РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 700/379/16-ц

Провадження № 2/700/204/16

25 травня 2016 року Лисянський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді: Пічкур С.Д.,

за участю секретаря: Мельніченко Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Лисянка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Боярської сільської ради Лисянського району Черкаської області про визнання права власності на спадкове майно,

встановив:

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове майно після смерті спадкодавця за заповітом, а саме житловий будинок, земельні ділянки та грошові вклади.

В обґрунтування позовних вимог вказує, що 10 листопада 2012 року померла її свекруха ОСОБА_2. Позивач прийняла спадщину як спадкоємець за заповітом, але не може отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом, оскільки право власності на померлу не зареєстроване на будинок та відсутні правовстановлюючі документи, тому за захистом своїх прав звернулася до суду.

В судове засідання позивачка на зявилась, направила суду письмову заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує повністю.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до повного задоволення виходячи з таких підстав.

10 листопада 2012 року ОСОБА_2 померла, що стверджується свідоцтвом про смерть серії І-СР № 199486.

Згідно заповіту від 19 березня 2008 року, посвідченого сільською радою, ОСОБА_2 на випадок смерті все своє майно заповіла ОСОБА_3.

Таким чином, за ст. 1223 ЦК України, позивач є спадкоємцем майна померлої за заповітом.

З довідки сільської ради №164 від 21.03.2014 року вбачається, що позивачка фактично прийняла спадщину, але на спадковий будинок в с. Боярка Лисянського району Черкаської області вул. 50-річячя Перемоги, 60, відсутні правовстановлюючі документи.

За таких обставин, позивачка як спадкоємець за заповітом не може оформити спадщину в нотаріальній конторі, що підтверджується листом Лисянської державної нотаріальної контори від 07.05.2016 року, в звязку відсутністю правовстановлюючих документів.

Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно ч. 4 ст. 25 ЦК України, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті. За таких обставин, в звязку смертю спадкодавця, позивач як спадкоємець позбавлений можливості надати нотаріусу дані про реєстрацію права власності на спадковий будинок та правовстановлюючі документи, оскільки на померлу дане право зареєструвати вже не можливо. Отже, іншим чином захистити свої права та інтереси, окрім як зверненням до суду з даним позовом позивач не має можливості.

Померлій згідно державних актів належать земельна ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства на якій розміщений житловий будинок, але це право власності не зареєстроване в реєстрі Державного земельного кадастру.

Крім того, в державного акті від 19 лютого 2003 року не вірно вказано прізвище власника. Проте, згідно рішення Лисянського районного суду від 02 жовтня 2014 року, що набрало законної сили 13 жовтня 2014 року, встановлено факт належності державного акту серії ІІ-ЧР №045230 від 19 лютого 2003 року померлій ОСОБА_2.

Згідно п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

За викладених обставин, необхідно визнати право власності за позивачем в порядку спадкування не все майно за заповітом, оскільки частинами спадщина не приймається.

Судові витрати позивач просить не стягувати з відповідача.

Виходячи з викладеного, керуючись ст.ст. 16, 25, 392, 1223, 1268, 1296, ЦК України, ст.ст. 2, 3, 6, 7, 8, 10, 18, 57, 157, 158, 159, 174, 179, 196, 208, 209, 213, 214, 215, ЦПК України, суд,

вирішив:

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на житловий будинок з надвірними спорудами в с. Боярка, Лисянського району, Черкаської області по вул. 50-річчя Перемоги, 60.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,40 га. в адмінмежах Боярської сільської ради Лисянського району Черкаської області, що належала померлій ОСОБА_2 на підставі державного акту серії ІІ-ЧР № 045230 від 19 лютого 2003 року.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 0,6000 га. в с. Боярка, Лисянського району, Черкаської області, що належала померлій ОСОБА_2 на підставі державного акту серії ЯК № 406150 від 18 травня 2010 року.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на грошові вклади на рахунку №6055 відкритого у філії-Черкаського облуправління ПАТ «Державний ощадний банк України», ТВБВ №10023/0152 на імя ОСОБА_4.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Черкаської області протягом десяти днів з дня отримання його копії сторонами через Лисянський районний суд.

Суддя С. Д. Пічкур