У Х В А Л А

іменем україни

02 листопада 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Ткачука О.С.,

суддів: Гримич М.К., Кафідової О.В.,

ФаловськоїІ.М., Червинської М.Є.

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» до ОСОБА_3, приватного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія» про відшкодування в порядку регресу шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, за касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Козелецького районного суду Чернігівської області від 14 грудня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Чернігівської області від 10 березня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2015 року приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Уніка» (далі - ПрАТ «СК «Уніка») звернулося до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що 07 червня 2015 року сталася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) за участю застрахованого у ПрАТ «СК «Уніка» автомобіля марки Lexus RX 350, номерний знак НОМЕР_1, який належить ОСОБА_4 та перебував під керуванням ОСОБА_5, автомобіля марки Mercedes, номерний знак НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_3, цивільно-правова відповідальність застрахована у приватному акціонерному товаристві «Українська охоронно-страхова компанія» (далі - ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія») автомобіля марки Skoda, номерний знак НОМЕР_3, автомобіля марки Hyundai, номерний знак НОМЕР_4, та автомобіля марки Volkswagen, номерний знак НОМЕР_5. Постановами Оболонського районного суду м. Києва від 17 липня 2015 року, з урахуванням постанови та від 02 жовтня 2015 року про виправлення описки, винним у ДТП визнано ОСОБА_3 У результаті ДТП автомобіль марки Lexus RX 350 отримав механічні пошкодження на загальну суму 121 231 грн. 98 коп.

Посилаючись на те, що відповідно до умов договору страхування товариство виплатило страхове відшкодування власнику застрахованого у нього автомобіля - ОСОБА_4, ПрАТ «СК «Уніка» просило стягнути в порядку регресу з ОСОБА_3 матеріальну шкоду у розмірі 72 231 грн. 98 коп., а з ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія» страхове відшкодування в межах ліміту за полісом у розмірі 49 тис. грн.

Рішенням Козелецького районного суду Чернігівської області від 14 грудня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Чернігівської області від 10 березня 2016 року, позов ПрАТ «СК «Уніка» задоволено. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПрАТ «СК «Уніка» в порядку регресу суму страхового відшкодування в розмірі 72 231 грн. 98 коп. Стягнуто з ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія» на користь ПрАТ «СК «Уніка» в порядку регресу суму страхового відшкодування у розмірі 49 тис. грн. Розподілено судові витрати.

У касаційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати судові рішення, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, й ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову ПАТ «СК «Уніка» до нього.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, виходив із того, що ДТП сталася з вини ОСОБА_3, цивільно-правова відповідальність якого була застрахована у ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія», тому шкода має бути стягнута як з винного у ДТП, так і з його страхової у порядку регресу.

Апеляційний суд також зазначив про те, що спір між ПрАТ «СК «Уніка» та ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія» підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки одним із відповідачів є фізична особа.

Проте з такими висновками судів погодитись не можна.

Статтею 213 ЦПК України передбачено, що рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Таким вимогам закону судові рішення не відповідають.

Вирішуючи позов ПрАТ «СК «Уніка» до ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія», суди не врахували того, що відповідно до ст. 16 ЦПК України не допускається об'єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з ч. 2 ст. 118 ЦПК України позивач має право об'єднати в одній позовній заяві кілька вимог, пов'язаних між собою.

У абз. 1 п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» судам роз'яснено, що вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суд повинен виходити з того, що згідно зі ст. 124 Конституції України юрисдикція загальних судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі, а за ч.ч. 1, 2 ст. 15 ЦПК України у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ за КАС України (ст. 17) або ГПК України (ст. ст. 1, 12) віднесено до компетенції адміністративних чи господарських судів. Законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства.

Абзацом 3 п. 15 зазначеної постанови Пленуму роз'яснено, що вимоги позивача до кількох відповідачів можуть бути об'єднані в одне провадження, якщо ці вимоги однорідні, зокрема такі, які нерозривно пов'язані між собою, або від вирішення однієї з них залежить вирішення інших. Таке об'єднання не допускається, якщо відсутня спільність предмета позову. Не допускається об'єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Розгляд справ між юридичними особами віднесено до компетенції господарського суду.

Отже, зазначена справа в частині позовних вимог ПрАТ «СК «Уніка» до ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія» про відшкодування шкоди не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Положеннями ч. 1 ст. 340 ЦПК України передбачено, що судове рішення підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі або залишенням заяви без розгляду з підстав, визначених ст. ст. 205 і 207 цього Кодексу.

Суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства (п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України).

Оскільки суди розглянули справу в порядку, визначеному цивільним процесуальним законодавством, то ухвалені в справі судові рішення в частині вирішення позовних вимог ПрАТ «СК «Уніка» до ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія» про відшкодування шкоди підлягають скасуванню із закриттям провадження в цій частині.

Зазначений висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній в постанові № 6-1009цс15 від 24 лютого 2016 року, яка відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх судів України.

Крім того, судові рішення в частині задоволення позову ПрАТ «СК «Уніка» до ОСОБА_3 також не підлягають скасуванню з підстав передбачених ст. 338 ЦПК України.

Судами встановлено, що 07 червня 2015 року сталася ДТП за участю застрахованого у ПрАТ «СК «Уніка» автомобіля марки Lexus RX 350, номерний знак НОМЕР_1, який належить ОСОБА_4 та перебував під керуванням ОСОБА_5, автомобіля марки Mercedes, номерний знак НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_3, автомобіля марки Skoda, номерний знак НОМЕР_3, автомобіля марки Hyundai, номерний знак НОМЕР_4, та автомобіля марки Volkswagen, номерний знак НОМЕР_5.

Пред'являючи позов, ПрАТ «СК «Уніка» посилалось на те, що виплатило ОСОБА_4 страхове відшкодування, а ОСОБА_3 визнано винним у ДТП, тому він має відшкодувати матеріальну шкоду в порядку регресу.

Відповідно до положень ст. 1166 ЦК України підставою для цивільно-правової відповідальності за завдання шкоди є правопорушення, що включає як складові елементи: шкоду, протиправне діяння особи, котра її завдала, причинний зв'язок між ними, а також вину заподіювача шкоди.

Суди у порушення вимог ст. ст. 212-214, 303, 315 ЦПК України належним чином не перевірили тверджень ОСОБА_3 на те, що своїми діями він механічних пошкоджень автомобілю марки Lexus RX 350, номерний знак НОМЕР_1, який належить ОСОБА_4, не спричиняв, не дали належної оцінки тому, що постанова Оболонського районного суду від 17 липня 2015 року, якою ОСОБА_3 визнано винним у ДТП, скасована 04 грудня 2015 року апеляційним судом м. Києва і рішення щодо винного у ДТП та пошкодженні автомобіля марки Lexus RX 350, номерний знак НОМЕР_1, не ухвалено.

Зазначене має бути оцінено судом згідно вимог ЦПК України у сукупності всіх доказів та у їх взаємозв'язку (ст. ст. 58-60, 212 ЦПК України).

Також суди не дали належної правової оцінки протоколу про адміністративне правопорушення, складеному 15 лютого 2016 року, в якому вказано, що ОСОБА_3, керуючи автомобілем марки Mercedes, номерний знак НОМЕР_2, скоїв наїзд на автомобіль марки Skoda, номерний знак НОМЕР_3, що призвело до пошкодження транспортного засобу. При цьому суди не перевірили та не встановили належних та допустимих доказів вини ОСОБА_3 у пошкодженні автомобіля марки Lexus RX 350, номерний знак НОМЕР_1.

Таким чином, висновок судів про задоволення позову та стягнення з ОСОБА_3 матеріальної шкоди за пошкодження автомобіля марки Lexus RX 350, номерний знак НОМЕР_1, є передчасним.

Отже, суди у порушення ст. ст. 212-214, 303, 315 ЦПК України не встановили фактичних обставин, від яких залежить правильне вирішення справи в частині вирішення позову до ОСОБА_3, та норми права, які регулюють ці правовідносини, не перевірили доводів та наданих сторонами доказів.

Ураховуючи те, що фактичні обставини, які мають значення для правильного вирішення справи в частині вирішення позову до ОСОБА_3, судами не встановлені, судові рішення не відповідають вимогам ст. 213 ЦПК України щодо законності й обґрунтованості, що в силу ст. 338 ЦПК України є підставою для їх скасування з передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ України

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Козелецького районного суду Чернігівської області від 14 грудня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Чернігівської області від 10 березня 2016 року скасувати, справу в частині вирішення позову приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» до ОСОБА_3 про відшкодування в порядку регресу шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Провадження у справі в частині вирішення позову приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» до приватного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія» про відшкодування в порядку регресу шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, закрити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.С. Ткачук

Судді: М.К. Гримич

О.В.Кафідова

І.М.Фаловська

М.Є.Червинська