16.05.2016 Є.у.н.с. № 512/227/16-ц
Провадження № 2/512/137/16 РІШЕННЯ
16 травня 2016 року Савранський районний суд Одеської області
в складі: головуючого - судді Лепехи В.А., секретаря судового засідання Шаповал Н.Г., -
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі судових засідань Савранського районного суду Одеської області, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Байбузівської сільської ради Савранського району Одеської області про визнання права власності на житловий будинок з господарчими будівлями у порядку спадкування за заповітом, -
21.04.2016р. позивач звернулася до суду з позовом до Байбузівської сільської ради Савранського району про визнання права власності на житловий будинок з господарчими будівлями в порядку спадкування за заповітом.
На обґрунтування позовних вимог позивач вказала, що ІНФОРМАЦІЯ_4 помер її батько ОСОБА_2. Після смерті померлого відкрилася спадщина на належний йому житловий будинок з господарчими будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_1. Позивач в установлений законодавством строк звернулась до нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Однак, нотаріус відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з тим, що ОСОБА_1 не надала правовстановлюючі документи на вказаний житловий будинок, так як право власності за спадкодавцем - не зареєстровано.
Відсутність правовстановлюючих документів позбавляє позивача можливості реалізувати своє право на прийняття спадщини, що змусило її звертатися до суду із вимогою про визнання права власності на зазначений спадковий будинок.
Позивач в судове засідання не з'явилася, надала суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності та про підтримання позовних вимог в повному обсязі (а. с. 26).
Представник відповідача - голова Байбузівської сільської ради Будик С.С. в судове засідання не з'явився. Надав суду письмову заяву про визнання позову та розгляд справи за його відсутності (а. с. 24).
Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Відповідно до вимог ст. 214 ЦПК України, під час ухвалення судового рішення суд вирішує, чи мали місце обставини справи, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, які правовідносини випливають із встановлених обставин, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правових відносин та інші.
Оцінка зібраних по справі доказів має здійснюватися за правилами, передбаченими ст. 212 ЦПК України з урахуванням положень ст.ст. 57-66 ЦПК України.
Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 ЦПК України.
Відповідно до вимог ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, які беруть участь у справі.
Таким чином, суд, розглядаючи цивільну справу у порядку позовного провадження, повинен повно і всебічно з'ясувати фактичні обставини справи, однак не вправі виходити за межі заявлених позовних вимог та тієї доказової бази, яка сформована за рахунок доказів, поданих до суду самими учасниками процесу.
Суд, оцінивши наявні у справі матеріали та докази, прийнявши до уваги думку позивача, викладену нею в позовній заяві та думку відповідача щодо відсутності заперечень з приводу задоволення позову, вважає, що позов підлягає задоволенню за таких підстав.
Судом встановлено.
ІНФОРМАЦІЯ_4 помер ОСОБА_2, про що в Книзі реєстрації смертей 13 січня 2015 року зроблено відповідний запис за №09, місце реєстрації відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Савранського районного управління юстиції (свідоцтво про смерть серія НОМЕР_1 ) (а. с. 16).
Після смерті спадкодавця відкрилася спадщина, зокрема на житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться по АДРЕСА_1 (а. с. 9-12).
При житті ОСОБА_2 був складений заповіт, згідно якого вбачається, що вказаний житловий будинок з господарчими будівлями, він заповідає ОСОБА_1 (а. с. 8).
ОСОБА_1 є донькою померлого, що підтверджується записом про батька у свідоцтві про народження (а. с. 15). Позивач змінила прізвище про що свідчить запис у свідоцтві про укладення шлюбу ( а.с.4).
Згідно листа №01-16/233 від 05.05.2016 року приватного нотаріуса Савранського районного нотаріального округу вбачається, що спадкова справа щодо спадкодавця ОСОБА_2 не відкривалася (а.с.22).
Відповідно до листа №436/02-14 від 16.03.2016 року Любашівської державної нотаріальної контори вбачається, що ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину (а.с.5).
Згідно із п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження.
Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті.
Відповідно до ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
На підставі ст. 392 ЦК України, в разі відсутності документів на право власності, власник може вимагати визнання права власності в судовому порядку.
В Україні юрисдикційну функцію щодо оформлення спадкових прав виконує нотаріат. Однак, судом встановлено, що суб'єктивне право позивача на успадкування домоволодіння померлого батька перебуває у невизнаному стані, оскільки право власності на це домоволодіння не було належним чином зареєстроване за померлим, що не дозволяє позивачу оформити спадкові права на нього.
Оскільки суд здійснює правозахисну функцію, а нотаріат в даному випадку - правоохоронну, суд має задовольнити позовні вимоги позивача щодо визнання за ним права власності на спадкове домоволодіння.
Відповідач позов визнав і не претендує на спадкове майно померлого.
Визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує прав, свобод та інтересів сторін та інших осіб.
На підставі викладеного, керуючись статтями 10, 11, 60, 79, 209, 213-215, 218 ЦПК України, статтями 328, 392, 1218, 1222, 1223, 1268, 1296 ЦК України, -
1. Прийняти визнання позову Байбузівською сільською радою Савранського району Одеської області.
2. Позов ОСОБА_1 до Байбузівської сільської ради Савранського району Одеської області про визнання права власності в порядку спадкування, на житловий будинок з господарчими будівлями у порядку спадкування за заповітом - задовольнити.
3. Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт серії НОМЕР_2, виданий Балтським РВ УМВС України в Одеській області 31 липня 2000 року зареєстрованої АДРЕСА_2 та проживаючої АДРЕСА_1, право власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок з господарчими будівлями, який розташований по АДРЕСА_1, що залишився після смерті ОСОБА_2, померлого ІНФОРМАЦІЯ_4.
Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення через Савранський районний суд Одеської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В. А. Лепеха