Справа № 2-1017/07 Провадження № 22-ц/773/792/16 Головуючий у 1 інстанції: Лященко О.В.
Категорія: 6 Доповідач: Осіпук В. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 травня 2016 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Осіпука В. В.,

суддів - Мудренко Л. І., Русинчука М. М.,

з участю секретаря Губарик К. А.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

особи, яка не брала участі у справі ОСОБА_3,

представника особи, яка не брала участі у справі ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до Володимир-Волинської міської ради про визнання права власності на самочинно збудовані об'єкти нерухомого майна, за апеляційною скаргою особи, яка не брала участі у справі, ОСОБА_3 на рішення Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 20 серпня 2007 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2007 року ОСОБА_5 звернувся в суд із зазначеним позовом. Вказував на те, що згідно договору купівлі-продажу від 28.08.2003 року він є власником земельної ділянки загальною площею 5647 кв.м., яка знаходиться на АДРЕСА_1.

Також зазначав, що на даній земельній ділянці з цільовим призначенням для ведення виробничої діяльності, без виготовлення технічної документації та необхідних погоджень компетентних державних органів, збудував: адміністративне приміщення загальною площею 165,7 кв.м.; магазин промислових товарів площею 328,1 кв.м.; виробничо-складські приміщення загальною площею 1998,6 кв.м.; прохідну площею 5,3 кв.м.; два навіси площею по 73,2 кв.м. та 65,9 кв.м.; пилораму площею 63,9 кв.м.; вбиральню - 1,2 кв.м.

Посилаючись на те, що своїми діями не порушив права інших осіб, а будівництво проводив з дотриманням встановлених технічних норм та правил, то просив суд визнати за ним право власності на вказані об'єкти самочинного будівництва.

Рішенням Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 20 серпня 2007 року позов ОСОБА_5 задоволено, визнано за ним право власності на зазначені самочинно збудовані об'єкти нерухомого майна, що знаходяться на земельній ділянці по АДРЕСА_1.

В поданій на рішення апеляційній скарзі, особа, яка не брала участі у справі, ОСОБА_3 просить його скасувати як незаконне, прийняте судом без повного з'ясування всіх обставин справи та ухвалити нове рішення про відмову в позові.

У письмовому запереченні на апеляційну скаргу відповідач Володимир-Волинська міська рада, вважаючи рішення суду першої інстанції таким, що постановлене з додержанням норм матеріального і процесуального права, просить залишити його без змін.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову про визнання права власності ОСОБА_5 на об'єкти самочинного будівництва, суд першої інстанції вважав, що спірні об'єкти нерухомості, збудовані позивачем на власній земельній ділянці без виготовлення технічного проекту і оформлення дозвільних документів є самочинним будівництвом. При цьому з урахуванням обставин, що зазначені об'єкти нерухомості не порушують права інших осіб і під час їх будівництва не було порушено архітектурні, будівельні, санітарні, протипожежні норми та місцеві правила забудови, суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання за позивачем права власності на ці об'єкти нерухомості відповідно до положень ч. 5 ст. 376 ЦК України.

Проте з таким висновком суду погодитись не можна.

Згідно з ч. 1 ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Отже, наведена матеріально-правова норма визнає поняття «самочинне будівництво» об'єкта нерухомості лише за наявності таких підстав: він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена в установленому порядку; об'єкт нерухомості збудовано без належного дозволу чи належно затвердженого проекту; об'єкт нерухомості збудований з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

За загальним правилом, закріпленим у ч. 2 ст. 373 ЦК України, особа, яка здійснила самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього.

Водночас згідно з ч. 5 ст. 376 ЦК України право власності на самочинне збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане на вимогу власника (користувача) земельної ділянки, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Тобто набуття права власності особою, яка здійснила самочинне будівництво на своїй земельній ділянці, на об'єкт нерухомості можливе лише у випадку відповідності виконаних робіт державним будівельним нормам і правилам та не порушення прав третіх осіб або суспільних інтересів.

Встановлено і це підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, що позивач ОСОБА_5 на підставі договору купівлі-продажу від 28 серпня 2003 року набув право власності на земельну ділянку загальною площею 5647 кв.м., для ведення виробничої діяльності, яка знаходиться по АДРЕСА_1 (а.с. 5).

На вказаній земельній ділянці, без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, належно затвердженого проекту, ОСОБА_5 було збудовано: адміністративне приміщення площею 165,7 кв.м.; виробничо-складські приміщення загальною площею 1998,6 кв.м.; магазин промислових товарів площею 328,1 кв.м.; прохідну площею 5,3 кв.м.; два навіси площею по 73,2 кв.м. та 65,9 кв.м.; пилораму площею 63,9 кв.м.; вбиральню - 1,2 кв.м. (а.с. 6-37).

За змістом ст. 26 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» право на забудову земельної ділянки реалізується її власником або користувачем за умови використання земельної ділянки відповідно до вимог містобудівної документації.

Проектування та будівництво об'єктів здійснюється власниками або користувачами земельних ділянок у такому порядку:

- отримання замовником або проектувальником вихідних даних;

- розроблення проектної документації та проведення у випадках, передбачених статтею 31 цього Закону, її експертизи;

- затвердження проектної документації;

- виконання підготовчих та будівельних робіт;

- прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів;

- реєстрація права власності на об'єкт містобудування.

Як роз'яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 9 постанови № 6 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» при розгляді справ зазначеної категорії судам слід мати на увазі, що відповідно до статті 26 Закону України «Про основи містобудування» спори з питань містобудування вирішуються радами, інспекціями державного будівельного архітектурного контролю у межах їх повноважень, а також судом відповідно до законодавства.

За загальним правилом кожна особа має право на захист свого цивільного права лише в разі його порушення, невизнання або оспорювання (частина перша статті 15 ЦК, частина перша статті 3 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК). У зв'язку із цим звернення до суду з позовом про визнання права власності на самочинне будівництво має здійснюватися за наявності даних про те, що порушене питання було предметом розгляду компетентного державного органу, рішення якого чи його відсутність дають підстави вважати про наявність спору про право.

Враховуючи наведене, при вирішенні питання про відкриття провадження у справі за позовом про визнання права власності на самочинно збудовані об'єкти суд має звертати увагу чи зазначено у позовній заяві відповідно до вимог статті 119 ЦПК обставини щодо звернення позивача до інспекції державного будівельного архітектурного контролю про прийняття об'єкта до експлуатації та посилання на докази щодо зазначених обставин. У разі відсутності посилання на такі обставини або докази суд має відповідно до вимог статті 121 ЦПК залишити позовну заяву без руху та надати строк для усунення недоліків із наслідками, передбаченими частиною другою статті 121 ЦПК.

Якщо позивач не звертався до компетентного державного органу із заявою про прийняття об'єкта до експлуатації, суд вирішує спір по суті з урахуванням наведених обставин та вимог закону.

Зазначені правові норми дають підстави вважати, що для вирішення справи за позовом власника на самочинно збудоване нерухоме майно в обов'язковому порядку підлягають встановленню усі обставини справи, зокрема: чи є позивач власником (користувачем) земельної ділянки, чи звертався він до компетентного державного органу про прийняття забудови до експлуатації, чи є законною відмова у такому прийнятті; чи є порушені будівельні норми та правила і їх істотність.

Оскільки під час розгляду даної справи, і це не заперечується самим позивачем ОСОБА_5, було встановлено, що з приводу узаконення самочинно збудованих на власній земельній ділянці спірних об'єктів нерухомого майна - прийняття їх в експлуатацію він до компетентного державного органу не звертався, що свідчить про передчасність його звернення до суду за захистом свого порушеного права на вказані об'єкти у спосіб ним обраним.

Тому, на думку колегії суддів із-за відсутності спору про право між сторонами по справі у задоволенні позову ОСОБА_5 до Володимир-Волинської міської ради слід відмовити.

Отже колегія суддів вважає, що при вирішенні справи фактичні обставини справи судом першої інстанції встановлені правильно, проте неправильно витлумачено і застосовано положення матеріального закону, а тому в силу вимог п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України оскаржуване рішення підлягає скасуванню з ухваленням по справі нового рішення про відмову у позові.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу особи, яка не брала участі у справі, ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 20 серпня 2007 року в даній справі скасувати.

У позові ОСОБА_5 до Володимир-Волинської міської ради про визнання права власності на самочинно збудовані об'єкти нерухомого майна відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий

Судді