Справа № 524/8765/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.04.2016 року Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі:

головуючого судді Савічева В.О.

при секретарі Коршак Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного підприємства «Автобуд» про стягнення невиплаченої заробітної плати і середнього заробітку за період прострочення виплати,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 в жовтні 2015 року звернувся в суд з вищевказаним позовом, в якому зазначив, що він працював на посаді охоронника та водія за сумісництвом в Приватному підприємстві «Автобуд» з 01.11.2014 р. по 31.08.2015 року та був звільнений з роботи за згодою сторін відповідно до п.1 ст.36 КЗпП України.

На день звільнення відповідач повинен був виплатити заробітну плату за липень та серпень 2015 року в загальній сумі 7276,50 грн. Відповідач свій обовязок виконав несвоєчасно.

Заявою від 23 грудня 2015 р. позивач уточнив позовні вимоги і просив стягнути середній заробіток за затримку розрахунку починаючи з дня звільнення 01 вересня 2015 р. і по день фактичного розрахунку 20 листопада 2015 р., в сумі 5430 грн. 16 коп., а також стягнути з відповідача судові витрати по справі, зокрема витрати по оплаті правової допомоги.

Позивач ОСОБА_1 та представник позивача ОСОБА_2 в судове засідання не прибули, надали заяву про розгляд справи у їх відсутності, на позовних вимогах наполягали.

Представник відповідача ПП «Автобуд» в судове засідання не прибув, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Так, відповідно до ч.2 ст. 158 ЦПК України, з якої слідує, що особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

А тому, суд розглядає зазначену цивільну справу та приймає відповідне рішення у відсутності сторін на підставі тих доказів, які маються в матеріалах справи.

Дослідивши матеріали справи, повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги у їх сукупності та взаємозвязку, обєктивно оцінивши усі наявні докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяв по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що відповідно до наказу № 01/11-7-к від 01 листопада 2014 р. позивача ОСОБА_1 прийнято на роботу до Приватного підприємства «Автобуд» на посаду охоронника та водієм за суміщенням.

Наказом № 31/08-1-к від 31 серпня 2015 р. ОСОБА_1 було звільнено з зазначених посад на підставі п. 1 ст. 36 КЗпП України за угодою сторін.

При звільненні позивачу була видана трудова книжка, але не були проведені розрахунки з ним по заробітній платі за липень та серпень 2015 р. у сумі 7276,50 грн.

Відповідно до ст. 116 КЗпП України, виплата всіх сум, що належать працівнику від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення.

Згідно зі ст. 117 КЗпП в разі невиплати з вини власника чи уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 КЗпП, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Розрахунок з позивачем по виплаті заробітної плати був проведений Приватним підприємством «Автобуд» 20 листопада 2015 року, тобто з запізненням на 81 день. Таким чином розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку починаючи з дня звільнення 01 вересня 2015 р. і по день фактичного розрахунку 20 листопада 2015 р. становить 5 430 грн. 16 коп. (2 036 грн. 31 коп. + 2 036 грн. 31 коп. + 1 357 грн. 54 коп.).

Отже необхідно стягнути з Приватного підприємства «Автобуд» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку по заробітній платі в сумі 5 430 грн. 16 коп.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, необхідно стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правову допомогу в сумі 3019,20 грн., вартість яких наведена в розрахунку витрат на правову допомогу.

У відшкодування витрат необхідно стягнути з відповідача на користь держави 487 грн. 20 коп. судового збору.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 88, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 116, 232 КЗпП України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Приватного підприємства «Автобуд» про стягнення заборгованості по виплаті заробітної плати задовольнити.

Стягнути з Приватного підприємства «Автобуд» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за період прострочення виплати заробітної плати в сумі 5 430 грн. 16 коп.

Стягнути з Приватного підприємства «Автобуд» на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу в сумі 3 019 грн. 20 коп.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Приватного підприємства «Автобуд» про стягнення заборгованості по виплаті заробітної плати в сумі 7 276,50 грн залишити без розгляду.

Стягнути з Приватного підприємства «Автобуд» на користь держави 487 грн. 20 коп. судового збору.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Полтавської області через міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Апеляційна скарга, подана після закінчення строків апеляційного оскарження, залишається без розгляду, якщо апеляційний суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку.

Суддя: