АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 541/595/16-ц Номер провадження 22-ц/786/1373/16Головуючий у 1-й інстанції Куцин В.М. Доповідач ап. інст. Пилипчук Л. І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2016 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого - судді: Пилипчук Л.І.,

суддів: Панченка О.О., Прядкіної О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2, який діє в інтересах ОСОБА_3 та ОСОБА_4,

на ухвалу Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 23 березня 2016 року

по справі за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Пермус», третя особа - Державний нотаріальний архів Полтавської області, про визнання нотаріальної дії недійсною та її скасування,-

в с т а н о в и л а :

У березні 2016 року ОСОБА_3, ОСОБА_4 звернулися в суд з позовом до ТОВ «Пермус» про визнання недійсною нотаріальної дії, вчиненої 10.09.2003 року приватним нотаріусом Миргородського міськрайонного нотаріального округу Панченко Л.В. щодо посвідчення установчих договорів малого підприємства «Марія», та її скасування.

Ухвалою Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 23 березня 2016 року позовну заяву ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Пермус», третя особа - Державний нотаріальний архів Полтавської області про визнання нотаріальної дії недійсною та її скасування - визнано неподаною та повернуто позивачам.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, який діє в інтересах ОСОБА_3, ОСОБА_4, посилаючись на порушення районним судом норм матеріального та процесуального права, невідповідністі висновків суду обставинам справи, просив ухвалу районного суду скасувати та постановити нову, якою справу повернути до районного суду для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Вказував, що судом першої інстанції не взято до уваги зміст довіреностей, відповідно до яких він, як представник позивачів, має право, зокрема, подавати та підписувати позови, клопотання, інші документи у всіх судах України.

Також вважає,що описка у прізвищі сторони у квитанції про сплату судового збору є лише опискою, оскільки у квитанції зазначено ідентифікаційний код, який належить саме позивачці ОСОБА_4

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які брали участь у розгляді справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про її задоволення з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою Миргородського районного суду Полтавської області від 12 березня 2016 року позовну заяву ОСОБА_3, ОСОБА_4 залишено без руху на підставі 119 ЦПК України.

Підставами для залишення позову без руху суд вказав: відсутній виклад обставин, якими позивач обгрунтовує свої вимоги з приводу того яким чином в момент здійснення відповідної нотаріальної дії івдповідач - юридична особа порушив, не визнав чи оспорював права позивачів, зважаючи на приписи ст. 50 ЗУ «Про нотаріат», на яку в позовній заяві посилаються позивачі, і в чому це конкретно полягає. Заява не містить обгрунтувань того, чи наділений відповідач повноваженнями вчиняти відповідні нотаріальні дії, та якою нормаю права чи документом це передбачено; в позовній заяві не обгрунтовано, як рішення по справі може вплинути на права або обов'язки третьої особи - Державного нотаріального архіву Полтавської області; не наданий документ про повну сплату судового збору, оскільки до позовної заяви позивачами додано дві квитанції від 16 грудня 2015 року, про сплату судового збору за немайновою вимогою в сумі 244 гривні кожнв, нв загальну суму 488 гривень. Станом на 01 січня 2016 року розмір судового збору за вимогу немайнового характеру становить 551,20 грн., тому необхідно доплатити кожному позивачу (відповідно до п.6 ст. 6 ЗУ «Про судовий збір») судовий збір в розмірі 31 грн. 60 коп.; позовна заява підписано не самими позивачами, а представником позивачів всупереч вимог ч. 1 ст. 38 ЦПК України та ч.2 ст. 237 ЦК України.

У відповідності до ч. 3 ст. 119 ЦПК України позовназаява підписується позивачем або його представником із зазначенням дати її подання.

З матеріалів справи вбачається, що позовна заява ОСОБА_3 та ОСОБА_4 подана від їх імені та підписана ОСОБА_2 на підставі довіреностей від 15.02.2014 року та від 18.02.2014 року /а.с. 26, 53,54/.

Вказаними довіреностями позивачі уповноважили ОСОБА_2 підписувати позовні заяви, крім того, сама ж позовна заява подана від імені ОСОБА_3 та ОСОБА_4, а не від ОСОБА_2 в їх інтересах.

Щодо неналежного платника судового збору згідно квитанції від 11.02.2016 року, де платником зазначено «ОСОБА_4», то в даному випадку суд формально оцінив неспівпадіння в літері прізвища як неналежного платника, тоді як ІПН позивача належить саме позивачці ОСОБА_4

У відповіднолсті до п. 2 абз. 4 Постанови пленуму Верховного суду України від 12.06.2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справи у суді пешої інстанції» недопускається відмова у відкритті провадження у срправі з мотивів недоведеності заявленої вимоги, відсутності доказів, пропуску позовної давності та інших не передбачених законом підстав.

Позовна заява ОСОБА_3 і ОСОБА_4 містить виклад обставин, якими вони обгрунтовують позовні вимоги на свій розсуд, а тому висновок суду першої інстанції щодо відсутності такого обґрунтування є помилковим.

Також, судом першої інстанції вказано, як недолік, позовної заяви неповна сплата судового збору, оскільки станом на 01 січня 2016 року згідно ЗУ «Про судовий збар» розмір судового збору за вимогу немайнового характеру становить 551,20 грн (мінімальна заробітна плата на 01 січня 2016 року становить 1378 грн, 0,4 розміру мінімальної заробітної плати складає - 551,20 грн.), а позивачами додані квитанції, де зазначена сума 244 грн з кожного на загальну суму 488 грн., та позивачам необхідно доплатити 63,20 грн.: по 31 грн. 60 коп. кожному.

При цьому, районним судом безпідставно не взято до уваги чек на суму 63,20 грн.

В той же час, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що позивачам потрібно було доплатити по 275, 60 грн. кожному у відповідності до ЗУ «Про судовий збір», а не по 31, 60 грн., як це зазначено в ухвалі районного суду, оскільки загальна сума судового збору має становити 1102,40 грн.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку про скасування ухвали суду першої інстанції та повернення матеріалів справи до районного суду для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Керуючись ст.ст.303, 304, 307, 311 ч.1 п.п..,4, ст.ст. 315, 317 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, який діє в інтересах ОСОБА_3 та ОСОБА_4, - задовольнити.

Ухвалу Миргородського районного суду Полтавської області від 23 березня 2016 року - скасувати.

Матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 повернути до районного суду для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Ухвала набирає чинності з моменту проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий - суддя Л.І.Пилипчук

Судді /підписи/ О.О. Панченко

О.В. Прядкіна

ЗГІДНО: Л.І. Пилипчук