Справа № 495/4011/16-ц
рішення

ІМЕНЕМ УКрАЇНи

28 листопада 2016 року м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області

у складі: головуючого - судді Заверюха В.О.,

при секретарі Червинській І.В.,

за участю позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Білгород-Дністровському Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ДП санаторій "Затока" курортно-санаторних закладів профспілок України" про стягнення заборгованості по заробітній платі, -

В С Т А Н О В И В:

23.05.2016 року ОСОБА_1 звернувся до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з позовом, в якому просить суд:

- винести рішення про стягнення з ДП санаторій "Затока" курортно-санаторних закладів профспілок України" заборгованості по заробітній платі на підставі невидачі трудової книжки і заборгованості по заробітній платі.

Свої вимоги ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що 15 травня 2005 року він поступив на роботу до ДП санаторій "Затока" курортно-санаторних закладів профспілок України".

31 липня 2005 року був звільнений з займаної посади за власним бажанням, однак при звільненні не отримав належним чином оформлену трудову книжку та остаточний розрахунок по заробітній платі.

На підставі наведеного позивач просить позов задовольнити.

Позивач в судовому засіданні позов підтримав, просив його задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача повідомлялася належним чином про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність. 27.09.2016 року від представника відповідача - ОСОБА_2 на адресу суду надійшли заперечення по справі, згідно яких позивач просить відмовити у задоволенні позову у повному обсязі, мотивуючи тим, що при працевлаштуванні на ДП санаторій "Затока" курортно-санаторних закладів профспілок України" ОСОБА_1 не надав свою раніше оформлену трудову книжку, у зв'язку з чим була заведена інша трудова книжка, яку він відмовився отримувати при звільненні, про що 30.09.2005 року було складено акт.

Вислухавши пояснення позивача та дослідивши письмові докази по справі суд вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до наказу №70 від 17 травня 2005 року ОСОБА_1 був прийнятий на посаду юрисконсульта ДП «Санаторій «Затока» з 18 травня 2005 року на сезон з випробувальним строком два тижня з окладом 524 грн. (а.с. 23)

30.09.2005 року ОСОБА_1 звільнено з посади юрисконсульта ДП «Санаторій «Затока» на підставі п. 2 ст. 36 КЗпПУ - закінчення строку трудового договору, що підтверджується наказом від30 вересня 2005 року №230. (а.с. 22)

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Заперечуючи проти задоволення позову, представник відповідача надав копію рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 22 листопада 2011 по справі №2-3490/11 за позовом ОСОБА_1 до ДП «Санаторій «Затока» ЗАТ "Укрпрофоздоровниця" про скасування акту про відмову в отриманні трудової книжки, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено у повному обсязі.

Крім того, зазначеним рішенням встановлено, що на вимогу ДП «Санаторій «Затока» ЗАТ "Укрпрофоздоровниця" при працевлаштуванні ОСОБА_1 трудову книжку не надав, оскільки трудова книжка знаходилась в іншому підприємстві ДП СКО «Кароліно-Бугаз», де він працював на постійному місці праці юрисконсульта, надалі позивач трудову книжку так і не надав. 18 травня 2005 року працевлаштувавшись юрисконсультом до ДП «Санаторій «Затока» ОСОБА_1 декілька тижнів працював на такій же посаді, на іншому підприємстві, його теж табелювали про знаходження на роботі в робочий час, при цьому він забрав трудову книжку з ДП СКО «Кароліно-Бугаз» більше через один місяць як працевлаштувався до ДП «Санаторій «Затока».

Відповідно до п.1.3. Інструкції «Про порядок ведення трудових книжок працівників» при влаштуванні на роботу працівники зобовязані подавати трудову книжку, оформлену в установленому законом порядку.

Згідно п.1.4. Інструкції передбачено, що особи, які вперше шукають роботу і не мають трудової книжки, повинні предявити паспорт, диплом або інший документ про освіту чи професійну підготовку.

До працевлаштування до ДП «Санаторій «Затока» ОСОБА_1 мав тривалий трудовий стаж в різних установах та підприємствах, тобто він мав трудову книжку, тому він був зобовязаний надати свою трудову книжку, але не виконав покладеного на нього обовязку. Адміністрація ДП «Санаторій «Затока» не дочекавшись від ОСОБА_1 трудової книжки заповнила на нього нову трудову книжку, яку при звільнені позивач відмовився отримати, про що було складено відповідний акт від 30 вересня 2005 року та була зроблена відмітка в журналі ведення трудових книжок. (а.с. 48)

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області від 12 червня 2012 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 до ДП «Санаторій «Затока» ЗАТ "Укрпрофоздоровниця" відхилено. Рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 22 листопада 2011 року залишено без змін.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Згідно ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Таким чином позивач в ході розгляду справи, не надав належних та допустимих доказів того, що його було звільнено з порушенням норм трудового законодавства, а навпаки такі твердження позивача спростовуються письмовими доказами, що містяться в матеріалах справи та встановлені судовими рішеннями, наявними в матеріалах справи.

З урахуванням викладеного суд дійшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10,11,60, 209, 214-218 ЦПК України, , -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ДП санаторій "Затока" курортно-санаторних закладів профспілок України" про стягнення заборгованості по заробітній платі - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: