печерський районний суд міста києва
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 листопада 2016 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді Гладун Х.А.

при секретарі - Кулаковій І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за спільною позовною заявою ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Головного територіального управління юстиції у м. Києві Міністерства юстиції України, Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), Першої Київської державної нотаріальної контори Головного територіального управління юстиції у м. Києві Міністерства юстиції України, про зняття арешту з майна,

В С Т А Н О В И В :

позивачі звернулися до суду із зазначеним позовом, в якому просили скасувати, за минуванням потреби, накладений Першою Київською державною нотаріальною конторою на підставі ухали Печерського районного суду м. Києві від 05.02.2003 р. в цивільній справі № 2-989/03 арешт квартири АДРЕСА_1, який зареєстрований в Єдиному реєстрі заборон відчуження нерухомого майна за № 1480518, що належить їм на праві спільної власності. В обґрунтування позову зазначили, що наявні обтяження перешкоджають у вільному та повноцінному здійсненні ними права власності.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив задовольнити.

ОСОБА_2, будучи належним чином повідомленим, в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просив слухати справу у його відсутність.

Представники Головного територіального управління юстиції у м. Києві Міністерства юстиції України, Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) в судовому засіданні заперечили проти задоволення позову, посилаючись на необґрунтованість та безпідставність заявлених до них вимог.

Представник Першої Київської державної нотаріальної контори Головного територіального управління юстиції у м. Києві Міністерства юстиції України в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що рішенням Печерського районного суду м. Києва від 04.09.2003 року з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3, ОСОБА_4 стягнуто грошову компенсацію за належні частки власності в порядку розподілу спадкового майна після померлого ОСОБА_5 в сумі 10255 грн.60 коп.

Також даним рішенням задоволено зустрічний позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 та визнано за ОСОБА_1 право власності 2/20 частки, а за ОСОБА_2 3/20 частки в порядку поділу спадкового майна квартири АДРЕСА_1 після смерті померлого ОСОБА_5.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 05.02.2003 р. у вказаній цивільній справі накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1, реєстраційний номер обтяження № 1480518, що підтверджується даними Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна.

Рішення Печерського районного суду м. Києва від 04.09.2003 року, що набрало законної сили, про стягнення на користь ОСОБА_3, ОСОБА_4 грошової компенсації за належні частки власності в порядку розподілу спадкового майна після померлого ОСОБА_5, було виконано Позивачами (ОСОБА_1., ОСОБА_2.), що підтверджується квитанціями серії АВ №020004 від 24.10.2003 року та АВ №020003 від 17.10.2003 року.

Як вбачається з листа Печерського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві від 04.08.2016 р. д/3 згідно даних Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень станом на 05.08.2016 р. виконавчий лист № 2-989 про стягнення боргу з ОСОБА_1, ОСОБА_2 в сумі 10255,60 та 9000,00 грн. на користь ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за рішенням Печерського районного суду м. Києва від 04.09.2003 р. в цивільній справі № 2-989/03 на примусовому виконанні у відділу не перебуває.

Згідно реєстраційного посвідчення Київського міського бюро технічної інвентаризації від 05.01.1999 р. квартира АДРЕСА_1 належить позивачам ОСОБА_1, ОСОБА_2 на праві спільної власності на підставі договору купівлі-продажу від 25.12.1998 року, серії ААР №76362 посвідченого державним нотаріусом Шостої Київської державної нотаріальної контори ОСОБА_6 та зареєстровано у реєстрі за номером 1у-1257.

В обґрунтування позовних вимог позивачі зазначають, що незважаючи на виконання рішення Печерського районного суду м. Києва від 04.09.2003 р. в цивільній справі № 2-989/03 в добровільному порядку та в повному обсязі, станом на день звернення до суду вжитий запобіжний захід не знятий, а запис з Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна - не вилучений. Вказані обставини унеможливлюють вільне та повноцінне здійснення ними права власності.

Відповідно до ч.1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 16 ЦК Україна кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Конституцією України (ст. 41) та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.97 відповідно до Закону № 475/97-ВР від 17.07.97 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно з ч. 1, абз. 1 ч. 2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Судовим розглядом достовірно встановлено, що наявне обтяження на належну позивачам на праві спільної власності квартиру АДРЕСА_1 обмежує законні права позивачів, як власників квартири, з вільного розпорядження майном. Наявність арешту на майно за відсутності правових підстав для цього порушує право приватної власності позивачів, внаслідок чого вони позбавлені змоги в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд.

Згідно ст.ст. 10, 60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З огляду на зазначене, суд оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що вимоги позивачів є такими, що ґрунтуються на вимогах чинного законодавства України, у зв'язку з чим позов підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 16, 317, 319, 321 ЦК України, ст. ст. 3, 4, 10, 11, 30, 57, 60, 88, 212-215, 293 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

спільну позовну заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Головного територіального управління юстиції у м. Києві Міністерства юстиції України, Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), Першої Київської державної нотаріальної контори Головного територіального управління юстиції у м. Києві Міністерства юстиції України, про зняття арешту з майна - задовольнити.

Звільнити з-під арешту квартиру АДРЕСА_1, який зареєстрований в Єдиному реєстрі заборон відчуження нерухомого майна за № 1480518, накладений Першою Київською державною нотаріальною конторою на підставі ухали Печерського районного суду м. Києві від 05.02.2003 р. в цивільній справі № 2-989/03.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Апеляційна скарга подається Апеляційному суду м. Києва через Печерський районний суд м. Києва.

Суддя Х.А. Гладун