права або при правильному вирішенні було помилково сформульовано суть процесуальної дії чи підстави її застосування;

Інші наведені в апеляційній скарзі доводи про порушення судом порядку розгляду справи через неповідомлення відповідача не засновані на нормах ЦПК України, зокрема ч.І ст.153 ЦПК України, яка передбачає, що заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Таким чином, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а ухвала Київського районного суду м. Одеси від 25.08.2016 року про забезпечення позову та накладення арешту на квартиру АДРЕСА_3 - скасуванню з постановленням нової ухвали про відмову у задоволенні заяви представника ОСОБА_4 ОСОБА_5 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2, Виконавчого комітету Одеської міської ради про визнання недійсним свідоцтва про право власності.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 312, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Ухвалу Київського районного суду м.Одеси від 25 серпня 2016 року про забезпечення позову - скасувати.

Відмовити у задоволенні заяви представника ОСОБА_4 ОСОБА_6 ОСОБА_7 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2, Виконавчого комітету Одеської міської ради про визнання недійсним свідоцтва про право власності

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий: О.М. Таварткіладзе

Судді: В.М. Гончаренко

ОСОБА_8