НОВОМОСКОВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 0427/7840/2012
№ 2/183/12/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 липня 2016 року

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Городецького Д.І.

секретаря Макаренко А.О.

за участю:

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4

представника відповідача Сільман Н.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_6, Гупалівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області про визнання заповіту недійсним, визнання права власності на майно в порядку спадкування за заповітом, зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, Новомосковська міська рада Дніпропетровської області, третя особа - приватний нотаріус Новомосковського міського нотаріального округу Шевченко Ганна Василівна про визнання заповіту дійсним, визнання права власності на майно в порядку спадкування за заповітом, визнання заповіту недійсним, визнання недійсними свідоцтв про право власності на нерухоме майно, скасування державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, визнання договору купівлі-продажу дійсним, визнання права власності на нерухоме майно

в с т а н о в и в :

19 жовтня 2012 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_6, третя особа - Гупалівська сільська рада Магдалинівського району Дніпропетровської області про визнання заповіту недійсним, визнання права власності на майно в порядку спадкування за заповітом. (а.с.3 т.1)

09 листопада 2012 року ОСОБА_3 звернулася до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_1 про визнання заповіту дійсним, визнання права власності в порядку спадкування за заповітом. (а.с.40, т.1)

14 листопада 2012 року ОСОБА_3 звернулася до суду з уточненим зустрічним позовом до ОСОБА_1 про визнання заповіту дійсним, визнання права власності в порядку спадкування за заповітом. (а.с.59, т.1)

27 вересня 2012 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до Новомосковської міської ради Дніпропетровської області про визнання договору купівлі-продажу дійсним, визнання права власності на нерухоме майно (а.с.95, т.1)

Ухвалою суду від 19 квітня 2013 року справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_6, третя особа - Гупалівська сільська рада Магдалинівського району Дніпропетровської області про визнання заповіту недійсним, визнання права власності на майно в порядку спадкування за заповітом, зустрічний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання заповіту дійсним, визнання права власності в порядку спадкування за заповітом та справа за позовом ОСОБА_3 до Новомосковської міської ради Дніпропетровської області про визнання договору купівлі-продажу дійсним, визнання права власності були об'єднані в одне провадження. (а.с.88, т.1).

03 липня 2013 року ОСОБА_3 звернулася до суду з уточненим зустрічним позовом до ОСОБА_1 про визнання заповіту недійсним. (а.с.241, т.1).

16 жовтня 2013 року ОСОБА_3 звернулася до суду з уточненим зустрічним позовом до ОСОБА_1 про накладення стягнення на одержане майно (а.с.30 т.2)

16 жовтня 2013 року ОСОБА_3 звернулася до суду з уточненим зустрічним позовом до ОСОБА_1 про визнання заповіту недійсним, скасування державної реєстрації прав власності на нерухоме майно. (а.с.31, т.2)

Ухвалою суду від 27 жовтня 2014 року були роз'єднані провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_6, третя особа Гупалівська сільська рада Магдалинівського району Дніпропетровської області про визнання заповіту недійсним, визнання права власності на майно в порядку спадкування за заповітом, зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання заповіту дійсним, визнання права власності на майно в порядку спадкування за заповітом, визнання заповіту недійсним, визнання недійсними свідоцтв про право власності на нерухоме майно, визнання договору купівлі-продажу дійсним, визнання права власності на нерухоме майно та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про накладення стягнення на майно. (а.с.128, т.2)

Ухвалою суду від 09 лютого 2015 року до участі у справі в якості третьої особи за зустрічним позовом була залучена приватний нотаріус Новомосковського міського нотаріального округу Шевченко Ганна Василівна. (а.с.154, т.2)

27 квітня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з уточненим позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_6, Гупалівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області про визнання заповіту недійсним, визнання права власності на майно в порядку спадкування за заповітом.

На обґрунтування вимог ОСОБА_1 посилався на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла його дружина - ОСОБА_8.

За життя, 18 липня 2011 року ОСОБА_8 склала заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Шевченко Г.В., відповідно до якого все належне їй майно заповідала йому - ОСОБА_1

Після смерті дружини, у встановлений законодавством строк, він звернувся до приватного нотаріуса Новомосковського міського нотаріального округу Шевченко Г.В. з заявою про прийняття спадщини.

В липні 2011 року нотаріусом його було повідомлено, що за даними спадкового реєстру виявлений заповіт ОСОБА_8, який посвідчений 30 серпня 2011 року секретарем Гупалівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області, реєстровий № 34.

В зазначеному заповіті від імені ОСОБА_8 зазначено, що кафе та магазин «ІНФОРМАЦІЯ_3», розташовані за адресою: АДРЕСА_1, вона заповідає дочці - ОСОБА_3.

Позивач ОСОБА_1 зазначив в заяві, що його дружина ОСОБА_8 в 2011 році тяжко хворіла, в зв'язку з чим, не могла виїхати до Магдалинівського району.

Так, з 10.07.2011 року по 21.07.2011 року ОСОБА_8 знаходилась на лікуванні у відділенні терапії Комунального закладу «Центральна міська лікарня» в м. Новомосковську Дніпропетровської області з клінічним діагнозом: ХБП ІІІ ст., пієлонефрит в стадії загострення, діабетична нефропатія ІV ст., опіки обох ніг.

З 21.07.2011 року по 29.07.2011 року ОСОБА_8 знов лікувалась в терапевтичному відділенні з тим же діагнозом, в зв'язку з різким погіршенням стану здоров'я.

Позивач ОСОБА_1 зазначив в заяві, що здійснював догляд за дружиною разом з помічницею та дітьми. В період, зазначений в заповіті, його дружина в с. Гупалівка Магдалинівського району, Дніпропетровської області не виїздила, в цей час ОСОБА_8 не могла самостійно пересуватися внаслідок отриманих опіків ніг, страждала від сильного болю.

Позивач посилався на те, що вважає організатором складення заповіту дочку - ОСОБА_3.

09 жовтня 2012 року він звернувся до прокурора Магдалинівського району Дніпропетровської області з заявою про порушення кримінальної справи за зазначеним фактом, прокуратурою проводиться розслідування.

ОСОБА_1 в позові зазначив, що заповіт від 30 серпня 2011 року є недійсним, нікчемним та таким. що складений з порушенням вимог щодо його оформлення, оскільки ОСОБА_8 не могла підписати цей заповіт.

В зв'язку з наведеним, в позовній заяві ОСОБА_1 просив суд:

- визнати недійсним заповіт, який посвідчений 30 серпня 2011 року секретарем Гупалівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області, реєстровий № 34 від імені ОСОБА_8;

- визнати за ним, ОСОБА_1 право власності на кафе та магазин «ІНФОРМАЦІЯ_3», розташовані за адресою: АДРЕСА_1, в порядку спадкування за заповітом після дружини - ОСОБА_8, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2, у відповідності до заповіту від 18 липня 2011 року.

В зустрічному позові (а.с.40,59,241, т.1; а.с.31 т.2) ОСОБА_3 посилалася на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла її мати - ОСОБА_8.

За життя, 18 липня 2011 року ОСОБА_8 склала заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Шевченко Г.В., відповідно до якого все належне їй майно заповідала ОСОБА_1.

З тексту заповіту відомо, що в зв'язку з хворобою заповідача, заповіт посвідчено 18 липня 2011 року о 15-30 годині в платі № 8 терапевтичного відділення Новомосковської міської лікарні.

Згідно епікризу, ОСОБА_8 в період з 10.07.2011 року по 21.07.2011 року перебувала на лікуванні у відділенні терапії Комунального закладу «Центральна міська лікарня» в м. Новомосковську Дніпропетровської області з клінічним діагнозом: ХБП ІІІ ст., пієлонефрит в стадії загострення, діабетична нефропатія ІV ст., сечовий варіант.

На день складання заповіту ОСОБА_8 знаходилася у такому фізичному стані, що не усвідомлювала значення своїх дій та не могла керувати ними, в зв'язку з чим, була відсутня її справжня воля щодо встановлення, зміни або припинення цивільних прав та обов'язків та у відповідності до вимог ст.ст. 203, 215, 225 ЦК України, такий заповіт повинен бути визнаний недійсним.

Крім того, ОСОБА_8 не підписувала заповіт від 18 липня 2011 року.

На підставі зазначеного вище недійсного заповіту, 16 жовтня 2012 року приватним нотаріусом Новомосковського міського нотаріального округу Шевченко Г.В. на ім'я ОСОБА_1 були оформлені на видані свідоцтва про право власності в порядку спадкування за заповітом після ОСОБА_8, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 на наступне майно:

-1/2 частини квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_5;

-1/2 частини квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2;

-1/2 частини квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_3;

-1/2 частини нежилого приміщення офіс-ательє, розташованого за адресою: АДРЕСА_6;

-приміщення технічного підвалу та будівлі офісу за адресою: АДРЕСА_6;

-1/2 частини квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_4;

-вбудоване в житловий будинок приміщення за адресою: АДРЕСА_7;

-приміщення ательє по пошиву одягу за адресою: АДРЕСА_8.

ОСОБА_3 зазначила в заяві, що в наступному, 30 серпня 2011 року ОСОБА_8 склала заповіт, посвідчений секретарем Гупалівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області, реєстровий № 34., відповідно до якого кафе та магазин «ІНФОРМАЦІЯ_3», розташовані за адресою: АДРЕСА_1, вона заповідає їй - ОСОБА_3.

В зв'язку з наведеним, в зустрічному позові ОСОБА_3 просила суд:

-визнати недійсним заповіт ОСОБА_8, посвідчений 18 липня 2011 року приватним нотаріусом Новомосковського міського нотаріального округу Шевченко Г.В., реєстровий номер № 974.

-визнати недійсними свідоцтва про право власності в порядку спадкування за заповітом від 16 жовтня 2012 року, оформлені приватним нотаріусом Новомосковського міського нотаріального округу Шевченко Г.В. в порядку спадкування за заповітом після ОСОБА_8, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2, відповідно до яких за ОСОБА_1 визнане право власності на: 1/2 частини квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_5; 1/2 частини квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2; 1/2 частини квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_3; 1/2 частини нежилого приміщення офіс-ательє, розташованого за адресою: АДРЕСА_6; приміщення технічного підвалу та будівлі офісу за адресою: АДРЕСА_6; 1/2 частини квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_4; вбудоване в житловий будинок приміщення за адресою: АДРЕСА_7; приміщення ательє по пошиву одягу за адресою: АДРЕСА_8.

-скасувати державну реєстрацію прав власності ОСОБА_1 на зазначене нерухоме майно;

-визнати дійсним заповіт від 30 серпня 2011 року, реєстровий номер № 34, посвідчений секретарем Гупалівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області;

-визнати за нею право власності на кафе та магазин «ІНФОРМАЦІЯ_3», розташовані за адресою: АДРЕСА_1, в порядку спадкування за заповітом після ОСОБА_8, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2, у відповідності до заповіту від 30 серпня 2011 року.

В зустрічному позові (а.с. 95, т.1) ОСОБА_3 посилалася на те, що її мати ОСОБА_8, у відповідності до договору дарування від 28.05.2004 року була власником нерухомого майна - кафе та магазину «ІНФОРМАЦІЯ_3», які розташовані за адресою: АДРЕСА_1.

28 серпня 2008 року між ОСОБА_8 та нею, ОСОБА_3 був укладений договір оренди нежитлових приміщень, розташованих за адресою: АДРЕСА_1.

Крім того, 28 серпня 2008 року було укладено розписку, у відповідності до якої ОСОБА_8 отримала від неї, ОСОБА_3 грошові кошти в сумі, еквівалентній 80 000 доларам США, що станом на момент укладення розписки становить 288 000,00 грн. за продаж кафе та магазину «ІНФОРМАЦІЯ_3», які розташовані за адресою: АДРЕСА_1.

Цією ж розпискою ОСОБА_8 надала згоду на проведення переобладнань приміщень, оскільки стан нерухомого майна був незадовільний.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Враховуючи наведене, в позовній заяві ОСОБА_3 просила суд:

-визнати дійсним договір купівлі-продажу кафе та магазину «ІНФОРМАЦІЯ_3», які розташовані за адресою: АДРЕСА_1, укладений 28 серпня 2008 року між нею, ОСОБА_3 та ОСОБА_8;

-визнати за нею, ОСОБА_3 право власності на кафе та магазин «ІНФОРМАЦІЯ_3», які розташовані за адресою: АДРЕСА_1.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник підтримали позов в повному обсязі, посилалися на підстави звернення до суду, викладені в заяві, просили суд задовольнити вимоги. Зустрічний позов ОСОБА_3 не визнали, посилалися на безпідставність тверджень позивача за зустрічним позовом.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_3 та її представник позов не визнали, зустрічні позовні вимоги підтримали в повному обсязі, посилалися на обставини та підстави позову, викладені в заяві.

Відповідач ОСОБА_6 в судове засідання не з'явилася, в своїй заяві просила суд розглядати справу без її участі.

Представник Гупалівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області Сільман Н.С. в судовому засіданні пояснила, що вона займає посаду Гупалівського сільського голови. На посаді секретаря селищної ради в 2011 році працювала ОСОБА_6, яка за законом мала право посвідчувати заповіти. 30 серпня 2011 року до сільської ради приїхали дві жінки, показали свої документи та одна з них склала заповіт. В розмові жінка повідомила, що у її чоловіка в м. Новомосковську всі нотаріуси знайомі, а вона має намір залишити частину майна дочці.

Представник Новомосковської міської ради Дніпропетровської області в судове засідання не заявився.

Третя особа - приватний нотаріус Новомосковського міського нотаріального округу Шевченко Ганна Василівна в судовому засіданні, будучи допитаною в якості свідка, пояснила, що була знайома з ОСОБА_8 на протязі тривалого часу, остання неодноразово зверталася за порадами. В липні 2011 року ОСОБА_10 зателефонувала їй, повідомила , що перебуває у лікарні, скаржилася, що з дочкою виникли непорозуміння з приводу майна, дочка підробляє її підписи, в зв'язку з чим вона та її чоловік ОСОБА_1 мають намір оформити заповіти один на одного. 18.07.2011 року вона оформила проект заповіту та разом з ОСОБА_1 о 15-00 годині приїхали до лікарні, де був посвідчений заповіт ОСОБА_8 Після смерті ОСОБА_8 з питанням про прийняття спадщини до неї звернулася дочка спадкодавця ОСОБА_3, її було повідомлено про наявність заповіту на ім'я ОСОБА_1

Заслухавши пояснення сторін, представників сторін, третю особу, свідків, дослідивши надані сторонами докази, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що 21 грудня 1994 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Новомосковського міського управління юстиції Дніпропетровської області був зареєстрований шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_8, актовий запис № 560, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. (а.с.8 т.1)

ОСОБА_8, у відповідності до договору дарування від 28 травня 2004 року, була власником нерухомого майна - кафе та магазину «ІНФОРМАЦІЯ_3», які розташовані за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується договором дарування, посвідченим нотаріально. (а.с.11, т.10)

ОСОБА_8 померла ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвом про смерть. (а.с.7, т.1)

Згідно спадкової справи, яка заведена приватним нотаріусом Новомосковського міського нотаріального округу Шевченко Г.В., з заявами про прийняття спадщини після ОСОБА_8, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2, звернулися чоловік спадкодавця ОСОБА_1 та дочка спадкодавця ОСОБА_3. (а.с. 1-15, т.2)

Судом встановлено, що за життя, 18 липня 2011 року ОСОБА_8 склала заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Шевченко Г.В., відповідно до якого все належне їй майно заповідала ОСОБА_1 (а.с.10, т.1; а.с. 8, т.2)

Також, 30 серпня 2011 року від імені ОСОБА_8 оформлений заповіт, посвідчений секретарем Гупалівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області, реєстровий № 34, відповідно до якого ОСОБА_8 належні їй на праві власності кафе та магазин «ІНФОРМАЦІЯ_3», розташовані за адресою: АДРЕСА_1, заповідає дочці - ОСОБА_3. (а.с.45. т.1; а.с. 15, т.2).

Встановлено, що 16 жовтня 2012 року приватним нотаріусом Новомосковського міського нотаріального округу Шевченко Г.В. оформлені свідоцтва про право власності в порядку спадкування за заповітом після ОСОБА_8, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2, відповідно до яких за ОСОБА_1 визнане право власності на: 1/2 частини квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_5; 1/2 частини квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2; 1/2 частини квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_3; 1/2 частини нежилого приміщення офіс-ательє, розташованого за адресою: АДРЕСА_6; приміщення технічного підвалу та будівлі офісу за адресою: АДРЕСА_6; 1/2 частини квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_4; вбудоване в житловий будинок приміщення за адресою: АДРЕСА_7; приміщення ательє по пошиву одягу за адресою: АДРЕСА_8. (а.с.17-29 т.2)

Як зазначалося вище, позивач ОСОБА_1 просив визнати недійсним заповіт, який посвідчений 30 серпня 2011 року секретарем Гупалівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області, реєстровий № 34 від імені ОСОБА_8 та виключити його з єдиного реєстру ЗСС

Свідок ОСОБА_11 в судовому засідання пояснила, що з 2000 року допомагала сім'ї ОСОБА_1 по господарству. Дружина позивача ОСОБА_8 практично завжди була в квартирі, оскільки хворіла, не ходила, їй був потрібен сторонній догляд.

Свідок ОСОБА_12 в судовому засідання пояснила, що раніше працювала з дружиною ОСОБА_1 - ОСОБА_8 на меблевій фабриці, а з 1998 році допомагала останній вести домашнє господарство в квартирі по АДРЕСА_5. Влітку 2011 року ОСОБА_8 з квартири взагалі не виходила, оскільки дуже хворіла.

Свідок ОСОБА_13 в судовому засідання пояснив, що знайомий з ОСОБА_1 з 1977 року, був знайомий і з його дружиною ОСОБА_8, яка розповідала, що її дочка ОСОБА_3 підписувала від її імені різні документи.

Свідок ОСОБА_14 в судовому засідання пояснив, що його батьками є ОСОБА_1 та ОСОБА_8 З 2011 року у матері суттєво погіршився стан здоров'я, в зв'язку з діабетом, крім того, вона отримала опіки ніг, рани не загоювалися, вона дуже часто перебувала на лікуванні. Йому відомо, що ОСОБА_8 оформила заповіт на ім'я ОСОБА_1 Після смерті матері ОСОБА_1 повідомив його, що є заповіт від імені матері, який оформлений в серпні 2011 року в с. Гупалівка Магдалинівського району на ім'я ОСОБА_3, але, його мати не могла оформити заповіт, оскільки в цей період взагалі не могла пересуватися.

У відповідності до ст. 202 ЦК України, Правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Статтею 1233 ЦК України встановлено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

В зв'язку з наведеним, заповіт є одним із видів правочинів.

Частиною 1 статті 215 ЦК України визначені підстави недійсності правочину, а саме: підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 ЦК України.

Згідно вимог ч.1 ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також, моральним засадам суспільства.

Також, у відповідності до вимог ч.3 ст. 203 ЦК України, волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Судом встановлено, що ОСОБА_8 не мала волевиявлення на вчинення правочину - оформлення заповіту від 30 серпня 2011 року, який посвідчений секретарем Гупалівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області ОСОБА_6

Так, судом встановлено, що 27 листопада 2012 року за заявою ОСОБА_1 Магдалинівським РВ ГУМВС України в Дніпропетровській області до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000056 внесені відомості про те, що 30 серпня 2011 року невстановлена особа в с. Гупалівка Магдалинівського району Дніпропетровської області підробила заповіт ОСОБА_8 (а.с.66, т.1)

В межах кримінального провадження органами досудового розслідування призначена почеркознавча експертиза, у відповідності до висновку повторної комісійної судово-почеркознавчої експертизи № 6358 від 21 жовтня 2013 року, проведеною експертами Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. засл. Проф.. М.С. Бокаріуса:

-в Реєстрі для реєстрації нотаріальних дій Гупалівської сільської рада Магдалинівського району Дніпропетровської області, розпочатої в 2011 році, на лицевій стороні аркуша 5, в графі «Розписка про одержання оформленого документу», в рядку «34» - виконаний не ОСОБА_8;

-підпис від імені ОСОБА_8 в заповіті від 30.08.2011, складеному від імені ОСОБА_8 на ім'я ОСОБА_3, посвідченому секретарем Гупалівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області ОСОБА_6 за рєстр. № 34, в рядку «підпис», - виконаний не ОСОБА_8;

-рукописний запис «ОСОБА_8» в заповіті від 30.08.2011, складеному від імені ОСОБА_8 на ім'я ОСОБА_3, посвідченому секретарем Гупалівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області ОСОБА_6 за рєстр. № 34, в рядку «підпис», - виконаний не ОСОБА_8. (а.с. 72-87, т.2)

Встановлено, що ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15 березня 2016 року, ОСОБА_6 звільнено від кримінальної відповідальності у зв'язку з закінченням строків давності, кримінальне провадження за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України - закрито.

Таким чином, кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 закрито з нереабілітуючих підстав.

При розгляді кримінального провадження відносно ОСОБА_6 судом встановлено, що ОСОБА_6 перебуваючи на посаді секретаря Гупалівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області (у період з 26.22.2010 року по 27.08.2012 року) та будучи посадовою особою органу місцевого самоврядування за ознакою виконання нею організаційно - розпорядчих та адміністративно - господарських обов'язків обов'язків, маючи, згідно Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» 5 категорію 11 ранг посадової особи місцевого самоврядування, будучи депутатом Гупалівської сільської ради № VI скликання (з 5.11.2010 року по 10.11.2015 року), грубо порушуючи основні принципи служби в органах місцевого самоврядування, Присягу державного службовця щодо неухильного дотримання Конституції України, сумлінного виконання посадових обов'язків, підриваючи авторитет органів місцевого самоуправління, в порушення вимог п. 13 ст. 2 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства Юстиції України № 20/5 від 03.03.2004 року та Закону України «Про нотаріат» від 02.09.1993, знаходячись в приміщенні Гупалівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області, розташованої за адресою: Дніпропетровська область, Магдалинівський район, с. Гупалівка, вул. Центральна, 2, маючи умисел на складання та видачу завідомо неправдивого офіційного документу, умисно, 19.07.2012 року о 15 год. 50 хв., використовуючи комп'ютерну техніку склала завідомо неправдивий офіційний документ - заповіт від імені ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, в який внесла завідомо неправдиві відомості про те, що 30.08.2011 року ОСОБА_8, знаходячись в приміщенні Гупалівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області заповіла на випадок смерті кафе та магазин «ІНФОРМАЦІЯ_3», який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, що належить їй на підставі договору дарування, доньці - ОСОБА_3. Продовжуючи свої навмисні неправомірні дії, ОСОБА_6 за допомогою принтера роздрукувала 2 екземпляри заповіту, посвідчила його датою на власний розсуд але до дня смерті спадкодавця ОСОБА_8 (свідоцтво про смерть Серія НОМЕР_3 від ІНФОРМАЦІЯ_2 року, відповідно до якого, ОСОБА_8 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 62 роки, про що в книзі реєстрації смертей 25.04.2012 року зроблено відповідний актовий запис № 366), а саме 30.08.2011 року, поставивши в ньому підпис та печатку виконкому Гупалівської сільської ради, один з яких передала невстановленій особі, а другий залишила на зберігання в матеріалах справи. Після цього, ОСОБА_6 внесла завідомо неправдивий запис до книги реєстрації нотаріальних дій Гупалівської сільської ряди розпочатої 2011 року в графу «Розписка про одержання оформленого документу», під № 34 про отримання ОСОБА_8 копії заповіту від імені ОСОБА_8, який посвідчила власним підписом, чим надала документу статусу офіційного документу, при цьому для збереження послідовності записів в дійсному записі нотаріальної дії під № 34, зробила дописку у формі літери «а». У відповідності до ухвали суду підозрювана ОСОБА_6 вину у скоєному кримінальному правопорушенні визнала повністю.

Згідно до вимог ч.2 ст. 1234 ЦК України, право на заповіт здійснюється особисто. Вчинення заповіту через представника не допускається.

На підставі ст. 1251 ЦК України, якщо в населеному пункті немає нотаріуса, заповіт може бути посвідчений уповноваженою на це посадовою, службовою особою відповідного органу місцевого самоврядування.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що оскаржуваний заповіт від 30.08.2011 року повинен бути визнаний недійсним у відповідності до вимог ст.ст. 203, 215 ЦК України, оскільки судом встановлено, що ОСОБА_8 зазначений заповіт не підписувала, тобто, в неї було відсутнє волевиявлення на вчинення зазначеного правочину.

Стосовно вимог ОСОБА_1 в частині визнання за ним права власності на кафе та магазин «ІНФОРМАЦІЯ_3», розташовані за адресою: АДРЕСА_1, в порядку спадкування за заповітом, суд приходить до наступного.

У відповідності до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, не заборонених законом.

На підставі ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

У відповідності до ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

В той же час, повноваження щодо оформлення спадкових прав, у відповідності до Закону України «Про нотаріат», покладаються на нотаріусів.

Відмова нотаріуса у видачі ОСОБА_1 свідоцтва про право власності на спадкове майно - кафе та магазин «ІНФОРМАЦІЯ_3», розташовані за адресою: АДРЕСА_1, була обумовлена наявністю заповіту від 30.08.2011 року. В зв'язку з визнанням зазначеного заповіту недійсним, для ОСОБА_1 відсутні перешкоди для оформлення права на спадщину в нотаріальній конторі, тому, спір з зазначеного приводу не виник і в задоволенні позову в цій частині належить відмовити.

Стосовно вимог за зустрічним позовом ОСОБА_3 про визнання недійсним заповіту ОСОБА_8, який посвідчений 18 липня 2011 року приватним нотаріусом Новомосковського міського нотаріального округу Шевченко Г.В., реєстровий номер № 974, суд приходить до наступного.

Як зазначалося вище, на обґрунтування вимог ОСОБА_3 посилалася на те. що на час складання заповіту ОСОБА_8 знаходилася у такому фізичному стані, що не усвідомлювала значення своїх дій та не могла керувати ними, крім того, ОСОБА_8 не підписувала заповіт від 18 липня 2011 року.

Вище судом наводилися підстави недійсності правочину, визначені статями 203, 215 ЦК України, крім того, згідно до вимог ст. 225 ЦК України, правочин, який дієздатна фізична особа вчинила у момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи, а в разі її смерті - за позовом інших осіб, чиї цивільні права або інтереси порушені.

У відповідності до ст.ст. 10.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Судом встановлено, що з 10.07.2011 року по 21.07.2011 року ОСОБА_8 знаходилась на лікуванні у відділенні терапії Комунального закладу «Центральна міська лікарня» в м. Новомосковську Дніпропетровської області з клінічним діагнозом: ХБП ІІІ ст., пієлонефрит в стадії загострення, діабетична нефропатія ІV ст., сечовий варіант. (а.с.242,т.1)

Сам по собі факт перебування особи в лікарні не є підтвердженням того, що фізична особа не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними.

Свідок ОСОБА_20 в судовому засіданні пояснив, що він працює на посаді завідуючого хірургічного відділення Новомосковської міської лікарні, з ОСОБА_1 знайомі понад двадцять років, його дружина - ОСОБА_8 в 2011 році проходила лікування в терапевтичному відділенні у зв'язку з загостренням ниркової хвороби, цукровим діабетом. На час перебування в лікарні ніяких порушень психіки не виявляла, усвідомлювала свої дії, на її прохання був запрошений нотаріус для оформлення заповіту, ОСОБА_8 не могла пересуватися в зв'язку з ранами на ногах.

Свідок ОСОБА_21 в судовому засіданні пояснив, що в 2011 році виконував обов'язки завідуючого терапевтичного відділення Новомосковської міської лікарні. В липні-серпня 2011 року у відділенні перебувала на лікуванні ОСОБА_8 з діагнозом: ниркової хвороби, цукровим діабетом. ОСОБА_8 в період лікування була у свідомості, якихось психічних порушень в неї не було, лікування та медикаменти, які виписувалися, не впливали на свідомість.

Свідок ОСОБА_22 в судовому засіданні пояснила, що давно знайома з ОСОБА_1, вона допомагала проводити лікувальні процедури його дружині - ОСОБА_8, яка хворіла, в тому числі на цукровий діабет. Влітку ОСОБА_8 проходила лікування в терапевтичному відділенні, зателефонувала їй та повідомила, що був скандал з дочкою, яка вимагала оформити на неї якесь майно. Через деякий час ОСОБА_8 повідомила її, що оформила заповіт на чоловіка. Свідок також пояснила, що відвідувала ОСОБА_8 по декілька разів на день, остання весь час була в свідомості, орієнтувалася в часі, просторі.

Свідок ОСОБА_23 в судовому засіданні пояснила, що 24 січня 2012 року в лікарні м. Дніпропетровська познайомилася з ОСОБА_8, яка розповідала, що оформила заповіт на свого чоловіка ОСОБА_1

Представник позивач за зустрічним позовом ОСОБА_3 звертався до суду з клопотанням про призначення у справі судово-медичної експертизи для вирішення питання, чи могла 18 липня 2011 року ОСОБА_8 усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними (а.с.61, т.2), але в судовому засіданні відмовився від проведення експертизи, звернувся з клопотанням про призначення судової почеркознавчої експертизи (а.с.159, т.2)

Таким чином, позивач за зустрічним позовом не надала суду доказів того, що в момент оформлення заповіту від 18 липня 2011 року ОСОБА_8 перебувала у стані, коли вона не могла усвідомлювати значення своїх дій та (або) не могла керувати ними.

У відповідності до висновку № 3737-15 судової почеркознавчої експертизи від 27.11.2015 року:

-підпис від імені ОСОБА_8 в графі «підпис» заповіту від 18.07.2011 року ОСОБА_8, складений на ім'я ОСОБА_1, посвідчений приватним нотаріусом Новомосковського міського нотаріального округу Шевченко Г.В., зареєстрований в реєстрі за № 974 - виконаний ОСОБА_8;

-рукописні записи «Цей заповіт прочитано мною в голос та підписано власноручно» та «ОСОБА_8» в заповіті від 18.07.2011 ОСОБА_8, складений на ім'я ОСОБА_1, посвідчений приватним нотаріусом Новомосковського міського нотаріального округу Шевченко Г.В., зареєстрований в реєстрі за № 974 - виконаний ОСОБА_8. (а.с. 47-55, т.3)

В зв'язку з наведеним, позивач за зустрічним позовом ОСОБА_3 не надала суду доказів того, що заповіт ОСОБА_8 не був нею підписаний та в неї було відсутнє волевиявлення на вчинення зазначеного правочину, в зв'язку з чим, відсутні підстави, визначені ст.ст. 203, 215, 225 ЦК України для визнання заповіту недійсним і в задоволенні вимог в цій частині належить відмовити.

Суд приходить до переконання, що в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 в частині визнання дійсним заповіту від 30 серпня 2011 року, реєстровий номер № 34, посвідчений секретарем Гупалівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області також належить відмовити в зв'язку з тим, що суд прийшов до висновку про недійсність зазначеного заповіту, з підстав, наведених судом вище при розгляді позовних вимог ОСОБА_1, в зв'язку з чим, відсутні правові підстави для визнання заповіту дійсним.

В зв'язку з наведеним, відсутні і підстави для визнання за ОСОБА_3 права власності на кафе та магазин «ІНФОРМАЦІЯ_3», які розташовані за адресою: АДРЕСА_1, в порядку спадкування за заповітом після ОСОБА_8, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2, у відповідності до заповіту від 30 серпня 2011 року; визнання недійсними свідоцтв про право власності в порядку спадкування за заповітом від 16 жовтня 2012 року, оформлені приватним нотаріусом Новомосковського міського нотаріального округу Шевченко Г.В. в порядку спадкування за заповітом після ОСОБА_8, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2, відповідно до яких за ОСОБА_1 визнане право власності на: 1/2 частини квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_5; 1/2 частини квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2; 1/2 частини квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_3; 1/2 частини нежилого приміщення офіс-ательє, розташованого за адресою: АДРЕСА_6; приміщення технічного підвалу та будівлі офісу за адресою: АДРЕСА_6; 1/2 частини квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_4; вбудоване в житловий будинок приміщення за адресою: АДРЕСА_7; приміщення ательє по пошиву одягу за адресою: АДРЕСА_8 та скасування державної реєстрації прав власності ОСОБА_1 на зазначене нерухоме майно і в задоволенні зазначених вимог також належить відмовити.

Стосовно вимог ОСОБА_3 щодо визнання дійсним договору купівлі-продажу, та визнання права власності на спірне нерухоме майно, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що 28 серпня 2008 року між ОСОБА_8 та ОСОБА_3 був укладений договір оренди нежитлових приміщень, відповідно до якого ОСОБА_8 передала, а ОСОБА_3 передала в оренду на строк до 28 серпня 2018 року нежитлове приміщення, розташоване за адресою: АДРЕСА_1. (а.с.109, т.1)

Також позивачем за зустрічним позовом надана розписка, згідно тексту якої, 28 серпня 2008 року ОСОБА_8 отримала від ОСОБА_3 грошові кошти в сумі, що еквівалентні 80 000 доларам США, що станом на момент укладення розписки становить 388 000,00 грн. за продаж кафе та магазину «ІНФОРМАЦІЯ_3», розташовані за адресою: АДРЕСА_1. (а.с.120,т.1)

Свідок ОСОБА_24 в судовому засіданні пояснив, що з 2008 року здійснював ремонт та переобладнання в приміщенні по АДРЕСА_1 за договором з ОСОБА_3 Хто є власником зазначеного майна, йому не відомо, він був свідком того, як влітку-на початку осені 2008 року ОСОБА_3 передала ОСОБА_8 80 000 доларів США, це були якісь сімейні розрахунки.

Свідок ОСОБА_25 в судовому засіданні пояснив, що він знайомий з ОСОБА_26, який є чоловіком ОСОБА_3 Приблизно в серпні 2008 року ОСОБА_27 попросила його прийняти участь, як свідка, при передачі грошових коштів. Із слів відомо, що ОСОБА_3 повинна була передати кошти своїй матері ОСОБА_8 за оформлення права власності на кафе та магазин по АДРЕСА_1 Дніпропетровської області. Вони приїхали на АДРЕСА_5, де в квартирі ОСОБА_3 передала ОСОБА_8 гроші, також, була оформлена розписка.

Свідок ОСОБА_28 в судовому засіданні пояснила, що вона працювала в перукарні «Клеопатра» директором якої є ОСОБА_3, в приміщеннях проводився косметичний ремонт.

У відповідності до ст. 11 ЦК України, підставою для виникнення цивільних прав і обов'язків є договори.

Вимогами ст. 657 ЦК України передбачено, що договір купівлі-продажу жилого будинку, земельної ділянки або іншого нерухомого майна укладається в письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.

На підставі статті 220 ЦК України, у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору, такий договір є нікчемним.

Згідно до ч. 2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

В той же час, позивачем ОСОБА_3 суду не надано доказів досягнення між сторонами істотних умов договору, а саме: на яких умовах укладений договір, яка вартість нерухомого майна визначена сторонами та яка вартість суми продажу, що перешкоджало сторонам укласти договір нотаріально, тощо.

Крім того, як зазначалося вище, ОСОБА_3 користувалася нерухомим майном у відповідності до договору оренди від 28 серпня 2008 року, а не в зв'язку з укладенням договору купівлі-продажу.

На підставі наведеного, в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 належить відмовити.

Враховуючи вищевикладене і керуючись ст.ст.10, 60, 88, 213-215 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати недійсним заповіт оформлений 30 серпня 2011 року від імені ОСОБА_8, посвідчений секретарем Гупалівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області, реєстровий № 34, відповідно до якого ОСОБА_8 належні їй на праві власності кафе та магазин «ІНФОРМАЦІЯ_3», розташовані за адресою: АДРЕСА_1, заповідала дочці - ОСОБА_3.

В задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3, РНОКПП НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1, РНОКПП НОМЕР_2 судові витрати в сумі 551,20 грн. (п'ятсот п'ятдесят одна грн. 20 коп.)

Скасувати заходи забезпечення позову, застосовані згідно до ухвали Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23 жовтня 2012 року, згідно якої накладений арешт на кафе та магазин «ІНФОРМАЦІЯ_3», розташовані за адресою: АДРЕСА_1, які належали на праві власності ОСОБА_8, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2.

Скасувати заходи забезпечення позову, застосовані згідно до ухвали Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 жовтня 2013 року, відповідно до якої ОСОБА_1, РНОКПП НОМЕР_2 заборонено вчиняти дії, направлені на відчуження, передачу у володіння та користування, третім особам, іпотеку щодо нерухомого майна:

-1/2 частини квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_5;

-1/2 частини квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2;

-1/2 частини квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_3;

-1/2 частини нежилого приміщення офіс-ательє, розташованого за адресою: АДРЕСА_6;

-приміщення технічного підвалу та будівлі офісу за адресою: АДРЕСА_6;

-1/2 частини квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_4;

-вбудоване в житловий будинок приміщення за адресою: АДРЕСА_7;

-приміщення ательє по пошиву одягу за адресою: АДРЕСА_8.

Скасувати заходи забезпечення позову, застосовані згідно до ухвали Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30 жовтня 2013 року відповідно до якої накладений арешт на майно ОСОБА_1, РНОКПП НОМЕР_2:

-1/2 частину квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_5;

-1/2 частину квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2;

-1/2 частину квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_3;

-1/2 частину нежилого приміщення офіс-ательє, розташованого за адресою: АДРЕСА_6;

-приміщення технічного підвалу та будівлі офісу за адресою: АДРЕСА_6;

-1/2 частину квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_4;

-вбудоване в житловий будинок приміщення за адресою: АДРЕСА_7;

-приміщення ательє по пошиву одягу за адресою: АДРЕСА_8.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Д.І. Городецький