Справа № 242/2225/16-ц
Провадження № 2-о/242/207/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2016 року Селидівський міський суд Донецької області у складі: судді Владимирської І.М., при секретарі Сорока Т.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Селидове цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Селидівського міського управління юстиції в Донецькій області про встановлення факту смерті, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про встановлення факту смерті, в якій зазначила, що її донька ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_4. Їй було видане медичне свідоцтво про смерть НОМЕР_3 від ІНФОРМАЦІЯ_4, центром первинної медико-санітарної допомоги № 10 м. Донецьк, в якому зазначено, що ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_4. Вона звернулась до відділу реєстрації актів цивільного стану Селидівського міського управління юстиції з заявою про державну реєстрацію акту про смерть доньки, однак їй було відмовлено. Просить суд встановити факт смерті ОСОБА_2, жіночої статі, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки м. Українськ Донецької області, громадянки України, ІНФОРМАЦІЯ_4 в Петровському районі м. Донецьк.

Заявник в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала повністю, просила їх задовольнити.

Представник зацікавленої особи - Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Селидівського міського управління юстиції Донецької області в судове засідання не з'явився, надав заяву в якій просить справу розглянути у відсутність представника.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснив, що він є племінником заявника. Його двоюрідна сестра ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 від тяжкої хвороби. Він був присутнім на похоронах ОСОБА_2 03.01.2015 року в м. Донецьк.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що його донька ОСОБА_2 тяжко хворіла з 2013 року на онкологію. ІНФОРМАЦІЯ_4 його донька ОСОБА_2 померла. 03.01.2016 року її поховали на кладовищі в Петровському районі м. Донецьк, він був присутнім на похоронах.

Суд, заслухавши пояснення заявника, свідків, дослідивши матеріали справи, законодавство, що регулює данні правовідносини, приходить до переконання, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно до п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Підставою для встановлення факту смерті є підтверджені доказами обставини, які достовірно свідчать про смерть громадянина в певний час і за певних обставин.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 06 вересня 2012 року, виданого відділом державної реєстрації цивільного стану Селидівського міського управління юстиції у Донецькій області, ОСОБА_2 народилась ІНФОРМАЦІЯ_1, її матір'ю є ОСОБА_1. (а.с.6)

Згідно свідоцтва одруження серії НОМЕР_2 від 23.10.1999 року, виданого Кіровським відділом реєстрації актів громадянського стану м. Донецьк, актовий запис № 586, ОСОБА_6 та ОСОБА_2 23.10.1999 року зареєстрували шлюб, після реєстрації шлюбу «ОСОБА_2» змінила прізвище на «ОСОБА_2» (а.с. 7).

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Як вбачається з практики Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), у справах проти Туреччини (зокрема, «Loizidou v. Turkey», «Cyprus v. Turkey»), а також Молдови та Росії (зокрема, «Mozer v. the Republic of Moldova and Russia», «Ila§cu and Others v. Moldova and Russia»), де, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), ЄСПЛ наголосив, що першо черговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони.

Висновок ЄСПЛ слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи «намібійський виняток» у справі «Кіпр проти Туреччини», ЄСПЛ, зокрема, зазначив, що, виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать.

Враховуючи наведену практику ЄСПЛ, а також ключове значення, яке має встановлення факту смерті особи для реалізації майнових та особистих немайнових прав заявника, рішення суду ґрунтується на дотриманні вимог статті 213 ЦПК України щодо повного і всебічного з'ясування обставин справи на підставі всіх поданих доказів, в тому числі з урахуванням документів, які видані установами (зокрема, лікарняними закладами), що знаходяться на тимчасово окупованій території України та які, як виняток, приймаються до уваги судом та оцінюються разом з іншими доказами в їх сукупності та взаємозв'язку.

В судовому засіданні встановлено, що згідно лікарського свідоцтва про смерть НОМЕР_3 від ІНФОРМАЦІЯ_4, виданого центром первинної медико-санітарної допомоги № 10 м. Донецьк, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, померла ІНФОРМАЦІЯ_4 від ракової інтоксикації, рак щитовидної залози.

Крім того, факт смерті ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4 в Петровському районі м. Донецьк, підтверджується належними доказами та показаннями свідків.

Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов'язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Як вбачається зі змісту Наказу міністерства юстиції України від 17.06.2014 року №953/5 «Про невідкладні заходи щодо захисту прав громадян на території проведення антитерористичної операції», доступ користувачів до Єдиних та Державних реєстрів інформаційної системи Міністерства юстиції України, зокрема Державного реєстру актів цивільного стану громадян, на території Донецької області, зокрема м. Донецьк, тимчасово припинено, до закінчення антитерористичної операції на сході України. Тимчасово призупинено проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, повторну видачу свідоцтв про державну реєстрацію актів цивільного стану та видачу витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян відділами державної реєстрації актів цивільного стану, що знаходяться, зокрема, на території м. Донецьк.

Відповідно до ст. 234 ЦПК України в порядку окремого провадження судом розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових або майнових прав підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав, зокрема про встановлення фактів, що мають юридичне значення, у відповідності до ст. 249 ЦПК України.

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

Суд, приходить до переконання, що встановлення факту смерті ОСОБА_2 має для заявника юридичне значення.

За наведених обставин, з урахуванням наданих доказів, вимоги заявника є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 257-1 ЦПК України, ухвалене судове рішення у справах про встановлення факту народження або смерті на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною радою України, підлягає негайному виконанню, оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 14, 60, 212-215, 234, 256, 257-1, 259 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

ЗаявуОСОБА_1, заінтересована особа Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Селидівського міського управління юстиції в Донецькій області про встановлення факту смерті - задовольнити.

Встановити факт смерті ОСОБА_2, жіночої статі, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки м. Українськ Донецької області, громадянки України, ІНФОРМАЦІЯ_4 в Петровському районі м. Донецьк.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через Селидівський міський суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення. У разі якщо судове рішення було постановлено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Копію рішення невідкладно надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для державної реєстрації смерті особи.

Суддя