Номер провадження: 22-ц/785/3621/16
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Кравець Ю. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.05.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого судді Кравця Ю.І.,

суддів: Таварткіладзе О.М., Фальчука В.П.,

з участю секретаря судового засідання - Лопотана В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Одеса цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Державного підприємства «Іллічівський морський торговельний порт», треті особи: незалежна профспілка працівників Іллічівського морського торговельного порту, профспілка робітників морського транспорту Іллічівського морського торговельного порту, спілка професіоналів докерів-механізаторів Іллічівського морського торговельного порту, ОСОБА_3, ОСОБА_4, про визнання незаконними та скасування наказів директора ДП «ІМТП» від 26 січня 2015 року №33 та №46/0 «Про переміщення працівників підприємства» в частині переміщення, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, за апеляційною скаргою представника Державного підприємства «Іллічівський морський торговельний порт» на рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 14.03.2016 року,

встановила :

12.06.2015 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом, згідно якого просила поновити їй строк на оскарження наказу директора ДП Іллічівський морський торговельний порт від 26.01.2015 року за №33 «Про переміщення працівників підприємства» та наказу директора ДП Іллічівський морський торговельний порт від 26.01.2015 року за №46/О про переміщення ОСОБА_2; визнати наказ директора ДП Іллічівський морський торговельний порт від 26.01.2015 року за №33 «Про переміщення працівників підприємства» в частині виключення зі штатного розпису четвертого терміналу посади тальмана, яку займала ОСОБА_2 незаконним та скасувати; визнати наказ директора ДП Іллічівський морський торговельний порт від 26.01.2015 року за №46/О про переміщення ОСОБА_2 незаконним та скасувати; стягнути з ДП Іллічівський морський торговельний порт на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу за час вимушеного прогулу, починаючи з 02.02.2015 року по 21.04.2015 року.

В обґрунтування позову ОСОБА_2 посилалася на те, що на підставі спірних наказів, відповідач проводить збільшення робочих місць та штату працівників на третьому терміналі порту який ліквідується, шляхом виключення з штатного розпису структурних підрозділів порту певний перелік робочих місць та посад. В звязку із змінами в організації виробництва і праці, переміщає та зараховує її до штату іншого структурного підрозділу порту і надав їй роботу як працівнику третього терміналу на посаду тальмана третього терміналу, що не обумовлено умовами трудового договору який діє між нею та відповідачем. Такі дії відповідача позивач з посиланням на ст.32 та ч.1 ст.40 КЗпП України вважала як переведення і скорочення чисельності працівників та штату, яке потребує не тільки її згоди, а і її попередження не пізніш як за два місяці до впровадження відповідачем відповідних змін, а Незалежну профспілку працівників Іллічівського морського торгівельного порту членом якої вона є за три місяці. Також позивач зазначила, що починаючи з 02.02.2015 року в звязку з її відмовою виконувати незаконний наказ, відповідач неправомірно не допускав її до роботи, обумовленою трудовим договором та не нараховував і не виплачував їй заробітну плату, що є також порушенням її трудових прав.

Рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 14.03.2016 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково. Поновлено ОСОБА_2 строк звернення до суду. Визнано наказ директора ДП «ІМТП» від 26.01.2015 року №33 «Про переміщення працівників підприємства» в частині виключення зі штатного розпису четвертого терміналу посади тальмана, яку займала ОСОБА_2, та наказ директора ДП «ІМТП» від 26.01.2015 року №46/0 про переміщення ОСОБА_2 незаконними та скасовано. Стягнуто з ДП «ІМТП» на користь ОСОБА_2 середній заробіток за час вимушеного прогулу починаючи з 02.02.2015 року по 21.04.2015 року в сумі 17659,88 грн. Вирішено питання судових витрат.

Не погоджуючись з рішенням суду представник ДП «ІМТП» ОСОБА_5 подала апеляційну скаргу, в якої з посиланням на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення процесуального права, просить рішення скасувати в частині задоволення позовних вимог та у цій частині ухвалити нове, яким відмовити у у задоволені позову.

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 мотивувала тим, що суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги про стягнення середнього заробітку дійшов помилкового висновку про те, що мав місце вимушений прогул, адже неявка на роботу не є вимушеним прогулом, бо позивача було переміщено з дотриманням трудового законодавства на інше робоче місце із збереженням істотних умов праці на тому ж підприємстві в інший структурний підрозділ у тій самій місцевості у межах тієї ж спеціальності та кваліфікації, що не потребує його згоди, при цьому позивач на свій розсуд визнав наказ про своє переміщення незаконним і за власним бажанням, порушуючи трудову дисципліну, не вийшов на роботу на третій термінал та не виконував будь-якої роботи. ОСОБА_3 того зазначила, що враховуючи те, що позивачка є матірю одиначкою, роботодавець прийняв заходи збереження для неї роботи, а саме на спецвантажному комплексі було введено посаду тальмана, та наказом № 227-0 від 21.04.2015 року позивача було переміщено з 24.04.2015 року тальманом на СГК, з оплатою за штатним розписом, тобто із збереженням своєї посади, істотних та усіх інших умов праці, що повністю відповідає ч. 2 ст. 32 КЗпП України, та не потребує згоди ні працівника ні профспілкового органу, членом якого є працівник. Також посилалася на те, що міським судом невірно розраховано середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Також представник ДП «ІМТП» вказала на те, що відповідно до наказу № 28 від 23.01.2015 року у звязку з укладанням 22.01.2015 року договору № 7 оренди державного нерухомого майна ДП «ІМТП», яке знаходиться на балансі З терміналу з ТОВ «Трансгрейнтермінал», керуючись п.1 ст. 40 КЗпП України ліквідовано з 23.04.2015 року структурний підрозділ «3 термінал» з усіма робочими місцями та посадами, що складають його штатний розпис. Наказом передбачено звільнення за переведенням до ТОВ «Трансгрейнтермінал» працівників, зазначених у листах клопотаннях щодо звільнення за їхніми заявами відповідно до п.5 ст. 36 КЗпП, а також передбачено вивільнення працівників, які відмовились від звільнення за переведенням до ТОВ «Трансгрейнтермінал», робочі місця та посади яких ліквідуються цим наказом, відповідно до ст. 49-2 КЗпП України, Закону України «Про зайнятість». Даний наказ службовим листом № 10/11.1-2 від 29.01.2015 року було направлено на адресу профспілок порту в тому числі і Незалежній профспілці працівників Іллічівського морського торговельного порту, при цьому наказ № 28 від 23.01.2015 року в судовому порядку цією профспілкою не оскаржувався.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення в межах позовної заяви та доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Згідно ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін впливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із Законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

Зазначеним вимогам судове рішення суду першої інстанції не відповідає.

Частково задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2 суд першої інстанції виходив з того, що відповідач при переміщені вийшов за межі умов трудового договору і провів переведення позивачки без її згоди з скороченням постійного робочого місця та посади обумовленого трудовим договором яку вона займала на четвертому терміналі, що є протизаконним. Окрім того, суд вважав, що відповідно до наказів №33 та №46/О від 26.01.2015 року переміщення позивача носить постійний характер, що відповідно до ст.ст. 23, 24 КЗпП України кваліфікується як укладання нового трудового договору на невизначений строк та у звязку з відмовою позивача від переміщення на третій термінал порту відповідач зобовязаний був діяти в межах закону та невідкладно прийняти заходи щодо вивільнення останньої в установленому порядку або продовжити виконання та забезпечування умов нерозірваного трудового договору передбачених наказом начальника порту від 25.06.1990 року №122/Л.

Проте з такими висновками міського суду погодитись не можна, оскільки до таких висновків суд першої інстанції дійшов неповно зясувавши обставини, що мають значення для справи, порушивши норми процесуального права та неправильно застосувавши норми матеріального права, з огляду на таке.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач з 15.07.1987 року працювала в ДП «ІМТП» на різних посадах, в тому числі 20.04.2005 року була переведена на посаду тальмана спеціалізованого вантажного комплексу (а.с.101).

13.06.2013 року у звязку з набранням чинності Законом «Про морські порти України», на виконання розпорядження Кабінету Міністрів України від 04.03.2013 року №133-р «Про погодження пропозиції щодо реорганізації державних підприємств морського транспорту», наказу Міністерства інфраструктури України від 19.03.2013 року №163 «Про заходи щодо реорганізації державних підприємств морського транспорту та утворення державного підприємства «Адміністрація морських портів України», була проведена реорганізації державних підприємств морського транспорту, в тому числі державного підприємства «Іллічівський морській торгівельний порт», шляхом виділу стратегічних обєктів портової інфраструктури, іншого майна, праві та обовязків щодо них, та утворено державне підприємство «Адміністрація морських портів України».

Проведення реорганізації призвело до розподілу функцій між державними підприємствами морського транспорту, в тому числі ДП «ІМТП» та ДП «Адміністрація морських портів України», що кваліфікується як зміна в організації виробництва і праці.

31.07.2014 року відбулася спільна нарада ДП «ІМТП» з профспілками порту, на якій обговорювали зміни з реорганізації виробництва і праці третього терміналу ДП «ІМТП», та вирішили, що ДП «ІМТП» і Профспілки визнають та підтверджують, що укладання у передбаченому законодавством порядку Договору оренди державного нерухомого майна, за яким Підприємство (Компанія, Товариство) є орендарем державного нерухомого майна третього терміналу ДП «ІМТП» є фактом змін в організації виробництва і праці ДП «ІМТП» (а.с.109).

22.08.2014 року між ДП «ІМТП» та ТОВ «Трансгрейнтермінал» була укладена угода про співробітництво, відповідно до якої передбачались соціальні гарантії працівникам третього терміналу, які будуть переведені до приватного підприємства в звязку з переданням в оренду державного нерухомого майна (а.с.127-131).

Відповідно до п.1 Угоди переведення працівників до приватного підприємства проводилось за їх бажанням.

23.01.2015 року ДП «ІМТП» було прийнято наказ за № 28 про зміни в організації виробництва і праці третього терміналу, яким передбачалось ліквідацію з 23.04.2015 року структурного підрозділу «3 термінал» з усіма робочими місцями та посадами, що складають його штатний розпис (а.с. 197).

26.01.2015 року керівництвом ДП «ІМТП», на виконання вимог Закону України «Про морські порти України», Розпорядження КМУ від 04.03.2013 року № 133-р «Про погодження пропозиції щодо реорганізації державних підприємств морського транспорту» (щодо ДП «ІМТП»), виданий наказ № 33 «Про переміщення працівників підприємства», яким виключено зі штатних розписів структурних підрозділів (1,2,4 терміналів та Портових ремонтних майстерень) певний перелік робочих місць та посад, а в структурному підрозділі «3 термінал» були введені. Наказ містить посилання на необхідність забезпечення заходів щодо реорганізації підприємства згідно з Законом України «Про морські порти України», з метою підвищення ефективності виробничої діяльності ДП «ІМТП», а також у звязку зі змінами в організації виробництва і праці, що повязані з передачею в оренду основних засобів структурного підрозділу «3 термінал» (а.с.10-11).

В той же день керівництвом порту видано наказ №46-0, яким переміщені конкретні працівники підприємства, в тому числі і позивачка. Так, тальмана четвертого терміналу ОСОБА_2 було переміщено постійно з 02.02.2015 року тальманом третього терміналу, з оплатою за штатним розписом, ст. 32 КЗпП України, режим роботи - багатозмінний цілодобовий (а.с.12).

Згідно виписки з наказу директора ДП «ІМТП» №227-0 від 21.04.2015 року, ОСОБА_2, тальмана 3 терміна, переміщено з 24.04.2015 року тальманом спеціалізованого вантажного комплексу (а.с.14, 183).

Переміщення вважається законним, якщо відповідно ст.ст. 21, 31,32 КЗпП України, воно буде проводиться в межах умов трудового договору і не передбачає істотних його змін. Виходячи зі змісту цих норм, істотними умовами праці є система та розмір оплати праці, пільг, режиму роботи, встановлення або скасування неповного робочого часу, суміщення професій, зміну розрядів і найменування посад та інші умови, які за умовами трудового договору слід вважати істотними.

Поняття «переміщення» визначено частиною другою ст.32 КЗпП України.

Відповідно до цієї норми не вважається переведенням на іншу роботу і не потребує згоди працівника його переміщення на тому ж підприємстві на інше робоче місце, в інший структурний підрозділ у тій самій місцевості, доручення роботи на іншому механізмі або агрегаті у межах спеціальності, кваліфікації чи посади, обумовленої трудовим договором.

У разі переміщення трудова функція, найменування посади та робоче місце, на відміну від переведення, не змінюються. Змінюється лише робоче місце, структурний підрозділ (відділ), доручається робота на іншому механізмі чи агрегаті. Переміщення не потребує згоди працівника. Вказані розяснення містяться в п. 31 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 06.11.1992 року зі змінами і доповненнями «Про практику розгляду судами трудових спорів».

Змінами штатних розписів структурних підрозділів в 2015 році № 52/11.5, затвердженими першим заступником директора ДП «ІМТП», повністю підтверджується, що у звязку з виданням наказу від 26.01.2015 року № 33 на підприємстві ДП «ІМТП» не відбулось ні скорочення кількості посад, ні скорочення чисельності працівників, 47 штатних одиниць тальманів на 1,2,4 терміналах виключено, у той час, як на 3 терміналі введено, 47 штатних одиниць (а.с.95-97).

Таким чином, зміст наказу від 26.01.2015 року №33 вказує на те, що підприємство здійснило переміщення позивача, що у сенсі положень частини 2 статті 32 КЗпП України не потребує згоди працівника. ОСОБА_2 переміщено на тому ж підприємстві в інший структурний підрозділ у тій самій місцевості у межах спеціальності та кваліфікації. Посилання позивача на необхідність його згоди безпідставні, оскільки має місце не переведення відповідно до частини 1 статті 32 КЗпП України, а переміщення, передбачене частиною 2 статті 32 КЗпП України.

Згідно з записом у трудовій книжці ОСОБА_2, її було саме переміщено зі збереженням посади з одного структурного підрозділу до іншого в межах одного підприємства - відповідача ДП «ІМТП» (а.с.101).

Відповідно до п.2.14 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників від 29.07.1993 року в трудовій книжці в графі 3 розділу «Відомості про роботу» як заголовок пишеться повне найменування підприємства, а далі у тієї ж графі конкретизується: «прийнятий або призначений до такого-то цеху, відділу, підрозділу, на дільницю, виробництво із зазначенням його конкретного найменування, а також роботи, професії або посади і присвоєного розряду. Записи про найменування роботи, професії або посади на яку прийнятий працівник, виконуються для робітників та службовців відповідно до найменування професій і посад, зазначених у «Класифікаторі професій». У відповідному розділі класифікації професій Національного класифікатору України «Класифікатор професій» ДК 003:2010, затвердженого наказом Держспоживстандарту України від 28 липня 2010 року № 327 міститься посада «тальман» (а.с.112).

На ДП «ІМТП» діє посадова інструкція посади «тальман», незалежно від терміналу (перший, другий, і т.д.) на якому працює тальман. Посадова інструкція посади тальмана терміналу затверджена наказом директора порту від 23.12.13 року № 638, та є єдиною посадовою інструкцією посади «тальман» на підприємстві (а.с.98-100).

Таким чином, зазначення у трудових книжках структурного підрозділу не є частиною найменування посад працівників, а є лише конкретизацією тимчасового закріплення працівників за певним структурним підрозділом підприємства-роботодавця, що здійснюється на виконання Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників.

Тобто, позивача - працівника ДП «ІМТП» було переміщено на підставі ч.2 ст.32 КЗпП України з структурного підрозділу «4 термінал» ДП «ІМТП» на ту ж саму посаду «тальман» до іншого структурного підрозділу «3 термінал» ДП «ІМТП» у межах посади, обумовленої трудовим договором, із збереженням істотних та усіх інших умов праці, що повністю відповідає правовій нормі ч.2 ст.32 КЗпП України, та не потребує згоди ні працівника ні профспілкового органу, членом якого є працівник.

Отже, наказ директора ДП «ІМТП» № 33 від 26.01.2015 «Про переміщення працівників підприємства» є законним та правові підстави для його скасування відсутні, а враховуючи, що наказ директора ДП «ІМТП» №46-0 від 26.01.2015 року виданий на підставі наказу №33 від 26.01.2015 року, то підстави для скасування наказу директора Держаного підприємства «Іллічівський морський торговельний порт» №46-0 від 26.01.2015 року теж відсутні.

ОСОБА_3 того, як вже було зазначено, наказом директора ДП «ІМТП» №227-0 від 21.04.2015 року, ОСОБА_2, тальмана 3 терміна, переміщено з 24.04.2015 року тальманом спеціалізованого вантажного комплексу (а.с.14, 183).

Отже колегія суддів вважає, що мало місце не переведення відповідно до частини 1 статті 32 КЗпП України, а переміщення, передбачене частиною 2 статті 32 КЗпП України.

Колегія суддів вважає недоречними посилання суду першої інстанції на правову позицію, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 16 грудня 2015 року у справі № 6-1178цс15, оскільки в указаній справі були інші обставини, а саме позивач працював у відповідача на посаді електромонтера з ремонту та обслуговування електроустаткування 6 розряду служби побуту. 19 лютого 2014 року відповідачем - ДП «Іллічівський морський торговельний порт» видано наказ, яким з 1 червня 2014 року ліквідовано структурний підрозділ «Служба побуту» та створено структурний підрозділ «Відділ побуту», крім того з липня 2014 року позивача переміщено постійно з 3 липня 2014 року електромонтером з ремонту та обслуговування електроустаткування 5 розряду. Тобто в справі, що переглядалась Верховним Судом України, працівника переведено з посади електромонтера з ремонту та обслуговування електроустаткування 6 розряду служби побуту на посаду електромонтера з ремонту та обслуговування електроустаткування 5 розряду, тобто змінені істотні умови договору (кваліфікація, найменування посади).

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла до висновку, що переміщення ОСОБА_2 здійснено відповідно до діючого законодавства.

Вимоги позивача щодо стягнення на користь її середнього заробітку за час вимушеного прогулу є необґрунтованими виходячи з наступного.

Позивач, не виконавши наказ № 46-0 від 26.01.2015 року, порушив трудову дисципліну, а саме: ст. 139 КЗпП України, відповідно до якої, працівники зобов'язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни...; п 2.2.4 Колективного договору ДП «ІМТП», а саме, дотримуватись Правил внутрішнього трудового розпорядку для працівників ( Іллічівського морського торговельного порту, не допускати порушень трудової дисципліни, розділ III «Основні зобовязання працівників порту» - дотримуватись дисципліни труда, своєчасно і точно виконувати розпорядження адміністрації, не допускати прогулів і т.д.

Статтями 1,2 Закону України «Про оплату праці» встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Облік використання робочого часу, а також контроль за станом трудової дисципліни на підприємствах здійснюється шляхом табельного обліку. Ведення табельного обліку робочого часу на підприємствах, установах і організаціях регламентується наказом Держкомстату України від 05 грудня 2008 року № 489 «Про затвердження типових форм первинної облікової у документації зі статистики праці». У табелі позначається кількість відпрацьованих годин кожним працівником, неявки на роботу (за допомогою умовних позначок - шифрів). Відповідно в табелі обліку робочого часу третього терміналу з 02.02.2015 року по 23.04.2015 рік позначається - неявка ОСОБА_2 з незясованих причин (а.с. 103). Оскільки відмітки про відпрацьований час у табелі ОСОБА_2 відсутні, то і відсутні підстави для нарахування і виплати заробітної плати.

Також колегія суддів вважає неналежними доказами акти про перебування ОСОБА_2 на робочому місті (а.с. 20-65), адже законність переміщення останньої встановлена судом та факт перебування позивача на 4 терміналі без правових підстав не дає підстав для виплати їй заробітної плати.

Неявка на роботу не є вимушеним прогулом. Вимушений прогул - час, протягом якого працівник з вини власника або уповноваженого ним органу був позбавлений змоги працювати.

Позивача було законно переміщено, тому підстав для стягнення середнього заробітку не має, оскільки не має вимушеного прогулу з вини роботодавця, тому у задоволені цих вимог необхідно відмовити.

Суди розглядають цивільні справи відповідно до вимог ст. 11 ЦПК України, тобто в межах заявлених вимог та на підставі наданих сторонами доказів.

Згідно ч. 1 ст. 60, ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення є зокрема: неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Оскільки неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права призвело до неправильного вирішення спору рішення міського на підставі п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 307, 309, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів,

вирішила:

Апеляційну скаргу представника Державного підприємства «Іллічівський морський торговельний порт» задовольнити.

Рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 14.03.2016 року в частині задоволення позову скасувати та у цій частині ухвалити нове.

У задоволені позову ОСОБА_2 до Державного підприємства «Іллічівський морський торговельний порт», треті особи: незалежна профспілка працівників Іллічівського морського торговельного порту, профспілка робітників морського транспорту Іллічівського морського торговельного порту, спілка професіоналів докерів-механізаторів Іллічівського морського торговельного порту, ОСОБА_3, ОСОБА_4, про визнання незаконними та скасування наказів директора ДП «ІМТП» від 26 січня 2015 року №33 та №46/0 «Про переміщення працівників підприємства» в частині переміщення, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу відмовити.

Рішення суду набирає законної сили з моменту його проголошення, проте може бути оскаржене у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий Ю.І.Кравець

Судді: О.М. Таварткіладзе

ОСОБА_6