АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/375/16 Справа № 208/3122/15-ц Головуючий у 1 й інстанції - Гібалюк Т. Я. Доповідач - Повєткін В.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2016 року Апеляційний суд Дніпропетровської області в складі:

Головуючого судді: Повєткіна В.В.

суддів: Рудь В.В., Ткаченко І.Ю.

при секретарі: Назаренко А.С.

Розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Акціонерний банк «Експрес-Банк»

на рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропет-ровської області від 05 червня 2015 року

за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Акціонерний банк «Експрес-Банк» про захист прав споживачів, -

В с т а н о в и в :

У лютому 2015 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ПАТ АБ «Експрес-Банк» про захист прав споживачів посилаючись на те, що 24 жовтня 2013 року між сторонами був укладений договір банківського строкового вкладу (депозиту) «Накопичувальний» № 68079-10-04/0209 в національній валюті із сплатою процентів в кінці терміну. Відповідно до п.п.1.1-1.3. договору позивачка внесла вклад в розмірі 35000,00 грн. на строк з 24.10.2013 року по 24.11.2014 року включно. Розмір річних процентів на вклад складав 20 %. Згідно з п.3.3. договору сплата нарахованих відсотків здійснюється в кінці терміну розміщення вкладу. Після закінчення строку дії договору позивачка звернулась до Дніпродзержинського відділення ПАТ «АК «Експрес-Банк» з вимогою про повернення суми строкового вкладу, а також виплати нарахованих процентів по ньому. Однак вклад та проценти по ньому позивачці не повернули. Тому позивач просила стягнути з відповідача заборгованість по вкладу в сумі 42583 грн., що складається з вкладу в сумі 35000,00 грн. і процентів в сумі 7583,00 грн., та моральну шкоду в сумі 10000,00 грн. (а.с. 2-4).

Рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропет-ровської області від 05 червня 2015 року позовні вимоги задоволено частково, з відповідача на користь позивача стягнуто заборгованість за договором строкового банківського вкладу № 68079-10-04/0209 в розмірі 35000,00 грн. та заборгованість за нарахованими процентами по договору в розмірі 7583,00 грн., в позові про стягнення моральної шкоди - відмовлено (а.с.23-24).

В апеляційній скарзі (а.с.50-51,88-89) ПАТ АБ «Експрес-банк» просить рішення суду скасувати, як необґрунтоване і ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, оскільки:

- у порушення ч.4 ст.74 ЦПК України судова повістка отримана відповідачем 04.06.2015 року, тобто менше ніж за добу до призначеного часу судового засідання;

- зазначений позивачем договір банківського строкового вкладу не зареєстрований, не обліковується, рахунки для обліку суми вкладу не відкрито, зазначена сума в договорах банківського вкладу до банку не надходила;

- суд залишив поза увагою те, що заявник не надав до позову розрахунку ціни позову, зокрема, нарахованих процентів в сумі 7583,00 грн., що є порушенням вимог ст.60 ЦПК України.

В іншій частині рішення суду першої інстанції сторонами не оскаржене.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що скарга є необґрунтованою і не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції встановив, що між сторонами укладено договір банківського строкового вкладу, згідно якого позивач передала відповідачу грошові кошти; на звернення позивача після спливу строку дії договору банківського вкладу відповідачем у поверненні грошових коштів та нарахованих процентів по ньому було відмовлено.

Колегія суддів вважає, що такий висновок суду першої інстанції відповідає вимогам закону та матеріалам справи.

З матеріалів справи вбачається, що розгляд справи здійснено та судове рішення ухвалене судом першої інстанції у відсутність представника відповідача.

Як вбачається зі справи, в заяві про відкладення розгляду справи банком наведені інші причини - участь представника в іншій справі (а.с.20).

Відповідно до ч.2 ст.308 ЦПК України не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Відповідно до ч.3 ст.309 ЦПК України порушення норм процесуального права можуть бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Тому доводи апеляційної скарги щодо несвоєчасного отримання банком судової повістки і відсутність часу підготуватися до справи не можуть бути визнані підставою для скасування рішення суду.

Відповідно до ч.1 ст.1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Згідно ч.1 ст.1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад).

Як встановлено судом першої інстанції, 24.10.2013 року між сторонами укладений договір № 68079-10-04/0209 банківського строкового вкладу (депозиту) «Накопичувальний» в національній валюті в розмірі 35000,00 грн. на строк з 24.10.2013 року по 24.11.2014 року із сплатою процентів 20 % річних в кінці терміну.

З матеріалів справи вбачається, що такі висновки суду першої інстанції підтверджуються наданими позивачем договором та випискою по рахунку від 24.10.2013 року на ім'я позивача на суму 35000,00 грн., які завірені підписом начальника Дніпропетровського міського відділення Дніпропетровської філії ПАТ АБ «Експрес-банк» Касілової О.А., яка діяла на підставі доручення від 03.07.2013 року (а.с.6,7).

Доводи апеляційної скарги про те, що такий договір банківського вкладу в банку не зареєстрований, не обліковується, рахунки для обліку суми вкладу не відкрито і зазначена в договорі банківського вкладу сума до банку не надходила, не можуть бути прийняті до уваги.

Як вбачається, по закінченні строку дії вкладу позивач 05.12.2014 року та 30.01.2015 року зверталась до керівництва регіонального відділення банку з заявами про повернення вкладу (а.с.8,9), на що отримала відповіді від 11.02.2015 року та 06.12.2014 року про проведення перевірки слідчим відділом УМВС на Придніпровській залізниці щодо факту укладання вкладу та внесення вкладу до каси банку (а.с.79,81).

З наданих банком письмових документів вбачається, що в провадженні УМВС на Придніпровській залізниці знаходиться кримінальне провадження за № 0000015, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.08.2014 року (а.с.82-83,84,85).

З наданих апеляційному суду копій документів кримінального провадження № 0000015 від 09.08.2014 року вбачається, що до матеріалів кримінального провадження долучений укладений договір № 68079-10-04/0209 банківського строкового вкладу (депозиту) «Накопичувальний» в національній валюті в розмірі 35000,00 грн. на строк з 24.10.2013 року по 24.11.2014 року із сплатою процентів 20 % річних в кінці терміну, а позивач визнана потерпілою у цьому провадженні (а.с.133-156).

З матеріалів справи вбачається, що обставини оформлення та видачі ОСОБА_2 вказаного договору та отримання від неї вказаної грошової суми Касіловою О.А. як начальником Дніпропетровського міського відділення Дніпропетровської філії ПАТ АБ «Експрес-банк» банк не заперечує і не оспорює.

За таких обставин, коли вкладник на підставі договору банківського вкладу передав гроші уповноваженій особі банку, власником грошей став банк і в разі їх викрадення шкоду завдано банку, а не вкладнику.

Тому вкладник вправі вимагати від банку виконання обов'язку за договором банківського вкладу і повернення суми вкладу та процентів за користування ним.

Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 06.04.2016 року у справі № 6-16цс16 щодо спору вкладника з банком про відшкодування шкоди, завданої злочином (викраденням працівником банку вкладу).

Доводи апеляційної скарги про те, що позивач не надала до позову розрахунку нарахованих процентів в сумі 7583,00 грн. не можуть бути враховані.

Відповідно до вимог ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідачем своїх доказів щодо розрахунку нарахованих процентів суду не надано, позовні вимоги позивача та висновки суду першої інстанції в цій частині не спростовані.

З огляду на це колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги про необґрунтованість рішення суду першої інстанції є безпідставними.

Суд першої інстанції всебічно і повно дослідив обставини справи, надав належну оцінку доказам, які надані суду сторонами, і постановив законне і обґрунтоване рішення про задоволення позову.

Порушень матеріального і процесуального права при ухваленні судового рішення не допущено.

Тому підстав для скасування або зміни рішення суду першої інстанції немає.

У зв'язку з викладеним і керуючись ст.ст.307,308,314,315 Цивільного процесуального кодексу України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Акціонерний банк «Експрес-Банк» - відхилити.

Рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропет-ровської області від 05 червня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала Апеляційного суду Дніпропетровської області набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий:

Судді: