Справа № 369/993/16-ц
Провадження № 2/369/1158/16
РІШЕННЯ

Іменем України

12.05.2016 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі головуючої судді Ковальчук Л.М., при секретарі Кондратенко М.Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2. про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки, посилаючись на те, що він є власником земельної ділянки загальною площею 0,0983 га з кадастровим номером НОМЕР_1, яка розташована на території Крюківщинської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області. Підтвердженням даного факту є свідоцтво про право власності за індексним № НОМЕР_2 від 28 липня 2014 року, витяг з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за індексним № 27659406 від 03 жовтня 2014 року.

Згідно Акту від 21 вересня 2015 року комісії Крюківщинської сільської ради з питань регулювання земельних відносин встановлено, що ОСОБА_2. самовільно встановила дерев»яну огорожу на земельній ділянці, що знаходиться у його власності, площею 0,0307 га, що є порушенням земельного законодавства України, та було зобов»язано її в двотижневий термін звільнити самовільно зайняту частину земельної ділянки площею 0,0307 га, шляхом перенесення дерев»яної огорожі на межу земельних ділянок відповідно до правовстановлюючих документів на землю та привести земельну ділянку у стан, придатний для використання. Цей акт відповідачка відмовилась підписувати. На засіданні земельної комісії по розгляду предмету зазначеного акту була особисто присутня відповідачка, яка не погодилась із висновком комісії та відмовилась звільнити самовільно зайняту частину земельної ділянки площею 0,0307 га. Згідно заповненої форми № 119 рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення від 29 грудня 2015 року, опису вкладення по ф.107 від 18 грудня 2015 року, фіскального чеку №9366 від 18 грудня 2015 року відповідачка 29 грудня 2015 року особисто отримала вищевказаний акт.

Відповідно до схеми фактичного використання земельних ділянок по АДРЕСА_1, виконаної землевпорядником ОСОБА_3., станом на 26 січня 2016 року відповідачка самовільно займає шляхом розміщення (огорожі) частину земельної ділянки позивача площею 0,0307 га.

Це також підтверджується матеріалами фотофіксації та роздруківкою з веб-сайту «Яндекс». Карти» із фотофіксацією огорожі відповідачки станом на 01 лютого 2016 року. На даний час ОСОБА_2. самовільно зайняту частину земельної ділянки площею 0.0307 га не звільнила, порушення права власності позивача на його земельну ділянку з сторони відповідачки триває.

Таким чином, дії відповідача із самовільного зайняття частини земельної ділянки позивача є протиправними, такими, що порушують його права як власника земельної ділянки на самостійне володіння, користування, розпорядження нею. Його порушені права підлягають поновленню, земельна ділянка за рахунок відповідача підлягає звільненню шляхом перенесення дерев»яної огорожі на межу земельних ділянок відповідно до правовстановлюючих документів на землю та приведенню її до стану, придатного для використання за цільовим призначенням.

Враховуючи викладене, позивач ОСОБА_1 просив зобов»язати ОСОБА_2. звільнити самовільно зайняту частину площею 0,0307 га земельної ділянки за кадастровим номером НОМЕР_1, яка розташована на території Крюківщинської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, шляхом перенесення дерев»яної огорожі на межу земельних ділянок відповідно до правовстановлюючих документів на землю та привести її до стану, придатного для використання за цільовим призначенням.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позов підтримав і просив його задовольнити.

У судове засідання відповідач ОСОБА_2. і представник відповідача не з»явились, про дату, час і місце розгляду справи неодноразово повідомлялись належним чином, відповідачем і представником відповідача суду не надано належних доказів відсутності їх у судовому засіданні з поважних причин.

Суд, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, з»ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивачу ОСОБА_1 на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 0,0983 га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, цільове призначення-для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_1, що підтверджується свідоцтвом про право власності, серія та номер НОМЕР_3, виданого 28 липня 2014 року Державним реєстратором прав на нерухоме майно реєстраційної служби Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області Євко В.В..

Державним підприємством «Київський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» було видано Технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), що перебуває у власності, ОСОБА_1 для розміщення та експлуатації будівель і споруд, додаткових транспортних послуг та допоміжних операцій в межах АДРЕСА_1.

Відповідно до складеного Акту комісії Крюківщинської сільської ради з питань регулювання земельних відносин від 21 вересня 2015 року комісією по заяві ОСОБА_1 проведено перевірку з питання самовільного зайняття частини земельної ділянки, яка належна заявнику на праві власності, загальною площею 0,0307 га для розміщення та експлуатації будівель і споруд, додаткових транспортних послуг та допоміжних операцій по АДРЕСА_1, і у результаті перевірки встановлено, що відповідно до наданого комісії заявником схеми фактичного використання земельних ділянок по АДРЕСА_1, виконаної ОСОБА_4 (ДП «Київський інститут землеустрою»), вказується, що частина території земельної ділянки ОСОБА_1 самовільно використовується суміжним землевласником по АДРЕСА_2, а саме ОСОБА_2., яка встановила дерев»яну огорожу на земельній ділянці, що знаходиться у власності заявника, орієнтовною площею 0,0307 га, що є порушенням земельного законодавства України. Відповідно до вищенаведеного, комісія зобов»язала ОСОБА_2. в двотижневий термін звільнити самовільно зайняту частину земельної ділянки орієнтовною площею 0,0307 га, шляхом перенесення дерев»яної огорожі на межу земельних ділянок відповідно до правовстановлюючих документів на землю, та привести земельну ділянку у стан, придатний для використання.

Згідно вимог ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до вимог ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно вимог ст. 212 Земельного кодексу України самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними. Приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки.

Відповідно до вимог ст. 152 Земельного кодексу України держава забезпечує громадянам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю.

Крім того, слід зазначити, що відповідно до вимог ст. 158 ЗК України виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій, сіл, селищ, міст, районів та областей.

Згідно вимог ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до вимог ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

За правилами ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов"язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Суд, з"ясувавши дійсні обставини справи, давши оцінку зібраним доказам в їх сукупності, дійшов висновку, що позивачем доведено і надано суду докази, що відповідач ОСОБА_2. самовільно зайняла частину земельної ділянки площею 0,0307 га земельної ділянки загальною площею 0,0983 га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, кадастровий номер НОМЕР_1, цільове призначення-для ведення особистого селянського господарства, яка належить позивачу у справі ОСОБА_1 на праві власності.

Відповідно до схеми фактичного використання земельних ділянок по АДРЕСА_1, виконаної землевпорядником ОСОБА_3., відповідачка самовільно займає шляхом розміщення (огорожі) частину земельної ділянки позивача площею 0,0307 га.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач ОСОБА_2. особисто отримала через засоби зв»язку «Укрпошти» вищезазначений акт земельної комісії від 21 вересня 2015 року, однак до даного часу порушення не усунула і спірну земельну ділянку не звільнила.

За таких обставин позов підлягає задоволенню, і слід зобов»язати ОСОБА_2. звільнити самовільно зайняту частину земельної ділянки площею 0,0307 га земельної ділянки загальною площею 0,0983 га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, кадастровий номер НОМЕР_1, цільове призначення-для ведення особистого селянського господарства, що належить на праві приватної власності ОСОБА_1, шляхом перенесення дерев»яної огорожі на межу земельних ділянок відповідно до правовстановлюючих документів на землю, та привести земельну ділянку у стан, придатний для її використання за цільовим призначенням.

Керуючись ст. ст. 212, 152, 158 Земельного кодексу України, ст. 15, 16, 317, 391, Цивільного кодексу України, ст. ст. 3, 60, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Зобов»язати ОСОБА_2 звільнити самовільно зайняту частину земельної ділянки площею 0,0307 га земельної ділянки загальною площею 0,0983 га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, кадастровий номер НОМЕР_1, цільове призначення-для ведення особистого селянського господарства, що належить на праві приватної власності ОСОБА_1, шляхом перенесення дерев»яної огорожі на межу земельних ділянок відповідно до правовстановлюючих документів на землю, та привести земельну ділянку у стан, придатний для її використання за цільовим призначенням.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення суду або шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення в разі відсутності в судовому засіданні осіб, які брали участь у справі, під час проголошення судового рішення.

Суддя Ковальчук Л.М.