Справа № 498/319/16-ц
Номер провадження 2/498/136/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2016 року смт. Велика Михайлівка

Великомихайлівський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді: Рімашевської О.В.,

за участю секретаря судового засідання Правда Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Велика Михайлівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до територіальної громади в особі Кіровської сільської ради, про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачі звернулись до суду з позовом, в обґрунтування якого зазначили, що 08.08.2015 року помер ОСОБА_3, якому за життя на праві власності належала земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Кіровської сільської ради. 07.10.2014 року ОСОБА_3 склав заповіт, яким належну йому на праві власності земельну ділянку заповів позивачам в рівних частках. 12 січня 2016 року позивачі звернулись до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини, але отримати свідоцтво про прийняття спадщини в нотаріальній конторі не змогли, оскільки ОСОБА_3 за життя втратив оригінал Державного акту на право власності на земельну ділянку, у зв»язку з чим в нотаріальній конторі не може бути належним чином підтверджено право власності спадкодавця на спадкове майно. Посилаючись на наведені обставини, порушення їх прав спадкоємців, неможливість вирішення питання в позасудовому порядку, позивачі просять суд визнати за ними в порядку спадкування за заповітом, право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею по 2,935 га за кожним шляхом поділу в рівних долях спадкового майна земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Кіровської сільської ради Великомихайлівського району Одеської області, площею 5,87 га, кадастровий номер :01:002:0035.

Позивачі в судове засідання не з'явились, про дату розгляду справи повідомлялись належним чином.

Представник позивачів в судове засідання не з»явився, надав заяву, в якій підтримав заявлені вимоги в повному обсязі та просив розглядати справу за його відсутності.

Голова Кіровської сільської ради в судове засідання не зявився, через канцелярію надав заяву, в якій визнав заявлений позов та просив розглянути справу за його відсутності.

Враховуючи, що сторони були належним чином повідомлені про дату розгляду справи, надали клопотання про розгляд справи за їх відсутністю, суд вирішив можливим розглянути справу за відсутністю сторін та ухвалити рішення на підставі письмових матеріалів справи.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного.

Відповідно до ст. 15 ЦПК України розгляд даної справи належить до компетенції суду.

Згідно вимог ч. ч. 3, 4 ст. 10 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Судом встановлено, що 08 серпня 2015 року помер ОСОБА_4, що підтверджено копією свідоцтва про смерть серії І-ЖД № 429407, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби по Великомихайлівському району Великомихайлівського міжрайонного управління юстиції в Одеській області (а.с.9).

За життя ОСОБА_4 склав заповіт, яким заповів належну йому земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розміром 5,87 га, розташовану на території Кіровської сільської ради, в рівних долях ОСОБА_1 та ОСОБА_2. Заповіт був посвідчений селищним головою Цебриківської селищної ради Великомихайлівського району Одеської області, зареєстрований в реєстрі за № 48. Станом на 26.11.2015 року заповіт не змінено та не відмінено (а.с.10).

Факт належності спадкодавцю ОСОБА_4 земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 5,87 га, розташованої на території Кіровської сільської ради, підтверджений копією Державного акту на право власності на земельну ділянку, виданого на підставі розпорядження райдержадміністрації Великомихайлівського району Одеської області від 06.02.2004 року № 35/А-2004 (а.с.16)

Крім того, факт належності спадкодавцю ОСОБА_4 спадкового майна підтверджується інформацією відділу Держгеокадастру у Великомихайлівському районі Одеської області від 04.04.2016 року № 9-1512-013-1025/2-16, в якій зазначено, що згідно з наявних книг реєстрацій державних актів на право власності на земельну ділянку станом на 31.12.2012 року за ОСОБА_4 зареєстрована земельна ділянка площею 5,87 га згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ОД №071992 від 23.09.2004 року, кадастровий номер :01:002:0035.

На підставі вказаних документів суд вважає встановленим, що після смерті спадкодавця ОСОБА_4 відкрилась спадщина за заповітом на земельну ділянку, яка є предметом позову; позивачі є спадкоємцями за заповітом.

Порядок спадкування за заповітом регламентований главою 85 ЦК України.

Відповідно до ч.1,3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, як що протягом шести місяців він не заявив про відмову від неї.

Судом встановлено, що на момент смерті спадкодавець проживав з матір»ю ОСОБА_5, що вбачається із довідки виконкому Цебриківської селищної ради № 3100 від 26.11.2015 року, але ОСОБА_5 в нотаріальній конторі відмовилась від одержання обов»язкової частки у спадщині на користь позивачів, що підтверджено її заявою в спадковій справі № 03/2016, копія якої додана до матеріалів справи.

Також із матеріалів спадкової справи № 03/2016 вбачається, що позивачі належним чином звернулись до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини за заповітом спадкодавця, але їм було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_4 у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно.

Таким чином суд встановив, що позивачі, які є спадкоємцями за заповітом, належним чином прийняли спадщину , але у видачі свідоцтва про прийняття спадщини позивачам було відмовлено через втрату правовстановлюючого документу на спадкове майно.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов"язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.

Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах на спадкування», Відповідно до статті 1225 ЦК ( 435-15 ) право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. П. 23 вказаної Постанови передбачено, що Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають . У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Враховуючи, що позивачі є спадкоємцями за заповітом після смерті ОСОБА_4, в судовому засіданні підтверджено право власності спадкодавця на спадкове майно, позивачі належним чином прийняли спадщину, але отримати свідоцтво про спадщину в нотаріальній конторі не мають можливості через втрату спадкодавцем оригіналу правовстановлюючого документу на підтвердження права власності на спадкове майно, що позбавляє їх можливості реалізувати свої права спадкоємців у позасудовому порядку, з огляду на те, що право позивачів на дану спадщину ніким не оспорюється, суд вважає за необхідне визнати за позивачами право власності в рівних частинах, по 1/2 частині за кожним, на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Кіровської сільської ради Великомихайлівського району Одеської області, площею 5,87 га, кадастровий номер :01:002:0035, як на спадкове майно за правом спадкування за заповітом після померлого 08 серпня 2015 року ОСОБА_4.

Вимоги позивачів про визнання за ними права власності на земельні ділянки площами по 2,935 га за кожним шляхом поділу спадкового майна задоволенню не підлягають, оскільки об»єктом права спадкування є земельна ділянка площею 5,87 га, при спадкуванні визначаються ідеальні долі спадкового майна, право на які має кожен спадкоємець, поділ земельної ділянки в натурі не входить до компетенції суду.

На підставі ст. ст. 328,1218,1223,1225, 1268, 1270 ЦК України, керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 212-215 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 до територіальної громади в особі Кіровської сільської ради, про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право власності в рівних частинах, по 1/2 частині за кожним, на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Кіровської сільської ради Великомихайлівського району Одеської області, площею 5,87 га, кадастровий номер :01:002:0035, як на спадкове майно за правом спадкування за заповітом після померлого 08 серпня 2015 року ОСОБА_4.

В задоволенні позову в іншій частині відмовити за необґрунтованістю вимог.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Одеської області протягом десяти днів з дня його проголошення через Великомихайлівський районний суд Одеської області.

Суддя: О.В.Рімашевська