Справа №443/607/16-ц Провадження №2/443/316/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ (ЗАОЧНЕ)

20 травня 2016 року Жидачівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого - судді Сидорака Б.Г.

за участю секретаря Шальвіри І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Жидачеві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

встановив:

01.04.2016 року позивачка ОСОБА_1 звернулась до Жидачівського районного суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем ОСОБА_2, мотивуючи позовні вимоги тим, що 11.08.1990 року уклала із ним шлюб від якого у них народилось двоє дітей: син ОСОБА_3,1991 року та син ОСОБА_4,1996 року, які на даний час є повнолітніми. Через те, що відповідач допустив подружню зраду та фактично три роки проживає із іншою жінкою, вона вирішила шлюб розірвати. Також просила після розірвання шлюбу залишити їй набуте у шлюбі прізвище .

У судове засідання позивачка не з"явилась, через канцелярію суду подала заяву, в якій просила справу розглядати за її відсутності, оскільки повторно з"явитись у судове засідання не має змоги, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити.

Представник позивачки ОСОБА_1 за договором про надання правової допомоги адвокат Цюмрак М.Д. у судовому засіданні позовні вимоги своєї довірительки підтримав та просив їх задовольнити із підстав, вказаних у позові.

Відповідач, будучи у встановленому порядку повідомлений про час та місце судового розгляду шляхом отримання судових повісток, що стверджується зворотніми повідомленя про вручення поштового відправлення, на виклики суду повторно не з"явився, причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у його відсутності не подав, у зв"язку з чим, суд, за згодою представника позивачки, ухвалив проводити заочний розгляд справи з ухваленням заочного рішення суду.

Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно із свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_1, яке видано Жирівською сільською радою Жидачівського району Львівської області 11 серпня 1990 року, цього дня уклали шлюб ОСОБА_2 та ОСОБА_1, якій після укладення шлюбу присвоєно прізвище ОСОБА_1 (а.с.4).

Від подружнього життя у сторін народились да сини ОСОБА_3 та ОСОБА_4, що є повнолітніми.

Відповідно ст.24 СК України шлюб має ґрунтуватись на вільній згоді жінки та чоловіка. При цьому ч.3 та ч.4 ст.56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушування подружжя до збереження шлюбних стосунків чи їх припинення є неприпустимим і є порушенням права на свободу та особисту недоторканість.

Судом на підставі матеріалів справи встановлено, що відносини між сторонами не склалися, вони не спілкуються, не підтримують ніяких відносин, не проживають три роки спільно, фактично сімейні відносини між сторонами відсутні. Позивачка не має бажання зберегти сім'ю та перебувати у шлюбі надалі через подружню зраду відповідача, втрату почуттів.

Таким чином, суд приходить до висновку, що з огляду на вказані обставини застосування будь-яких заходів щодо примирення подружжя, як це передбачає ст.111 СК України, є недоцільним і суперечить інтересам сторін та моральним засадам суспільства.

Відповідно до ч.1 ст.110 СК України суд може розірвати шлюб за позовом одного із подружжя.

Отже, встановивши об'єктивні підстави для розірвання шлюбу, передбачені ст.112 СК України, а саме те, що примирення між подружжям неможливе через втрату почуття взаємної любові, фактичне припинення спільних зобов'язань щодо піклування про побудову сімейних відносин на почуттях поваги, дружби, взаємодопомоги, утвердження в сім'ї взаємоповаги, втрату почуття відповідальності подружжя один перед одним, як того вимагає ст.55 СК України, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, що має важливе значення, бажання зберегти сім'ю у позивачки відсутнє, що є підставою для розірвання шлюбу, оскільки перешкод, передбачених ч.2 ст.110 СК України, для цього не встановлено.

Оскільки позивачка внаслідок укладення шлюбу набула прізвище ОСОБА_1, тому вона відповідно до ст.113 СК України і надалі вправі іменуватись цим прізвищем.

Керуючись ст.ст.5,6,10,82,88,107,208,215,224-226 ЦПК України, і на підставі ст.ст.110,112, 113 Сімейного кодексу України, суд,-

вирішив:

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, який зареєстровано 11 серпня 1990 року у Жирівській сільській раді Жидачівського району Львівської області, актовий запис №22.

Після розірвання шлюбу позивачці ОСОБА_1 залишити набуте у шлюбі прізвище.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку можна подати протягом десяти днів з дня отримання копії заочного рішення.

Заочне рішення може бути оскаржено позивачкою до Апеляційного суду Львівської області через Жидачівський районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Головуючий-суддя _______________________

20.05.2016