Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"08" вересня 2016 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Катющенко В.П.

при секретарі - Дудник В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Києві, цивільну справу за позовом: Публічного акціонерного товариства «ВТБ БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач, Публічне акціонерне товариство «ВТБ БАНК», звернулося до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом, в якому просить суд: стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ВТБ БАНК» заборгованість у розмірі 65 475 гривень 74 копійки та суму сплаченого судового збору в розмірі 1 218 гривень 00 копійок.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 04 листопада 2011 року між Публічним акціонерним товариством «ВТБ БАНК» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № R6В. Відповідно до Кредитного договору позивач надав відповідачу кредит в сумі 100 000 гривень. Відповідач зобов'язався повернути кредит в строк до 04 листопада 2016 року або достроково у випадках, передбаченим Кредитним договором. Згідно п. 1.1., 3.3. кредитного договору за користування кредитом Відповідач прийняв зобов'язання сплачувати позивачу 18 відсоток річних. Згідно п.п. 3.4., 3.5., 4.6., 5.3.1. кредитного договору відповідач зобов'язався погашати кредит та проценти за користування кредитом щомісячно наступним чином: щомісячно сплачувати кредит та проценти ануїтетним платежем відповідно до Графіку погашення кредиту, в строк до 8 числа кожного місяця. Так, позивач свій обов'язок по кредитному договору щодо надання відповідачу кредиту виконав, надавши відповідачу одноразово кредит у повному розмірі - 100 000 гривень 00 копійок, що підтверджується меморіальним ордером № 14693 від 04 листопада 2011 року. Однак, відповідач, отримавши суму кредиту, свої зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконав, а саме: прострочив сплату тіла кредиту за період 10 лютого 2015 року - 22 вересня 2015 року в розмірі 15 477 гривень 44 копійок; прострочив сплату відсотків за користування кредитом за період 10 лютого 2015 - 22 вересня 2015 року в розмірі 3 532 гривень 91 копійка. В зв'язку з порушенням умов кредитного договору на адресу відповідача листом № 6056/1-2.25 від 20 липня 2015 року направлено вимогу про дострокове повернення всіє суми заборгованості за кредитним договором. Проте погашення заборгованості відповідач досі не здійснив. Таким чином, зважаючи на невиконання Відповідачем умов Кредитного договору Відповідач повинен сплатити Позивачу загальну суму заборгованості, що відповідно до Розрахунку заборгованості станом на 22 вересня 2015 року становить 65 475 гривень 74 копійки, з них: 31 887 гривень 45 копійка - сума поточної заборгованості за кредитом; 15 477 гривень 44 копійки - прострочена заборгованість за кредитом; 1 489 гривень 25 копійок - інфляційні втрати, нараховані у зв'язку з порушенням зобов'язань щодо повернення кредиту; 150 гривень 12 копійок - 3% річних, нараховані у зв'язку з порушенням зобов'язань щодо повернення кредиту; 3 532 гривень 91 копійка - прострочена заборгованість за відсотками; 47 гривень 07 копійок - 3% річних, нараховані у зв'язку з порушенням зобов'язань щодо сплати відсотків; 546 гривень 87 копійок - інфляційні втрати, нараховані у зв'язку з порушенням зобов'язань щодо сплати відсотків; 349 гривень 37 копійок - сума заборгованості за нарахованими відсотками; 11 995 гривень 26 копійок - сума пені, нарахована у зв'язку з несвоєчасною сплатою відсотків та тілу кредиту в розмірі 0,5% за кожен день прострочення платежу.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просив справу розглядати за відсутності представника позивача, проти заочного розгляду справи не заперечує.

Відповідач в судове засідання не з'явилася, про день, час та місце судового розгляду справи була повідомлена належним чином, відповідно до вимог ст. ст. 74, 75, 76 Цивільного процесуального кодексу України, про причини неявки в судове засідання суд не повідомила.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність представника позивача та відповідача.

У відповідності до ч.2 ст. 197 Цивільного процесуального кодексу України, у зв'язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки.

Як вбачається з матеріалів справи, 04 листопада 2011 року між Публічним акціонерним товариством «ВТБ Банк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № R6В, за яким банк зобов'язався надати позичальнику грошові кошти в порядку та на умовах, зазначених в цьому договорі, а позичальник зобов'язується прийняти кредит, використати його за цільовим призначенням, повернути банку кредит, а також сплатити проценти за користування кредитом, комісійну винагороду та інші платежі в порядку, на умовах та у строки, що встановлені цим договором.

Згідно п.п. 3.1. - 3.5. Розділу 3 кредитного договору, сума та валюта кредиту встановлена у розмірі 100 000 гривень 00 копійок, позичальник зобов'язаний повернути кредит у повному обсязі 04 листопада 2016 року або достроково у випадках, передбачених цим договором. Проценти за користування кредитом нараховуються банком за ставкою 18% річних. Сторони за взаємною згодою, досягнутою при укладанні цього договору, встановили, що розмір визначеної у цьому пункті процентної ставки може змінюватися шляхом укладання договору про внесення змін до цього договору, у випадку і порядку, встановленому п. 5.2.7. цього договору. Також, визначено спосіб повернення кредиту та процентів, а саме: щомісячно, відповідно до Графіка повернення кредиту і сплати процентів та розрахунку вартості сукупних послуг. При цьому, ануїтетні платежі - регулярні рівні щомісячні платежі, що направляються на виконання зобов'язань по цьому договору, а саме повернення суми кредиту і сплати процентів, які розраховуються таким чином, що в кінці строку дії договору за умови виконання зобов'язань позичальником заборгованість повністю повертається. Дата списання банком платежів - 8 число кожного місяця.

Відповідно до п. 4.2. Розділу 4 кредитного договору, проценти за користування кредитом за поточний місяць нараховуються двічі на місяць: 7 числа та в останній робочий день кожного місяця. Період, за який сплачуються проценти - з 8 числа (включно) попереднього місяця по 7 число (включно) поточного місяця.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до п.п. 5.3.1. п. 5.3. Розділу 5 кредитного договору, зобов'язання позичальника: сплатити комісійну винагороду, повернути банку отриманий кредит та сплатити нараховані проценти за користування кредитом у повному обсязі, виконувати інші зобов'язання в порядку та в строки, встановлені цим договором.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Положенням статті 611 Цивільного кодексу України, визначено правові наслідки порушення зобов'язання. Так, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема:

1.припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору;

2.зміна умов зобов'язання;

3.сплата неустойки;

4.відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до п. 7.1. Розділу 7 кредитного договору, у разі прострочення позичальником зобов'язань з повернення кредиту та/або сплати процентів за його користування та/або інших платежів згідно з умовами договору позичальник зобов'язаний сплатити на користь банку пеню за кожен день прострочення у розмірі 0,5% від суми прострочених зобов'язань за кожен день прострочки.

Відповідно до вимог ст.625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, а також боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Як вбачається з матеріалів справи, з боку кредитора ПАТ «ВТБ Банк» були виконані умови кредитного договору в частині надання кредиту, що підтверджується меморіальним ордером № 14693 від 04 листопада 2011 року, при цьому відповідачем були порушені умови кредитного договору, у зв'язку з чим, згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості, станом на 22 вересня 2015 року заборгованість відповідача за кредитним договором № R6В становить 65 475 гривень 74 копійки, з них: 31 887 гривень 45 копійка - сума поточної заборгованості за кредитом; 15 477 гривень 44 копійки - прострочена заборгованість за кредитом; 1 489 гривень 25 копійок - інфляційні втрати, нараховані у зв'язку з порушенням зобов'язань щодо повернення кредиту; 150 гривень 12 копійок - 3% річних, нараховані у зв'язку з порушенням зобов'язань щодо повернення кредиту; 3 532 гривень 91 копійка - прострочена заборгованість за відсотками; 47 гривень 07 копійок - 3% річних, нараховані у зв'язку з порушенням зобов'язань щодо сплати відсотків; 546 гривень 87 копійок - інфляційні втрати, нараховані у зв'язку з порушенням зобов'язань щодо сплати відсотків; 349 гривень 37 копійок - сума заборгованості за нарахованими відсотками; 11 995 гривень 26 копійок - сума пені, нарахована у зв'язку з несвоєчасною сплатою відсотків та тілу кредиту в розмірі 0,5% за кожен день прострочення платежу.

Відповідно до п.п. 5.2.2. п. 5.2. Розділу 5 кредитного договору, банк має право вимагати від позичальника здійснити дострокове повернення кредиту протягом 30 календарних днів з дати відправлення позичальнику відповідного повідомлення банку з вимогою дострокового повернення або у інші строки, передбачені умовами цього договору.

Як вбачається з матеріалів справи, 20 липня 2015 року позивачем на адресу відповідача було направлено лист-вимогу про виконання порушеного зобов'язання та сплати заборгованості. В той же час, дана вимога залишилася поза увагою відповідача та заборгованість за кредитним договором погашена не була.

Відповідно до ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

У відповідності до ст. 212 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

За таких обставин, враховуючи порушення позичальником умов кредитного договору в частині сплати кредиту, відсотків за користування кредитними коштами, а також враховуючи відсутність будь-яких заперечень щодо заявлених позовних вимог з боку відповідача, суд приходить до висновку, що цивільне (майнове) право позивача по отриманню від відповідачів кредитної заборгованості, відсотків, пені, 3% річних та інфляційних втрат підлягає судовому захисту в порядку визначеному пунктом 5 частини 2 статті 16 ЦК України, а відповідно позов Публічного акціонерного товариства «ВТБ БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості підлягає задоволенню в повному обсязі.

Крім того, в порядку ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення судовий збір у розмірі 1218 гривень 00 копійок, який було сплачено позивачем при поданні позовної заяви до суду.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 526, 610, 611, 612, 625, 629, 1054 Цивільного кодексу України, Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30 березня 2012 року № 5, ст.ст. 10, 14, 60, 88, 197, 209, 212-215, 218, 294 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов Публічного акціонерного товариства «ВТБ БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «ВТБ БАНК» заборгованість за кредитним договором № R6В від 04 листопада 2011 року у розмірі 65 475 гривень 74 копійки та судовий збір у розмірі 1 218 гривень 00 копійок, а всього 66 693 (шістдесят шість тисяч шістсот дев'яносто три) гривні 74 (сімдесят чотири) копійки.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: