ЦИВІЛЬНЕ СУДОЧИНСТВО Справа № 170/203/16-ц
Позовне провадження Провадження № 2/170/77/16
Шацький районний суд Волинської області
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

04 травня 2016 року смт. Шацьк

Шацький районний суд Волинської області у складі

головуючого судді Жевнєрової Н.В.,

за участю секретаря Копитко І.О.,

позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Шацьк цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів та додаткових витрат на дитину,

в с т а н о в и в:

14 квітня 2016 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів та додаткових витрат на дитину.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що між позивачем та відповідачем було зареєстровано шлюб, який розірвано на підставі рішення Шацького районного суду Волинської області від 03.03.2016 року, що набрало законної сили. В даному шлюбі у подружжя одна неповнолітня дитина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який на даний час проживає з матірю і перебуває на її утриманні. Добровільної угоди про сплату аліментів на дитину між позивачем та батьком дитини не досягнуто. Відповідач офіційно не працює, однак має нерегулярний, мінливий дохід і має можливість брати участь в утриманні сина. Тому позивач просить стягувати з відповідача аліменти на утримання їхнього сина у твердій грошовій сумі в розмірі по 500 грн. щомісяця, до досягнення дитиною повноліття. Крім того, позивач просить стягувати з відповідача додаткові витрати на дитину, повязані з розвитком здібностей дитини та її хворобою, в розмірі 200 грн. щомісяця, до досягнення сином повноліття. Аліменти і додаткові витрати на дитину позивач просить стягувати з відповідача, починаючи з 01.10.2014 року.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримала, просила вимоги задовольнити повністю. Вона суду пояснила, що несе постійні додаткові витрати на заняття їхнього сина у спортивній секції із дзюдо та на систематичні огляди і лікування дитини у стоматолога, які іноді значно перевищують 200 грн. на місяць.

Відповідач ОСОБА_2 суду пояснив, що позов визнає частково. Він не працює, але має нерегулярний, мінливий дохід, тому погоджується сплачувати аліменти на утримання сина в твердій грошовій сумі, в розмірі 500 грн. щомісяця, однак, починаючи від розірвання шлюбу, з 03.03.2016 року. Проти стягнення з нього додаткових витрат на дитину заперечував. Разом з тим ті обставини, що мати дитини несе постійні додаткові витрати на заняття їхнього сина у спортивній секції із дзюдо та на лікування у стоматолога, які іноді перевищують 200 грн. на місяць, відповідач в судовому засіданні фактично визнав. Також відповідач стверджував, що постійно брав участь в утриманні сина, однак не заперечує, щоб надалі аліменти з нього стягували за рішенням суду.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити частково з таких підстав.

Судом встановлено, що громадяни України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, є батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ЕГ №116167, виданим 27.07.2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Шацького районного управління юстиції Волинської області (а.с. 4, 5, 7).

Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно з вимогами ст. 180, ч. 3 ст. 181, ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до положень статей 182, 184 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно з положеннями статті 185 Сімейного кодексу України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобовязані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Згідно з вимогами статей 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього кодексу. Зокрема, не підлягають доказуванню обставини, визнані сторонами.

Оскільки позов в частині стягнення аліментів та обставини про додаткові витрати на дитину відповідач визнав, то вимоги позивача про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. та додаткових витрат на дитину в розмірі 200 грн. щомісяця, до досягнення дитиною повноліття, слід задовольнити.

Разом з тим вимога позивача про стягнення аліментів та додаткових витрат, починаючи з 01.10.2014 року, задоволенню не підлягає, оскільки позивач в судовому засіданні не довела, що батько дитини до звернення її з позовом в суд не брав участь в утриманні свого сина. Тому аліменти на дитину слід стягувати з відповідача з дати, яку він визнав, тобто, з 03.03.2016 року, а додаткові втирати на дитину від дня предявлення позову, тобто з 14.04.2016 року.

В решті позову слід відмовити у звязку з його необгрунтованістю.

Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір в сумі 551,20 грн.

На підставі статей 180, 181, 182, 184, 185, 191 Сімейного кодексу України, керуючись статтями 10, 12, 60, 88, 174, 209, 212, 213, 215, 218 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, який зареєстрований і фактично проживає у ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. (пятсот гривень) щомісяця, починаючи з 03.03.2016 року, до досягнення ОСОБА_4 повноліття.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, який зареєстрований і фактично проживає у ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1 додаткові витрати на дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 200 грн. (двісті гривень) щомісяця, починаючи з 14.04.2016 року, до досягнення ОСОБА_4 повноліття.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в сумі 551,20 грн. (пятсот пятдесят одна гривня 20 копійок).

В решті позову відмовити.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Волинської області через Шацький районний суд Волинської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення в повному обсязі складено 10.05.2016 року.

Суддя Н.В.Жевнєрова