Справа № 219/7999/16-ц
Провадження № 2/219/3819/2016
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.10.2016 року Артемівський міськрайонний суд Донецької області

у складі судді Хомченко Л.І.

При секретарі Халаджи А.В

За участю позивача ОСОБА_1

Розглянув у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Бахмут цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Про визнання особи такою що втратила право користування житловим приміщенням.

В С Т А Н О В И В :

12.08.2016 року позивачка звернулась до суду з вказаним позовом посилаючись на те ,що квартира АДРЕСА_1 є приватизованою,та належить на праві власності ОСОБА_3 ,ОСОБА_1,та відповідачу ОСОБА_2 З 2003 року ОСОБА_2 у квартирі не мешкає,комунальні платежі вона сплачує самостійно,а так як відповідача зареєстровано у квартирі, то вона не може оформити субсидію . Так як відповідач не мешкає у квартирі більш 6 місяців без поважної причини відповідно до ст. 71,72 ЖК України він втратив право користування житловим приміщенням,тому просила визнати його таким що втратив право користування житловим приміщенням у квартирі АДРЕСА_2 у м . Бахмут.

Позивачка у судовому засіданні підтримала заявлені вимоги ,надала пояснення аналогічно викладеним у позові ,просила визнати таким що втратив право користування житловим приміщенням у квартирі АДРЕСА_2 у м . Бахмут.

Відповідач у судове засідання не з,явився ,надав заяву електронною поштою про те що просить справу розглядати у його відсутність.

Заслухав пояснення позивач та дослідив матеріали справи суд встановив наступні обставини

Квартира АДРЕСА_1 є приватизованою,та належить на праві сумісної власності ОСОБА_3 ,ОСОБА_1,та відповідачу ОСОБА_2 ,що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 25 липня 2002 року (арк..с8)

ОСОБА_2 зареєстроване але він не мешкає за вказаною адресою у квартирі АДРЕСА_1 з 2003 року ,що підтверджується актом (арк.с.7 )

Згідно вимог ст. 71 ЖК України При тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за

ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом.

Жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем

або членами його сім'ї понад шість місяців у випадках:

1) призову на строкову військову службу або направлення на

альтернативну (невійськову) службу, а також призову офіцерів із

запасу на військову службу на строк до трьох років - протягом

усього періоду проходження зазначеної військової служби;

перебування на військовій службі прапорщиків, мічманів і

військовослужбовців надстрокової служби - протягом перших п'яти

років перебування на дійсній військовій службі;

2) тимчасового виїзду з постійного місця проживання за

умовами і характером роботи або у зв'язку з навчанням (учні,

студенти, стажисти, аспіранти тощо), у тому числі за кордоном, -

протягом усього часу виконання цієї роботи або навчання;

3) влаштування дитини (дітей) на виховання до родичів,

опікуна чи піклувальника, у прийомну сім'ю, дитячий будинок

сімейного типу, заклад для дітей-сиріт та дітей, позбавлених

батьківського піклування, - протягом усього часу їх перебування у

родичів, опікуна чи піклувальника, прийомній сім'ї, дитячому

будинку сімейного типу, закладі для дітей-сиріт та дітей,

позбавлених батьківського піклування.

Якщо з будинку, квартири (їх частини) вибула дитина (діти) і

членів її (їх) сім'ї не залишилося, це житло може бути надано за

договором оренди іншому громадянину до закінчення строку

перебування дитини (дітей) у дитячому закладі або до досягнення

нею (ними) повноліття і повернення від родичів, опікуна чи

піклувальника, в окремих випадках - до закінчення навчання в

загальноосвітніх навчальних закладах усіх типів і форм власності,

у тому числі для громадян, які потребують соціальної допомоги та

соціальної реабілітації, а також в професійно-технічних чи вищих

навчальних закладах або до закінчення строку служби у Збройних

Силах України та інших військових формуваннях;

4) виїзду у зв'язку з виконанням обов'язків опікуна чи

піклувальника, наданням батькам-вихователям житлового будинку або

багатокімнатної квартири для створення дитячого будинку сімейного

типу - протягом усього часу виконання таких обов'язків;

5) влаштування непрацездатних осіб, у тому числі

дітей-інвалідів, у будинку-інтернаті та іншій установі соціальної

допомоги - протягом усього часу перебування в них;

6) виїзду для лікування в лікувально-профілактичному

закладі - протягом усього часу перебування в ньому;

7) взяття під варту або засудження до арешту, обмеження волі,

позбавлення волі на певний строк чи довічне позбавлення волі -

протягом усього часу перебування під вартою або відбування

покарання, якщо в цьому будинку, квартирі (їх частині) залишилися

проживати інші члени сім'ї.

Якщо в будинку, квартирі (їх частині) не залишилися проживати

інші члени сім'ї наймача, це житло може бути надано за договором

оренди (найму) у встановленому законом порядку іншому громадянину

до звільнення таких осіб з-під варти або до відбуття ними

покарання.

У випадках, передбачених пунктами 1 - 7 цієї статті, право

користування жилим приміщенням зберігається за відсутнім протягом

шести місяців з дня закінчення строку, зазначеного у відповідному

пункті.

Відповідно до Основ житлового законодавства Союзу РСР і союзних республік законодавством Союзу РСР і Української РСР може бути встановлено й інші умови і випадки збереження жилого

приміщення за тимчасово відсутніми громадянами на більш тривалий

строк.

Відповідно до ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим

приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

У судовому засіданні встановлено ,що відповідач є співвласником квартири АДРЕСА_3 і не є наймачем , або членом сім'ї наймача вказаного житлового приміщення ,тому посилання позивача на те, що відповідач втратив право користування житловим приміщенням відповідно до вимог ст. 71 ЖК України , так як не мешкає в цьому приміщенні

більше 6 місяців, є безпідставними , такими що не обґрунтовані вимогами діючого законодавства тому у заявлених вимогах слід відмовити.

З 11 вересня 1997 р. в Україні набула чинності Європейська конвенція про захист прав людини і основоположних свобод. У ст. 1 першого протоколу до цієї Конвенції, зокрема, записано: "Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Отже, наведені положення Конвенції, по-перше, проголошують абсолютну непорушність права власності фізичних та юридичних осіб, вільне здійснення ними правомочностей власника; по-друге, припускається можливість позбавлення власника права власності на майно, але лише в суспільних інтересах і лише за підставами, передбаченими законом.

Згідно зі ст. 319 власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд (ч. 1), усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав (ч. 3). Отже, усі власники самостійно здійснюють правомочності і не зобов'язані отримувати на це дозвіл інших осіб, у тому числі державних органів. Згідно ж зі ст. 321 ЦК (ч. 1) право власності є непорушним.

Керуючись ст. 71,72 ЖК України ,ст. 15 ,30,62 ,215-118 ЦПК України ,суд

ВИРІШИВ

У позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Про визнання особи такою що втратила право користування житловим приміщенням відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Донецької області протягом 10 днів з часу його проголошення через Артемівський міськрайонний суд Донецької області.

Суддя Л.І.Хомченко

Суддя Л.І.Хомченко