22-ц/775/474/2016(м)
Категорія 50 Головуючий у 1 інстанції Папаценко П.І.
Доповідач Ігнатоля Т.Г.
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

17 травня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Донецької області у складі:

головуючого - Ігнатоля Т.Г.,

суддів - Мироненко І.П., Принцевської В.П.,

за участю секретаря - Герасимової Г.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Маріуполі справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 20 квітня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У січні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на своє утримання до закінчення навчання в Маріупольському електромеханічному технікумі - по 30 червня 2018 року.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 20 квітня 2016 року позовна заява ОСОБА_1 повернута позивачу та йому роз'яснено що для вирішення спірних правових відносин необхідно звернутись до належного суду.

Не погоджуючись з ухвалою та посилаючись на порушення судом норм процесуального права, ОСОБА_1 просить ухвалу скасувати, а матеріали повернути до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі. Зокрема, посилається на те, що він дійсно зареєстрований за адресою АДРЕСА_3 однак, фактично мешкає і навчається у місті Маріуполі, що підтверджено актом ТОВ «Житло Плюс», перебуванням на обліку у Маріупольській міській лікарні №2.

У відповідності з ч.2 ст.305 ЦПК України, справа розглянута у відсутність відповідача ОСОБА_2, який подав заяву про розгляд справи у його відсутність.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_1, який підтримав доводи скарги та просив її задовольнити, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги та письмові заперечення проти скарги відповідача, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст.312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Повертаючи позовну заяву ОСОБА_1, суд виходив з того, що при подачі позову позивачем порушена територіальна підсудність.

Колегія не може не погодитися з таким висновком, виходячи з наступного.

Як вбачається з позовної заяви та доданих до неї матеріалів, сторони зареєстровані в АДРЕСА_3

Згідно довідки ТОВ «Житло-Плюс» від 18 січня 2016 року позивач ОСОБА_1 мешкає без реєстрації в м. Маріуполі, б. Шевченко, б. 64а, кв. 81 (а.с.8).

Відповідно до акту ТОВ «Житло Плюс» від 18 лютого 2016 року ОСОБА_1 проживає за адресою - АДРЕСА_4 з вересня 2015 року ( а.с. 117).

За загальним правилом цивільно - процесуального закону, позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування (ст.109 ЦПК України).

Відповідно до ч.1 ст. 110 ЦПК України позови про стягнення аліментів, про визнання батьківства відповідача, позови, що виникають з трудових правовідносин, можуть пред'являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.

Якщо суддя, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, встановить, що справа не підсудна цьому суду, заява повертається позивачеві для подання до належного суду, про що постановляється ухвала ( ст. 115 ЦПК України).

Згідно зі ст. 3 Закону України від 11.12.2003 № 1382-IV "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" документи, до яких вносяться відомості про місце проживання та місце перебування особи - паспорт громадянина України, тимчасове посвідчення громадянина України, посвідка на постійне проживання, посвідка на тимчасове проживання, посвідчення біженця, посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту, посвідчення особи, якій надано тимчасовий захист, довідка про звернення за захистом в Україні.

При цьому, місце перебування це адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік (Зміни, станом на 24.12.2015 р. N 921-VIII).

Відповідно до п. 1.1 «Порядку реєстрації місця проживання та місця перебування фізичних осіб в Україні та зразків необхідних для цього документів» ( далі Порядок), який розроблений відповідно до Законів України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", "Про загальний військовий обов'язок і військову службу" цей Порядок визначає процедуру реєстрації місця проживання та місця перебування осіб в Україні, зразки документів, необхідних для реєстрації і зняття з реєстрації місця проживання та місця перебування.

Пунктом 1.2 цього Порядку передбачено, що реєстрація місця проживання або місця перебування особи - це внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру про місце проживання або місце перебування особи із зазначенням адреси, за якою особою може вестися офіційне листування або вручення офіційної кореспонденції.

Відомості про місце проживання та місце перебування особи вносяться до паспорту громадянина України, тимчасового посвідчення громадянина України, посвідки на постійне проживання, посвідки на тимчасове проживання, посвідчення біженця, посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту, посвідчення особи, якій надано тимчасовий захист, довідки про звернення за захистом в Україні.

Відповідно до 4.1 Порядку реєстрація місця перебування особи здійснюється за заявою про реєстрацію місця перебування особи, яка подається особою або її законним представником.

Враховуючи вимоги закону та обставини справи, колегія суддів вважає, що ухвала про повернення позовної заяви є законною та обґрунтованою, оскільки місце проживання позивача зареєстровано в будинку АДРЕСА_3, в місті Маріуполі позивач проживає без реєстрації місця перебування, а тому він звернувся до Жовтневого районного суду міста Маріуполя з порушенням правил територіальної підсудності, які встановлені ч.1 ст. 110 ЦПК України.

Доводи скарги про те, що факт проживання позивача в АДРЕСА_2. підтверджений довідкою житлово - комунального підприємства - ТОВ « Житло Плюс», не спростовує правильність висновку суду першої інстанції, оскільки позивачем не дотриманий порядок реєстрації місця перебування за вказаною адресою.

Крім того, ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 5 квітня 2016 року встановлено факт порушення позивачем правил підсудності при подачі позову. Тому, відповідно до положень ч.3 ст.61 ЦПК України, обставини, встановлені вказаною ухвалою, що набрала законної сили, не підлягають доведенню і не можуть бути не враховані при розгляді апеляційної скарги позивача.

У зв'язку з викладеним, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає відхиленню, а ухвала - залишенню без змін.

Керуючись ст. 303, 307, 313- 315 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 20 квітня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення і може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: Т.Г.Ігнатоля

Судді: І.П.Мироненко

В.П.Принцевська