03 листопада 2016 року м. Мукачево Справа №303/1704/16-ц
номер рядка с.з. 19
Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області
в особі: головуючого судді Кость В.В.
секретар судового засідання Немеш Г.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Мукачево цивільну справу
до відповідача ОСОБА_2
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача приватний нотаріус Мукачівського міського нотаріального округу ОСОБА_3
про розірвання договору від 17.02.2014 року та зобовязання вчинити певні дії,
ОСОБА_1, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 03.10.2016 року (а.с. 52), звернувся до суду до відповідача на підставі якого просить:
- розірвати попередній договір від 17 лютого 2014 року, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2;
- витребувати від відповідача легковий автомобіль марки «Volkswagen Polo», 2011 року випуску, номер кузова ХW8ZZZ61ZCG010861, реєстраційний номер НОМЕР_1 (надалі - Автомобіль), шляхом його вилучення та повернення позивачу.
Також за доводами позивача, в результаті не сплати відповідачем обовязкових щомісячних платежів по кредитному договору, що передбачалося попереднім договором, у позивача перед банківською установою виникла заборгованість у великому обсязі.
Нормативно правовою підставою для задоволення позовних вимог зазначені положення ст.ст. 525, 526, 530, 612, 652 Цивільного кодексу України.
Позивач та його представник у судове засідання не зявилися, натомість від позивача до суду надійшла зава про розгляд справи без його участі (а.с. 53).
Належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи (а.с. 45, 51), відповідач в судове засідання повторно не зявився, тому суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи.
Дослідивши подані по справі доказові матеріали, суд констатує наступне.
На підставі оспорюваного за предметом позову договору (далі Договір, а.с.7-8) ОСОБА_1 (Сторона -1) передав відповідачу (Сторона-2) Автомобіль.
Згідно з умовами п.п. 1, 5 Договору сторони домовилися укласти договір купівлі-продажу Автомобіля, після проведення повного погашення відповідачем заборгованості за кредитним договором, шляхом сплати щомісячних платежів.
Також, позивач звертався до відповідача з вимогою врегулювати спірну ситуацію в позасудовому порядку (а.с. 7).
Приймаючи до уваги вищевказані фактичні обставини справи суд виходить з того, що згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Статтею 530 Цивільного кодексу України (частина перша) визначено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
У відповідності ст.ст. 610, 611, 612 Цивільного кодексу України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Згідно зі статтею 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.
У відповідності до статті 635 Цивільного кодексу України попереднім є договір, сторони якого зобов'язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Законом може бути встановлено обмеження щодо строку (терміну), в який має бути укладений основний договір на підставі попереднього договору.
Істотні умови основного договору, що не встановлені попереднім договором, погоджуються у порядку, встановленому сторонами у попередньому договорі, якщо такий порядок не встановлений актами цивільного законодавства. Попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена, - у письмовій формі.
Сторона, яка необґрунтовано ухиляється від укладення договору, передбаченого попереднім договором, повинна відшкодувати другій стороні збитки, завдані простроченням, якщо інше не встановлено попереднім договором або актами цивільного законодавства. Зобов'язання, встановлене попереднім договором, припиняється, якщо основний договір не укладений протягом строку (у термін), встановленого попереднім договором, або якщо жодна із сторін не направить другій стороні пропозицію про його укладення.
Відповідно до норм частини першої статті 651 Цивільного кодексу України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.
У відповідності до статті 652 Цивільного кодексу України, у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов'язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.
Якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов:
1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане;
2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися;
3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору;
4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.
У разі розірвання договору внаслідок істотної зміни обставин суд, на вимогу будь-якої із сторін, визначає наслідки розірвання договору виходячи з необхідності справедливого розподілу між сторонами витрат, понесених ними у зв'язку з виконанням цього договору. Зміна договору у зв'язку з істотною зміною обставин допускається за рішенням суду у виняткових випадках, коли розірвання договору суперечить суспільним інтересам або потягне для сторін шкоду, яка значно перевищує затрати, необхідні для виконання договору на умовах, змінених судом.
Стаття 655 Цивільного кодексу України закріплює законодавче визначення договору купівлі-продажу, згідно з яким це договір, за яким одна сторона (продавець) передає або зобовязується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобовязується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
За загальним правилом (частина перша статті 692 Цивільного кодексу України) оплата товару за договором купівлі-продажу здійснюється після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.
Згідно із частиною другою статті 692 Цивільного кодексу України покупець повинен виконати свій обовязок щодо оплати одразу в повному обсязі, тобто сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.
Однак сторони можуть відійти від цього положення, застосувавши розстрочення платежу (частина друга статті 692 Цивільного кодексу України).
У випадку, якщо договором купівлі-продажу передбачена оплата товару через певний час після його передачі покупцю, покупець повинен провести оплату в строк, передбачений договором.
Якщо покупець не виконує свого обовязку щодо оплати переданого йому товару в установлений договором купівлі-продажу строк, продавець набуває право вимоги такої оплати та сплати процентів за користування чужими грошовими коштами (частина третя статті 692 Цивільного кодексу України), або розірвання договору з підстав, передбачених статтею 651 Цивільного кодексу України.
Однією з підстав розірвання договору є істотне порушення стороною цього договору.
Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору (абзац другий частини другої статті 651 Цивільного кодексу України).
Тобто йдеться про таке порушення договору однією зі сторін, яке тягне для другої сторони неможливість досягнення нею цілей договору.
Відповідно до частини другої статті 651 Цивільного кодексу України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.
Зворотного відповідачем не доведено.
Таким чином оспорюваний за предметом позову правочин слід розірвати.
Вказаний висновок суду у повній мірі узгоджується з позицією Верховного Суду України, яка зазначена в постанові від 18 вересня 2013 року у справі № 6-75 цс 13.
Приписами частини першої ст. 316 Цивільного кодексу України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Згідно з частиною першою ст. 318 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном (ст. 391 Цивільного кодексу України).
Волевиявлення власника майна за предметом позовних вимог спрямоване на повернення йому Автомобіля, який належить йому на праві власності і таку вимогу слід вважати правомірною, оскільки вказана в повній мірі узгоджується з тими правомочностями, які передбачається цивільно-правовим інститутом права приватної власності (ст.ст. 316, 318 Цивільного кодексу України).
Отже, й вимога позивача про повернення Автомобіля, є також підставною та такою, що підлягає задоволенню.
На підставі наведеного та керуючись статтями 8, 124, 129 Конституції України, статтями 1, 2, 8, 10, 11, 14, 57-60, 88, 212-215, 223, 294 Цивільного процесуального кодексу України, Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області
1. Уточнені позовні вимоги ОСОБА_1 задоволити повністю.
2. Розірвати попередній договір від 17 лютого 2014 року, укладений між ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, м. Мукачево, вул. Індустріальна, 10/52 Закарпатської області, і.к. НОМЕР_2) та ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2, м. Київ, вул. Новопольова, 97а/21, код НОМЕР_3).
3. Витребувати від ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2, м. Київ, вул. Новопольова, 97а/21, код НОМЕР_3) легковий автомобіль марки «Volkswagen», моделі «Polo 1,6», 2011 року випуску, номер кузова ХW8ZZZ61ZCG010861, реєстраційний номер НОМЕР_1, шляхом його вилучення та повернення власнику - ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, м. Мукачево, вул. Індустріальна, 10/52 Закарпатської області, і.к. НОМЕР_2).
4. Стягнути із ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2, м. Київ, вул. Новопольова, 97а/21, код НОМЕР_3) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, м. Мукачево, вул. Індустріальна, 10/52 Закарпатської області, і.к. НОМЕР_2) суму 1105,23 грн. (одна тисяча сто пять гривень 23 коп.) у відшкодування судових витрат.
5. Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Суддя В.В. Кость