АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/3221/16 Справа № 205/5675/15-ц Головуючий у 1 й інстанції - Шавула В. С. Доповідач - Прозорова М.Л.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2016 року

17 травня 2016 року колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді: Прозорової М.Л.,

суддів: Максюти Ж.І., Макарова М.О.,

при секретарі: Самокиша О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою

Дочірнього підприємства "Плюс" товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Приват-Плюс"

на рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 25 листопада 2015 року по справі за позовом Дочірнього підприємства "Плюс" товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Приват-Плюс" до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2015 року ДП "Плюс" ТОВ "Компанія "Приват-Плюс" звернулось до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що 30.07.2010 року між позивачем та ОСОБА_2 було укладено договір №003980, предметом якого є надання адміністратором послуг партнеру, спрямованих на придбання товару на умовах програми діяльності ПРИВАТ-ПЛЮС, відповідно до умов якого ОСОБА_2 надано грошові кошти в сумі 30 000 грн., строком на 180 місяців, визначивши щомісячний платіж в розмірі 301,61 грн., який останній зобов'язався вносити до 20-го числа кожного місяця.

Зобов'язання за вищевказаним договором забезпечено порукою ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які уклали догорів поруки із позивачем 21.12.2010 року та посвідчений приватним нотаріусом ДМНО Повєткіною Н.М., за реєстровим №3118.

В порушення умов договору, ОСОБА_2 свої зобов'язання за договором належним чином не виконав, у зв'язку із чим, станом на 21.07.2015 року має заборгованість в сумі 47 682,43 грн., з якої: заборгованість за договором - 39 765,36 грн.; штраф - 7 947,07 грн.

Позивач просив суд стягнути солідарно із ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на свою користь суму заборгованості за договором №003980 від 30.07.2010 року в сумі 47 682,43 грн., з якої: заборгованість за договором - 39 765,36 грн.; штраф - 7 947,07 грн., а також, стягнути із ОСОБА_3 на свою користь стягнути 301,61 грн. в якості одного щомісячного загального платежу за договором №003980 від 30.07.2010 року, стягнути із ОСОБА_4 на свою користь стягнути 301,61 грн. в якості одного щомісячного загального платежу за договором №003980 від 30.07.2010 року. Стягнути із співвідповідачів на свою користь судові витрати в сумі 482,87 грн. (а.с.1-3).

Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 25.11.2015 року у задоволенні позовних вимог відмовлено (а.с.51-54).

З таким рішенням не погодилось ДП "Плюс" ТОВ "Компанія "Приват-Плюс" та звернулось з апеляційною скаргою, в якій ставить питання про його скасування та ухвалення нового рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, посилаючись на те, що судом порушені норми матеріального та процесуального законодавства (а.с.56-58).

Перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скаргу необхідно задовольнити частково, а рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги частково, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства й всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин.

Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності та підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

В даному ж випадку ухвалене судом першої інстанції по справі рішення цим вимогам не відповідає.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ДП "Плюс" ТОВ "Компанія "Приват-Плюс" про стягнення заборгованості, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано належного розрахунку заборгованості, що утворилась за договором №003980 від 30.07.2010 року із значенням кожної складової заборгованості, не надано доказів у підтвердження надсилання платіжної вимоги ані боржнику - ОСОБА_2, ані поручителям - ОСОБА_4, ОСОБА_3, щодо сплати заборгованості за договором, а надана вимога сплатити заборгованість №5 від 20.03.2015 року, яка була направлена лише ОСОБА_4

Проте з таким висновком не можна погодитися з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено і це підтверджується матеріалами справи, що 30.07.2010 року між ДП "Плюс" ТОВ "Компанія "Приват-Плюс" та ОСОБА_2 укладено договір №003980 (а.с.26).

Згідно ст. 1 договору, предметом даного договору є надання партнеру послуг, спрямованих на придбання товару, на умовах програми діяльності ПРИВАТ-ПЛЮС, яка є додатком №1 до цього договору.

Із додатку №3 від 21.12.2010 року до договору №003980 від 30.07.2010 року, вбачається, що загальна вартість товару, за який здійснюється оплата складає 30000 грн., форма оплати - безготівкова, строк користування коштами - 180 місяців, зі сплатою щомісячних платежів в розмірі 301,61 грн. з урахуванням щомісячних адміністративних витрат (а.с.12,25).

Відповідно до додатка №1 Договору система «Програма діяльності «Приват-Плюс» кожний укладений Договір включається в Товариство партнерів, кожному сформованому товариству партнерів надається номер, кожному партнеру - порядковий номер його в Товаристві. Після формування Товариства Партнерів залучення інших учасників не відбувається.

Відповідно до ст. 7 договору ТОВ "Компанія "Приват-Плюс" гарантує одержання права на отримання товару за умови виконання Партнером усіх зобов'язань, передбачених договором та додатками до нього.

Згідно п.4.1. «Програми діяльності Приват-Плюс» з початку і до кінця Графіка платежів Партнер повинен сплачувати в кожному місяці Щомісячний Загальний платіж, зазначений у Додатку №2 до Договору. Зобов'язання зі сплати щомісячного загального платежу виникає у партнера першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому було укладено Договір та Партнеру присвоєно персональний код.

Статтею 5 договору та п.10.2 ст. 10 Програми передбачено право особи, що підписала договір (Партнер), до отримання товару, у будь-якій час, розірвати договір в односторонньому порядку, про що зобов'язана поштою письмово повідомити Адміністратора. Партнеру повертається раніше сплачена сума, що складається з щомісячних Чистих платежів протягом 30 банківських днів від дня ліквідації Товариства Партнерів, до якого його було включено. Проведення ліквідації та умови повернення платежів визначені у ст. 13 Програми (а.с.26, 13-15).

Статтею 6 та 627 ЦК України визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч.1 ст. 631 ЦК України, строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснювати свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору.

Відповідно до ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Отже, укладений сторонами договір передбачає одержання відповідачем необхідного йому товару, визначає умови, за яких такий товар може бути одержаний (у тому числі закріплює відповідні права та обов'язки сторін).

Відповідно до ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

В забезпечення виконання зобов'язань за договором №003980 від 30.07.2010 року, 21.12.2010 року між ДП "Плюс" ТОВ "Компанія "Приват-Плюс" та ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було укладено договір поруки, відповідно до умов якого останні поручились за належне виконання ОСОБА_2 зобов'язань за договором №003980 від 30.07.2010 року (а.с.11).

Відповідно до умов договору поруки, поручителі зобов'язалися солідарно відповідати перед банком у повному обсязі за своєчасне та повне виконання зобов'язань ОСОБА_2 зобов'язань за договором №003980 від 30.07.2010 року. Поручитель бере на себе зобов'язання відповідати перед банком в тому ж обсязі, на тих ж умовах та в ті ж строки, що і позичальник.

Як пояснив в судовому засіданні апеляційного суду представник позивача, послуги відповідачу були надані належним чином та виконанні в повному обсязі відповідно до умов Договору.

Дані обставини підтверджуються актом прийому-передачі від 23.12.2010 року до договору №003980/п від 22.12.2010 року, підписаного між ДП "Плюс" ТОВ "Компанія "Приват-Плюс", ОСОБА_2 та постачальником ОСОБА_6 (а.с.63,64). Підписанням цього Акту сторони засвідчили відсутність будь-яких взаємних як майнових, так і інших претензій одна до одної і дійшли до повної згоди по строкам, порядку оплати та вартості послуг (а.с.63,64).

Ні в суді першої інстанції, ні в апеляційній інстанції ОСОБА_2 не спростовував виконання зі сторони ДП "Плюс" ТОВ "Компанія "Приват-Плюс" у повному об'ємі умов договору №003980 від 30.07.2010 року.

Згідно наданого позивачем розрахунку, станом на 21.07.2015 року, заборгованість за договором №003980 від 30.07.2010 року становить 39735,36 грн. (а.с.8-9).

З матеріалів справи вбачається, що ДП "Плюс" ТОВ "Компанія "Приват-Плюс" було направлено вимогу про сплату заборгованості, де адресатами були ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с.65-68).

Однією з підстав по відмові в позові суд посилався на ст.ст. 1054,1055 ЦК України, які регулюють кредитні договори з банками, які ніби то не виконав ДП "Плюс" ТОВ "Компанія "Приват-Плюс".

Між тим, з матеріалів справи вбачається, що ДП "Плюс" ТОВ "Компанія "Приват-Плюс" не є банком.

Тому, договір №003980 від 30.07.2010 року за своєю природою не є кредитним і на нього дані норми ЦК України розповсюджуватися не можуть.

За таких обставин, в силу діючого законодавства, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, а рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити частково та стягнути солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь ДП "Плюс" ТОВ "Компанія "Приват-Плюс" суму заборгованості за договором №003980 від 30.07.2010 року в сумі 24876,24 грн., з якої: заборгованість за договором - 20730,15 грн. з розрахунку: 54300 грн. 60 коп. (загальна сума платежів згідно п.2.1. Додатку №3) - 19005 грн. 21 коп. (сплата відповідачем 65 платежів на час підписання додатку згідно п.2.2. Додатку №3) - 14565 грн. 24 коп. (сплата відповідачем платежів за період з 23.11.2010 року по 01.06.2015 року) /а.с.8,11/.

Крім того, п.11.3 Програми передбачено, що у випадку невиконання або неналежного виконання партнером платіжної вимоги, надісланої адміністратором, партнер сплачує штраф в розмірі 20% від суми несплачених щомісячних платежів.

Тому, колегія суддів вважає за необхідне стягнути солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь ДП "Плюс" ТОВ "Компанія "Приват-Плюс" штраф у сумі 4146,09 грн. (20730,15 грн. * 20%).

В решті позовних вимог слід відмовити.

Оскільки, колегія суддів дійшла до висновку про часткове задоволення позовних вимог, то відповідно до ст. 88 ЦПК України з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 підлягає стягненню на користь ДП "Плюс" ТОВ "Компанія "Приват-Плюс" судові витрати по сплаті судового збору по 338,01 грн. з кожного.

Керуючись ст.ст. 303,307,309,316,319 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Дочірнього підприємства "Плюс" товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Приват-Плюс" - задовольнити частково.

Рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 25 листопада 2015 року - скасувати.

Позовні вимоги Дочірнього підприємства "Плюс" товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Приват-Плюс" до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь Дочірнього підприємства "Плюс" товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Приват-Плюс" суму заборгованості за договором №003980 від 30 липня 2010 року в сумі 24876,24 грн., з якої: заборгованість за договором - 20730,15 грн.; штраф - 4146,09 грн.

Стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь Дочірнього підприємства "Плюс" товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Приват-Плюс" судові витрати по сплаті судового збору по 338,01 грн. з кожного.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та протягом двадцяти днів може бути оскаржене у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді: