Справа № 355/417/16-ц Головуючий у І інстанції Литвиненко О. Л.
Провадження № 22-ц/780/3928/16 Доповідач у 2 інстанції Олійник В. І.
Категорія 26 06.09.2016
УХВАЛА

Іменем України

06 вересня 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області в складі:

Головуючого - судді Олійника В.І.,

суддів: Волохова Л.А., Лівінського С.В.,

при секретарі Воробей В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Баришівського районного суду Київської області від 18 травня 2016 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и л а :

У квітні 2016 року позивач - ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду із зазначеним позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, який обґрунтовував тим, що відповідно до укладеного договору №б/н від 22 червня 2015 року ОСОБА_2 отримав кредит у розмірі 26656 грн. 68 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Позивач свої зобов'язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме, надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, у зв'язку з чим станом на 15.02.2016 року має заборгованість в розмірі 38120 грн. 47 коп., яка складається із: заборгованості за кредитом в розмірі 26656 грн. 68 коп., заборгованості по процентах за користування кредитом в розмірі 3185 грн. 46 коп., заборгованості за пенею та комісією в розмірі 5797 грн. 56 коп., а також штрафу в розмірі 2480 грн. 77 коп.

Просив стягнути з ОСОБА_2 на його користь заборгованість у розмірі 38120 грн. 47 коп. та судові витрати в розмірі 1378 грн.

Рішенням Баришівського районного суду Київської області від 18 травня 2016 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитом в розмірі 26656 грн. 68 коп., заборгованість по процентах за користування кредитом в розмірі 3185 грн. 46 коп., заборгованість за пенею та комісію в розмірі 5797 грн. 56 коп., штраф в розмірі 2480 грн. 77 коп., всього стягнуто 38120 грн. 47 коп. та 1378 грн. судового збору.

На зазначене рішення ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права, неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи та невідповідність висновків суду обставинам справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи позов, суд дійшов висновку, що ОСОБА_2 належним чином не виконує умов договору.

Такі висновки суду відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог-відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 610 ЦК України визначено, що порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Судом встановлено, що 20 лютого 2013 року між сторонами укладений договір, який складається із заяви позичальника та умов і правил надання банківських послуг. 22.06.2015 року ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_2 уклали генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт, за умовами якої банк надав ОСОБА_2 кредит в розмірі 26656 грн. 68 коп. на строк 36 місяців від 22.06.2015 року до 30.06.2018 року у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,5% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи від 1 до 25 числа кожного місяця відповідач надає банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом. У разі порушення строків погашення заборгованості, починаючи від 32 дня порушення ОСОБА_3 сплачує банку штраф в розмірі 2480 грн. 77 коп. Підписанням Генеральної угоди відповідач погодився, що Генеральна угода разом зі запропонованими ПАТ КБ «Приватбанк» Умовами і правилами складає кредитний договір.

Встановлено, що в порушення умов договору відповідач не виконує взяті на себе зобов'язання, у зв'язку з чим станом на 15.02.2016 року має заборгованість в розмірі 38120 грн. 47 коп., яка складається із: заборгованості за кредитом в розмірі 26656 грн. 68 коп., заборгованості по процентах за користування кредитом в розмірі 3185 грн. 46 коп., заборгованості за пенею та комісією в розмірі 5797 грн. 56 коп. та штрафу в розмірі 2480 грн. 77 коп.

З огляду на вищенаведене, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку щодо задоволення позовних вимог.

Таким чином, доводи апеляційної скарги про порушення судом норм матеріального і процесуального права безпідставні, спростовуються матеріалами справи та висновками суду, викладеними в рішенні.

Перевіряючи законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги та враховуючи, що обставини справи судом встановлені відповідно до наданих пояснень сторін та письмових доказів, що містяться в матеріалах справи, колегія суддів приходить до висновку, що рішення постановлене з дотриманням вимог матеріального і процесуального права, а тому апеляційну скаргу слід відхилити, а рішення суду залишити без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Баришівського районного суду Київської області від 18 травня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: