Номер провадження 2/754/3358/16
Справа №754/5204/16-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

27 вересня 2016 року м. Київ

Деснянський районний суд міста Києва у складі: головуючого судді Петріщевої І.В., при секретарі судового засідання Нескородяній О.Д., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Київської міської ради, третя особа: Житлово-будівельний кооператив "Молодіжний-10", про визнання права власності в порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулись до Деснянського районного суду міста Києва з зазначеною позовною заявою, в якій просять визнати за ними право власності на двокімнатну квартиру № 49, загальною площею 55,4 кв.м., житловою площею 28,9 кв.м., що розташована в АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом, зазначивши, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла їх матір ОСОБА_4, після її смерті відкрилася спадщина на квартиру АДРЕСА_1, за життя ОСОБА_4, заповіт не складала, єдиними спадкоємцями померлої є рідні сини ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

Позивачі у судове засідання не з'явилися, звернувшись до суду з заявою, в якій просять розглядати справу без їх участі, позовні вимоги підтримали у повному обсязі.

Представник відповідача Київської міської Ради у судове засідання не з'явився, звернувшись до суду з заявою про розгляд справи за відсутністю представника, надавши письмові пояснення в яких зазначив, що згідно з поданими документами позивачі є рідними синами спадкодавця, відповідно до ст. 1261 ЦК України належить до першої черги спадкоємців за законом, просив суд прийняти рішення згідно норм чинного законодавства.

Представник Житлово-будівельного кооперативу "Молодіжний-10" у судове засідання не з'явився, звернувшись до суду з заявами про розгляд справи без їх участі.

Суд перевіривши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, враховуючи їх належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_4, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 24).

У провадженні приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Алейнік Любов Олексіївни знаходиться спадкова справа №6/2016 щодо майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4, що підтверджується копією витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі та копією спадкової справи (а.с. 106-126).

ОСОБА_4 дійсно з 09.08.1984 р. по день своєї смерті проживала та була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1, та знята з реєстраційного обліку 22.05.2012 року як померла, що підтверджується довідкою №19 від 24.03.2016 року Житлово-будівельного кооперативу "Молодіжний-10" (а.с. 114).

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є рідними синами ОСОБА_4, що підтверджується копією свідоцтв про народження (а.с. 12, 13).

Станом на 24.03.2016 року у квартирі АДРЕСА_1 мешкають та зареєстровані ОСОБА_1 та ОСОБА_2, що підтверджується Довідкою №17 від 24.03.2016 року Житлово-будівельного кооперативу "Молодіжний-10" (а.с. 27).

26.04.1984 року Виконавчим комітетом Київської міської ради народних депутатів виданий Ордер №042122 серія Ж, ОСОБА_6 на право заняття двокімнатної квартири №49, загальною житловою площею 28,9 кв. м., в будинку АДРЕСА_1. Ордер виданий на підставі рішення виконавчого комітету Київської міської Ради народних депутатів від 21.03. 1984 року №301/1 (а.с. 14).

ОСОБА_6 перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4 з 19 листопада 1981 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с. 15).

ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 17).

Спадкоємцями майна ОСОБА_6, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3, в рівних частках є дружина ОСОБА_4, сини ОСОБА_1 та ОСОБА_2, що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 06.12.1990 року, виданого нотаріусом Першої Київської державної нотаріальної контори (а.с. 18).

Відповідно копії свідоцтва про право власності, виданого 06.12.1990 року нотаріусом Першої Київської державної нотаріальної контори, 1/2 частка майна, після смерті ОСОБА_6, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3, належить ОСОБА_4 на праві власності, як частка в спільному майні, набутому подружжям за час шлюбу, а саме: паєнакопичення в розмірі 3681,10 руб, яке знаходиться в Житлово-будівельному кооперативі "Молодіжний-10", Дніпровського району, м. Києва (а.с. 19).

Відповідно Витягу з рішення №219 Виконавчого комітету Київської міської ради народних депутатів від 03.03.1992 року про вирішення окремих житлових питань, квартира АДРЕСА_1 закріплена за ОСОБА_4, відповідно протокола житлової комісії №78/4 від 26.12.1991 року (а.с. 20).

ОСОБА_4 є власником кооперативної квартири АДРЕСА_1, та членом кооперативу з 26.12.1991 року на підставі рішення виконавчого комітету Київської міської ради народних депутатів №219 від 03.03.1992 року, сума пайового внеску за квартиру нею була повністю сплачена, що підтверджується Довідкою №19, виданою 25.03.2016 року Житлово-будівельним кооперативом "Молодіжний-10" та копією архівного витягу (а.с. 21, 23).

Згідно з інформаційною довідкою Київського міського бюро технічної інвентаризації квартира АДРЕСА_1 на праві власності не зареєстрована (а.с. 123).

ОСОБА_1 та ОСОБА_2, у встановлений законодавством термін, звернулися до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Алейнік Любов Олексіївни з заявою про прийняття спадщини, що підтверджується Заявою №15 від 26.03.2016 року (а.с. 108).

06 квітня 2016 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Алейнік Любов Олексіївни з відповідною заявою про видачу їм свідоцтва про право на спадщину за законом (в рівних долях кожному) на майно, у тому числі на вищезазначену квартиру, що підтверджується Заявою №17 від 06.04.2016 року (а.с. 124).

06 квітня 2016 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Алейнік Любов'ю Олексіївною, була винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом (в рівних долях кожному) на квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, в якій зазначено, що нотаріус не може видати свідоцтво про право на спадщину у зв'язку з тим, що правовстановлюючий документ на успадковану квартиру відсутній (а.с. 26).

Спадкові відносини регулюються Цивільним кодексом України, законами України від 2 вересня 1993 року N 3425-XII "Про нотаріат", від 23 червня 2005 року N 2709-IV "Про міжнародне приватне право", іншими законами, а також прийнятими відповідно до них підзаконними нормативно-правовими актами.

Відповідно до п. 8 постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", у разі смерті члена житлово-будівельного кооперативу, якщо спадкодавець повністю вніс пайовий внесок, то до складу спадщини включається відповідно квартира.

Судом встановлено, що сума пайового внеску за квартиру АДРЕСА_1 ОСОБА_4 була сплачена у повному обсязі, що підтверджується даними копії довідки Житлово-будівельного кооперативу "Молодіжний-10" №19 від 25.03.2016 (а.с. 21).

Відповідно до ч. 3 ст. 384 Цивільного Кодексу України у разі викупу квартири член житлово-будівельного (житлового) кооперативу стає її власником.

Відповідно до ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього майна.

Відповідно до п. п. 5 ч. 1 ст. 19 Закону України "Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень", державна реєстрація прав проводиться на підставі рішень судів, що набрали законної сили.

Згідно зі статтею 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шести місяців з дня відкриття спадщини не заявив про відмову від неї.

Стаття 1222 Цивільного кодексу України передбачає, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 549 цього Кодексу спадкоємець вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1223 Цивільного кодексу України, право на спадкування мають особи визначені у заповіті, а у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 Цивільного кодексу України.

Відповідно до статті 1258 Цивільного кодексу України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Відповідно до статті 1261 Цивільного кодексу України, до першої черги спадкоємців за законом належать діти спадкодавця, у тому числі народжені після його смерті, другий з подружжя, який пережив спадкодавця, а також батьки спадкодавця.

Відповідно до матеріалів справи позивачі належать до першої черги спадкоємців за законом.

Згідно ч. 1 ст. 1267 Цивільного кодексу України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними.

Згідно із статтею 1220 Цивільного кодексу України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно статті 3 Цивільного Процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

За таких обставин, на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд приходить до висновку про задоволення позовної заяви.

На підстав викладеного, керуючись ст.ст. 4, 10, 11, 27, 60, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК України, ст.ст. 392, 1216-1223, 1261, 1269, 1270, ЦК України,

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право власності у рівних частках на двокімнатну квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 55,4 кв.м., житловою площею 28,9 кв.м., у порядку спадкування за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Суддя Петріщева І.В.