Справа № 456/4256/15 Головуючий у 1 інстанції: Гулкевич О.В.
Провадження № 22-ц/783/1964/16 Доповідач в 2-й інстанції: Крайник Н. П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючої: Крайник Н.П.

суддів: Мікуш Ю. Р., Мельничук О. Я.

при секретарі: Куцику І.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 22 грудня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Державної адміністрації залізничного транспорту України про поновлення на роботі, стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди, -

в с т а н о в и л а:

Оскаржуваним рішенням у задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду оскаржив ОСОБА_2.

Вважає його незаконним, необґрунтованим та таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права та з неповним з»ясуванням усіх обставин справи.

У апеляційній скарзі зазначає, що відповідачем не доведено, а судом не з»ясовано в чому полягає невиконання ним, як керівником підприємства, умов контракту щодо неефективного використання та збереження закріпленого за ним державного майна та прибутку, що стало підставою для звільнення його з роботи. Крім того, в наказі про його звільнення не зазначено, які конкретно умови контракту ним було порушено або не виконано. Також суд першої інстанції безпідставно відмовив у задоволенні клопотання про залучення в якості третьої особи ДП «Стрийський вагоноремонтний завод», яке могло надати докази виконання ним умов контракту щодо ефективного збереження державного майна.

Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким позов задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних мотивів.

Відповідно до вимог ст.ст. 11, 59, 60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. При цьому кожна із сторін зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно положень ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обгрунтованим. Законим є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з»ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ч.3 ст. 21 КЗпП України контракт є особливою формою трудового договору, в якому строк його дії, права, обов»язки і відповідальність сторін, умови матеріального забезпечення й організації роботи працівника, умови розірвання договору, зокрема дострокового, можуть установлюватися угодою сторін.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 36 КЗпП України підставами припинення трудового договору є підстави, передбачені контрактом.

Згідно Положення «Про порядок укладання контракту з керівником підприємства, що є у державній власності», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 203 від 19.03.1993р., у контракті передбачаються: строк його дії; вимоги про збереження державного майна; права, обов»язки та відповідальність сторін (у тому числі матеріальна); умови матеріального забезпечення і організації праці (виконання робіт); умови розірвання контракту; соціально-побутові та інші умови, необхідні для виконання прийнятих на себе зобов»язань, з урахуванням галузевих особливостей та фінансового стану підприємства.

Пунктом 13 постанови Пленуму № 9 від 06.11.1992 року «Про практику розгляду судами трудових спорів» передбачено, що вирішуючи позови про поновлення на роботі осіб, звільнених за п. 8 ст. 36 КЗпП, суди повинні мати увазі, що на підставі цієї норми припиняється трудовий договір при наявності умов, визначених сторонами в контракті для його розірвання. Відповідно до п. 18 даної зазначеної Постанови, при розгляді справ про поновлення на роботі судам необхідно з»ясувати, з яких підстав проведено звільнення працівника згідно з наказом (розпорядженням), перевіряти їх відповідність законові.

Встановлено, що 09.06.2011 року наказом Укрзалізниці від 09.06.2011 року № 918/ос ОСОБА_2 призначено директором державного підприємства «Стрийський вагоноремонтний завод» та з ним 09.06.2011 року укладено контракт №774, відповідно до умов якого ОСОБА_2 зобов»язувався здійснювати поточне управління підприємством, забезпечувати його прибуткову діяльність, здійснювати ефективне використання і збереження закріпленого за підприємством державного майна (п.п.6,7,8 контракту).

Відповідно до підписаної сторонами 05.03.2013 року додаткової угоди до Контракту від 09.06.2011 року № 774 у зв»язку зі зміною нумерації пункти 14-35 контракту слід вважати пунктами 15-36 контракту відповідно. Пункт 26 контракту вважається пунктом 27 та містить підпункт «й».

Встановлено, що на підставі наказу Укрзалізниці від 03.06.2015 року № 174-Ц/од органом внутрішнього фінансового контролю Укрзалізниці у червні 2015 року проводилась перевірка окремих питань фінансово-господарської діяльності державного підприємства «Стрийський вагоноремонтний завод» за період з 01.01.2014 року по 01.06.2015 року.

Вибірковою перевіркою окремих питань фінансово-господарської діяльності ДП «Стрийський вагоноремонтний завод» за період з 01.01.2014 року по 01.06.2015 року встановлено, що на підприємстві не затверджені нормативні документи, що регулюють питання підготовки, прийняття рішень та здійснення контролю щодо реалізації залізничного рухомого складу, а також не забезпечено організацію контролю за використанням майна підприємства. Крім того, не визначено відповідальних осіб за належне оформлення та опрацювання матеріалів щодо розпорядження майном підприємства; оформлення матеріалів з питань відчуження (продажу, списання та інших способів розпорядження майном) здійснюється випадково визначеними особами без залучення фахівців юридичної служби.

За результатами проведеної комісією Укрзалізниці перевірки окремих питань фінансово-господарської діяльності державного підприємства «Стрийський вагоноремонтний завод» за період з 01.01.2014 року по 01.06.2015 року складено довідку від 18.06.2015 року (а.с.73-95) з якої вбачається, що комісією встановлено неодноразове невиконання керівником підприємства ОСОБА_2 умов контракту, неефективне використання та збереження закріпленого за підприємством державного майна та прибутку.

За невиконання умов контракту, яке полягає в неефективному використанні та збереженні державного майна, наказом Укрзалізниці від 26.08.2015 року № 776/ос директора ДП «Стриийський вагоноремонтних завод», ОСОБА_2, звільнено з роботи 26.08.2015 р. на підставі п.8 ч.1 ст.36 КЗпП України та підпункту «й» контракту від 09 червня 2011 року № 774. Дію контракту припинено з 26.08.2015 року.

Звільнення ОСОБА_2 з роботи проведено з дотриманням Порядку погодження з Головою Ради міністрів Автономної Республіки Крим, головами місцевих державних адміністрацій призначення на посади та звільнення з посад керівників підприємств, установ та організацій, що належать до сфери управління міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 09.10.2013 року № 818.

Як вбачається з матеріалів справи, у такій відсутні докази на спростування доводів відповідача про порушення позивачем умов контракту, а відтак висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для поновлення позивача на роботі є обґрунтованим, відповідає дійсним обставинам справи та матеріалам справи.

Доводи скарги правильних висновків суду не спростовують. Підстав для задоволення скарги та скасування рішення суду колегі суддів не вбачає.

Керуючись ст. 303, 307, 308, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 22 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: Крайник Н. П.

Судді: Мікуш Ю. Р.

Мельничук О. Я.