Справа № 308/8009/16-ц
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

23 серпня 2016 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Бенца К.К., розглянувши цивільну справу за позовом Дубровської Олени Миколаївни подану в інтересах Дочірнього підприємства «Житловий комплекс № 1» Приватного акціонерного товариства «Житлово-побутове підприємство» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, Головного управління ДМС у Закарпатській області в особі Ужгородського райвідділу ГУ ДМС в Закарпатській області про примусове виселення без надання іншого житлового приміщення та зняття особи з реєстраційного обліку,-

встановив:

Дубровська Олена Миколаївна, яка діє в інтересах Дочірнього підприємства «Житловий комплекс № 1» Приватного акціонерного товариства «Житлово-побутове підприємство» звернулася до Ужгородського міськрайонного суду із позовною заявою до ОСОБА_2, ОСОБА_3, Головного управління ДМС у Закарпатській області в особі Ужгородського райвідділу ГУ ДМС в Закарпатській області про примусове виселення без надання іншого житлового приміщення та зняття особи з реєстраційного обліку.

Нормами статті 119 ЦПК України регламентовано вимоги до форми і змісту позовної заяви.

Крім того, у пункті 7 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009 р. № 2 роз'яснено, що позовна заява подається до суду в письмовій формі і за змістом повинна відповідати вимогам ст. 119 ЦПК. У зв'язку з цим суди мають звертати особливу увагу, зокрема, на те, що у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.

Водночас, позовна заява подана з порушенням вимог ст. 119 ЦПК України, а саме: до позовної заяви не додано документ, що підтверджує сплату судового збору за кожну із заявлених позовних вимог у розмірі встановленому Законом.

Відповідно до ч.5 ст. 119 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору .

Відповідно до ст.1 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року, який набрав чинності з 1 листопада 2011 року (далі - Закон), судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, а також за видачу судами документів і включається до складу судових витрат.

Відповідно до ст.4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року, який набрав чинності з 1 листопада 2011 року (далі - Закон), судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Розміри мінімальної заробітної плати на 2016 рік затверджено Законом України "Про Державний бюджет України на 2016 рік" та на 1 січня 2016 року складає - 1378 ,00 грн.

Відповідно до п.1.2. ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року (в редакції Закону № 484-VIII від 22.05.2015 року, що набрав чинності з 01.09.2015 року) ставка судового збору за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана юридичною особою становить 1 розмір мінімальної заробітної плати.

Варто також зазначити, що згідно п. 10 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах » від 17.10.2014 року №10, судам надані роз'яснення: Подані до суду позовні заяви чи заяви, а також зустрічні позовні заяви можуть містити кілька самостійних позовних вимог, кожна з яких є об'єктом справляння судового збору. У п.13 зазначеної Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах » вказано: якщо в позовній заяві об'єднано дві або більше самостійних вимог немайнового характеру, пов'язані між собою, судовий збір сплачується окремо з кожної із таких вимог (або загальною сумою).

Із змісту позовної заяви вбачається, що в позовній заяві об'єднано дві самостійні вимоги немайнового характеру: примусове виселення без надання іншого житлового приміщення та зняття особи з реєстраційного обліку, кожна з яких є об'єктом справляння судового збору.

Таким чином, сплата судового збору згідно з вимогами Закону є обов'язковою , а в порушення вимог ст. 119 ЦПК України позивач до позовної заяви додав документ про сплату судового збору в розмірі 551,20 грн., проте не додав документи, що підтверджують сплату судового збору за кожну заявлену ним позовну вимогу відповідно до ставки судового збору встановленої Законом.

Отже, враховуючи характер спору , оскільки подана до суду позовна заява містить кілька самостійних позовних вимог немайнового характеру, позивач за подання позовної заяви немайнового характеру повинен був сплатити судовий збір у сумі 2756,00 гривень.

На підтвердження оплати судового збору до Ужгородського міськрайонного суду необхідно надати оригінал квитанції про оплату.

Крім цього, відповідно до ч.4 ст.119 ЦПК України заява повинна відповідати іншим вимогам, встановлених законом.

Відповідно до положень статей 55, 124 Конституції України та статті 3 ЦПК кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених

, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

У випадках, установлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні чи суспільні інтереси та брати участь у цих справах.

Відповідно до вимог ч. 7 ст. 119 ЦПК України, у разі пред'явлення позову особами, які діють на захист прав, свобод та інтересів іншої особи, в заяві повинні бути зазначені підстави такого звернення.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 39 ЦПК України права, свободи та інтереси малолітніх осіб віком до чотирнадцяти років, а також недієздатних фізичних осіб захищають у суді відповідно їхні батьки, усиновлювачі, опікуни чи інші особи, визначені законом.

Тобто законне (необхідне, обов'язкове) процесуальне представництво виникає на підставі закону, адміністративного чи судового акта за наявності таких юридичних фактів: спорідненість, усиновлення, встановлення опіки чи піклування тощо. Воно здійснюється батьками, опікунами, піклувальниками. На його виникнення згоди цих осіб не потрібно.

Особливістю законного представництва є те, що представнику не потрібно згоди особи, яку вони представляють, на вчинення тих чи інших процесуальних дій.

Відповідно до вимог ст. 45 ЦПК України у випадках, встановлених законом, фізичні та юридичні особи можуть звертатися до суду із заявами про захист прав, свобод та інтересів інших осіб та брати участь у цих справах.

Як вбачається, у позовній заяві не зазначені підстави звернення до суду Дубровської О.М. в інтересах Дочірнього підприємства «Житловий комплекс № 1» Приватного акціонерного товариства «Житлово-побутове підприємство».

Відповідно до ч. 1 ст. 40 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або інша особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність і належно посвідчені повноваження на здійснення представництва у суді, за винятком осіб, визначених у ст. 41 ЦПК України.

Відповідно до п. 1, 2 ч. 1 ст. 42 ЦПК України повноваження представників сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, мають бути посвідчені довіреністю фізичної особи, довіреності юридичної особи або документами, що посвідчують службове становище і повноваження її керівника.

Зокрема ч. 8 ст. 119 ЦПК України, встановлено, що якщо позовна заява подається представником позивача, до позовної заяви додається довіреність чи інший документ, що підтверджує його повноваження.

Разом з тим до матеріалів позовної заяви додано фотокопію доручення на представлення інтересів в суді та інших установах чи організаціях на підтвердження повноваження Дубровської О.М. діяти від імені позивача, яка належним чином не завірена.

Відповідно до ч.3 ст. 119 ЦПК України позовна заява підписується позивачем або його представником із зазначенням дати її подання.

Варто також зазначити, що згідно п. 3 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах » від 17.10.2014 року №10, судам надані роз'яснення: Порядок звернення до суду за судовим захистом урегульовано ЦПК. Подання заяви до суду має відбуватись із дотриманням певних умов. Зокрема, частиною п'ятою статті 119 ЦПК передбачено, що до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору. Отже, якщо сплата судового збору згідно з вимогами закону є обов'язковою, то наслідком недотримання цієї умови є залишення позовної заяви без руху, а у разі, якщо документ, що підтверджує сплату судового збору (частина п'ята статті 119 ЦПК), не буде поданий у строк, установлений судом, - визнання заяви неподаною та її повернення позивачеві (стаття 121 ЦПК) або залишення заяви без розгляду (пункт 8 частини першої статті 207 ЦПК).

Дослідивши матеріали справи приходжу до переконання, що без усунення наведених вище недоліків, вирішити питання про відкриття провадження у справі неможливо, вважаю за необхідне позовну заяву залишити без руху та надати позивачам строк для усунення недоліків позовної заяви з подачею її до суду в новій редакції з врахуванням вимог ст.ст. 119,120 ЦПК України.

Відповідно до ст.121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення позовної заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків заяви, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Роз'яснити, що в разі усунення недоліків у зазначений строк позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше позовна заява вважається неподаною і повертається позивачу.

Керуючись ст. ст.119 , 121, 208-210 ЦПК України, суддя,-

ухвалив:

Позовну заяву Дубровської Олени Миколаївни подану в інтересах Дочірнього підприємства «Житловий комплекс № 1» Приватного акціонерного товариства «Житлово-побутове підприємство» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, Головного управління ДМС у Закарпатській області в особі Ужгородського райвідділу ГУ ДМС в Закарпатській області про примусове виселення без надання іншого житлового приміщення та зняття особи з реєстраційного обліку- залишити без руху.

Повідомити позивача про необхідність виправити зазначені недоліки позовної заяви у строк , який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем копії ухвали.

Роз'яснити, що інакше позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачам.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду К.К. Бенца