РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2016 року м.Торецьк

Дзержинський міський суд Донецької області у складі:

судді Андреєва В. В.,

за участю секретаря Петрової С. О.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Торецька цивільну справу за позовною заявою Миколаївської спеціальної загальноосвітньої школи-інтернат №7 до ОСОБА_1, третя особа Орган опіки та піклування Слов'янської міської ради про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

21 червня 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав відносно дітей: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

В обґрунтування позову зазначив, що відповідно до свідоцтв про народження ОСОБА_2, ОСОБА_3 їх матір'ю є ОСОБА_1 Відомості про батька записані відповідно до ст.ст.126,133,135 СК України. Відповідач зареєстрована за адресою АДРЕСА_1. Рішенням Пролетарського районного суду міста Донецька від 11.03.2013 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 були відібрані у їх матері - ОСОБА_1, не позбавляючи її батьківських прав у відношенні дітей.

Рішеннями Пролетарської районної в м.Донецьку ради ОСОБА_2, ОСОБА_3 було влаштовано до Миколаївської школи - інтернату на повне державне забезпечення та надано статус дітей, які позбавлені батьківського піклування. З 19.08.2013 року діти навчаються і знаходяться на повному державному забезпеченні в Миколаївській СЗОШІ №7. За час перебування в навчальному закладі їх мати жодного разу не виявила бажання спілкуватись з ними, не телефонувала, ніякої моральної та матеріальної підтримки не надавала.

Позивач вважає, що вищевказане є підставою для позбавлення відповідача батьківських прав відносно своїх дітей та стягнення з неї аліментів на їх утримання.

Позивач надав суду заяву, в якій просив справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідач до суду не з'явилася, про день та час розгляду справи була повідомлена належно, про причини неявки суд не інформувала. Судом винесено ухвалу про заочний розгляд справи.

Прокурор Яковенко А.В. надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

Представник третьої особи - Органу опіки та піклування Слов'янської міської ради Донецької області надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, рішення просив винести на розсуд суду.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 є матір'ю ОСОБА_2, що підтверджено свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 (а.с.16), ОСОБА_3, що підтверджено свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 (а.с.10). Відомості про батька записані на підставі ст.135 СК України.

Рішенням Пролетарського районного суду міста Донецька від 11.03.2013 року задоволено позов виконавчого комітету Пролетарської районної в м.Донецьку ради про відібрання дитини без позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів (а.с. 20-21).

Рішенням Пролетарської районної в м.Донецьку ради від 10.07.2013. № 215/2 «Про влаштування малолітньої ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 до державного закладу на повне державне забезпечення» дитину було влаштовано на повне державне забезпечення (а.с.13).

Рішенням Пролетарської районної в м.Донецьку ради від 10.07.2013. № 215/1 «Про влаштування малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 до державного закладу на повне державне забезпечення» дитину було влаштовано на повне державне забезпечення (а.с.11).

Рішенням Пролетарської районної в м.Донецьку ради від 12.06.2013. №182/1 ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 було надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування (а.с.14).

Рішенням Пролетарської районної в м.Донецьку ради від 12.06.2013. №182/1 ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 було надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування (а.с.12).

З 19.08.2013 року і по теперішній час в Миколаївській СЗОШІ №7 навчається і знаходиться на повному державному забезпеченні ОСОБА_2, відповідно до довідки №105 від 09.06.2016 року (а.с.7).

За час перебування дитини в навчальному закладі мати дівчинки, ОСОБА_1, жодного разу не виявила бажання спілкуватись з донькою. Мати не телефонувала, ніякої моральної та матеріальної підтримки не надавала, про що свідчить Акт про невідвідування дитини №303 від 09.06.2016 року (а.с.5).

З 19.08.2013 року і по теперішній час в Миколаївській СЗОШІ №7 навчається і знаходиться на повному державному забезпеченні ОСОБА_3, відповідно до довідки №106 від 09.06.2016 року (а.с.8).

За час перебування дитини в навчальному закладі мати хлопця, ОСОБА_1, жодного разу не виявила бажання спілкуватись з сином. Мати не телефонувала, ніякої моральної та матеріальної підтримки не надавала, про що свідчить Акт про невідвідування дитини №304 від 09.06.2016 року (а.с.6).

Орган опіки та піклування Слов'янської міської ради вважає за доцільне позбавити ОСОБА_1 батьківських прав відносно дітей, про що свідчить висновок № 29/01-1017 від 20.07.2016 року.

Відповідно довідки № 14/1 Департаменту освіти і науки Донецької обласної державної адміністрації ОСОБА_4 є директором Миколаївської СЗОШІ №7 і є державним опікуном неповнолітніх дітей-сиріт, які в даний час знаходяться на повному державному забезпеченні.

Відповідно до ст.18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини.

Згідно з ст.165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

У ч. 1 ст. 164 СК України наведено перелік підстав позбавлення батьківських прав, який складається з шести пунктів. Він охоплює всі можливі способи порушення батьками прав і інтересів дитини. Для задоволення позову достатньо впевнитись в одному з них.

Так у п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав та поновлення батьківських прав» № 3 від 30 березня 2007 року роз'яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Звертаючись до суду з позовом про позбавлення батьківських прав, позивач, як на підставу позову, посилався на ухилення відповідача від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Відповідно до ст.9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

За загальним правилом позбавлення батьківських прав спрямоване насамперед на захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей та є засобом стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов'язків.

Відповідач впродовж тривалого часу мешкає окремо від дітей, вихованням не займається, не виявляє інтересу до їх життя, не виявляє бажання до спілкування з ними.

Згідно ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Враховуючи наведене, суд вважає за доцільне позбавити відповідача батьківських прав стосовно дітей ОСОБА_2, ОСОБА_3 та стягнути з неї на користь позивача аліменти на утримання дітей.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір» позивачі - у справах про стягнення аліментів звільняються від сплати судового збору.

У відповідності до ч.3 ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10,11,60,212, 224 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов Миколаївської спеціальної загальноосвітньої школи-інтернат №7 до ОСОБА_1, третя особа Орган опіки та піклування Слов'янської міської ради про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів - задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4 відносно неповнолітніх дітей: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4 аліменти на користь Миколаївської спеціальної загальноосвітньої школи-інтернат №7 на утримання дітей: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дитини, щомісяця, починаючи з 21.06.2016 року.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4судовий збір на користь держави у розмірі 551 (п'ятсот п'ятдесят одна) грн. 20 коп.

Рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, за письмовою заявою, що подається протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, на рішення може бути подана апеляція в Апеляційний суд Донецької області через суд міста Торецька протягом десяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя: