Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Номер провадження 22-ц/778/1949/16 Суддя-доповідач ОСОБА_1
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2016 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі: Головуючого: Краснокутської О.М.,

Суддів: Сапун О.А., Пільщик Л.В.

При секретарі Евальд Д.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на заочне рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 08 квітня 2015 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» в особі філії Запорізьке регіональне управління Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки, -

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2014 року ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки.

В позовній заяві позивач зазначав, що відповідно до укладеного договору № 6403-127К від 11.12.2007 року ВАТ Банк «Фінанси та Кредит», правонаступником якого є ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», було надано ОСОБА_2 кредит у сумі 660000,00 грн. строком до 11.12.2022 року зі сплатою 16,5 % річних.

В забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором від 11.12.2007 року між ВАТ Банк «Фінанси та Кредит», правонаступником якого є ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», та ОСОБА_2 укладено іпотечний договір №6403-1271 від 11.12.2007 року, посвідчений того ж дня приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_3 за реєстровим № 1442.

Відповідно до п. 1 Іпотечного договору, предметом іпотеки за вказаним договором є жилий будинок № 132-а, що розташований за адресою: м. Запоріжжя, вул. Бородинська з будівлями,що належать іпотекодавцю, а також земельна ділянка,на якій розташований житловий будинок з будівлями.

Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 21.06.2013 року у справі №2-3583/11, залишеним в силі ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 24.10.2013 року у справі №22-ц/778/4932/13 задоволено позовні вимоги AT «Банк «Фінанси та кредит» і стягнуто з ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором від 11.12.2007 року №6403-127К у розмірі 1 792 896,97 грн.

Кредитний договір є діючим і за ним продовжується нараховуватись відсотки та неустойка у звязку з невиконаним відповідачем зобовязання належним чином.

Позивач також зазначив,що сума заборгованості за Кредитним договором за період з 11.12.2007 року по 01.08.2014 року досягла 3917004,34 грн., і складається з: заборгованості за кредитом у розмірі 659 998,90 грн.; заборгованості по відсоткам у розмірі 575793,54 грн.; пені за прострочення заборгованості по основному боргу кредиту, відсоткам у розмірі 2681211,90 грн.

На адресу боржника направлено вимогу від 22.08.2014 року №2687, згідно з якою пропонувалось відповідачу протягом 30 (тридцяти) днів з моменту отримання даної вимоги здійснити розрахунок з позивачем і попереджено про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. ОСОБА_2 у відповідь на зазначу вимогу надав заперечення, в яких відмовився добровільно виконати вимогу Банку.

На підставі викладеного позивач просив суд звернути стягнення на предмет іпотеки: жилий будинок №132 «а», що розташований за адресою: м. Запоріжжя, вул. Бородинська, загальною площею 53 кв. м., житловою площею 26,8 кв. м., розташований на земельній ділянці площею 1476 кв. м., та складається з: житловий будинок-літера «А», житловою площею 26,8 кв. м., сарай літера «Б», літня кухня - літера «Б'», фундамент під гараж - літера «К», навіс - літера. «С», зливна яма - №12, паркани - №№№ 8,13,14,10, ворота - №№9, 11, водопровід №2, що належить Іпотекодавцю, на підставі рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 16.05.2006 року, справа №2-2204, що підтверджується Витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно №16910003, виданого Орендним підприємством Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації 04.12.2007 року, реєстраційний №16451847, номер запису 42778 в книзі 307, та земельну ділянку площею 0,1000 га, на якій розташовано предмет іпотеки, яка належить ОСОБА_2 згідно державного акту на право власності на земельну ділянку, виданого 06.03.2007р., кадастровий номер земельної ділянки 040340231, в рахунок погашення заборгованості за договором про відкриття кредитної лінії №6403-127К від 11.12.2007 року, сума заборгованості за яким станом на 01.08.2014 склала 3 917 004,34 грн., (з яких: - заборгованості за кредитом у розмірі 659 998,90 грн.;

- заборгованості за відсотками у розмірі 575793,54 грн.;

- пені за прострочення заборгованості по основному боргу кредиту, відсоткам у розмірі 2 681 211,90 грн.)

шляхом продажу предмету іпотеки на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження за ціною, визначеною незалежним експертом в ході проведення виконавчих дій та задовольнити за рахунок предмету іпотеки майнові вимоги ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит».

Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 08 квітня 2015 року позов ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» задоволено.

Звернуто стягнення на предмет іпотеки: жилий будинок №132 «а», що розташований за адресою: м. Запоріжжя, вул. Бородинська, загальною площею 53 кв. м., житловою площею 26,8 кв. м., розташований на земельній ділянці площею 1476 кв. м., та складається з: житловий будинок-літера «А», житловою площею 26,8 кв. м., сарай літера «Б», літня кухня - літера «Б'», фундамент під гараж - літера «К», навіс - літера. «С», зливна яма - №12, паркани - №№№ 8,13,14,10, ворота - №№9, 11, водопровід №2, що належить Іпотекодавцю, на підставі рішення суду від 16.05.2006 року, справа №2-2204, Ленінський районний суд м. Запоріжжя, що підтверджується Витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно №16910003, виданого Орендним підприємством Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації 04.12.2007 року, реєстраційний №16451847, номер запису 42778 в книзі 307, та земельну ділянку площею 0,1000 га, на якій розташовано предмет іпотеки, яка належить ОСОБА_2 згідно державного акту на право власності на земельну ділянку, виданого 06.03.2007р., кадастровий номер земельної ділянки 040340231, в рахунок погашення заборгованості за договором про відкриття кредитної лінії №6403-127К від 11.12.2007 року, сума заборгованості за яким станом на 01.08.2014 склала 3 917 004,34 грн., (з яких: - заборгованості за кредитом у розмірі 659998,90 грн.;

- заборгованості по відсоткам у розмірі 575793,54 грн.;

- пені за прострочення заборгованості по основному боргу кредиту, відсоткам у розмірі 2 681 211,90 грн.)

шляхом продажу предмету іпотеки на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження за ціною, визначеною незалежним експертом в ході проведення виконавчих дій та задовольнити за рахунок предмету іпотеки майнові вимоги ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит».

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» в особі філії «Запорізьке РУ» AT «Банк «Фінанси та Кредит» витрати по сплаті судового збору в розмірі 243,60 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» відмовити.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю - доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно з вимогами ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Згідно з вимогами ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

За вимогами ст. 589 ЦК України в разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також вимог, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 7, ч. 1 ст. 33, ст. 39 Закону України "Про іпотеку" у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі на підставі рішення суду задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням за рахунок предмета іпотеки у повному обсязі або в частині, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Судом першої інстанції встановлено і з матеріалів справи вбачається, що 11 грудня 2007 року між позивачем і відповідачем був укладений кредитний договір № 6403-127К про надання кредиту у розмірі 660000,00 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 16,5 % річних з кінцевим терміном повернення 11.12.2022 року. Кредитний договір складений і підписаний обома сторонами .

Згідно з п.п. 3.4., 3.5. Кредитного договору у випадку невиконання позичальником умов договору,зокрема,несвоєчасного або не у повному обсязі надання грошових коштів на погашення заборгованості за кредитом або процентами банк має право вимагати дострокового повернення кредитних ресурсів, сплати нарахованих процентів,неустойки.

В забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором від 11.12.2007 року між ВАТ Банк «Фінанси та Кредит», правонаступником якого є ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», та ОСОБА_2 укладено іпотечний договір №6403-1271 від 11.12.2007 року, посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_3 за реєстровим № 1442.

Відповідно до п. 1 Іпотечного договору, предметом іпотеки за вказаним договором є жилий будинок № 132-а, що розташований за адресою: м. Запоріжжя, вул. Бородинська, загальною площею 53 кв. м., житловою площею 26,8 кв. м., розташований на земельній ділянці площею 1476 кв. м., та складається з: житловий будинок - літера «А», житловою площею 26,8 кв. м., сарай - літера «Б», літня кухня - літера «Б'», фундамент під гараж-літера «К», навіс - літера «С», зливна яма - №12, паркани - №№№8,13,14,10. ворота - №№9, 11, водопровід №2, що належить Іпотекодавцю на підставі рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 16.05.2006 року, справа №2-2204, що підтверджується Витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно №16910003, виданого Орендним підприємством Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації 04.12.2007 року, реєстраційний №16451847, номер запису 42778 в книзі 307.

В цьому ж пункті іпотечного договору зазначено, що відповідно до ч.4 ст. 6 Закону України «Про іпотеку» у разі передачі в іпотеку будівлі іпотека також поширюється на належну Іпотекодавцю на праві власності земельну ділянку або її частину, на якій розташована відповідна будівля (споруда) і яка необхідна для використання цієї будівлі (споруди) за цільовим призначенням. Земельна ділянка площею 0,1000 га, на якій розташовано предмет іпотеки, належить ОСОБА_2 (Позичальнику) згідно державного акту на право власності на земельну ділянку, виданого 06.03.2007 року, кадастровий номер земельної ділянки :04:034:0231.

Згідно з п.8.4.3 Договору іпотеки іпотекодержатель вправі звернути стягнення на предмет іпотеки відповідно до чинного законодавства України у разі,коли в момент настання терміну виконання іпотекодавцем зобов»язань,забезпечених іпотекою за цим договором,вони не будуть виконані чи будуть виконані неналежним чином.

На підставі п.п. 8.4.8, 8.4.15 Договору іпотеки, право вибору способу задоволення вимог, встановлених умовами укладеного Договору іпотеки належить Іпотекодержателю (банку).

Позивач зобов'язання за вказаним договором виконав в повному обсязі. Відповідач зобовязання за вказаним договором не виконав.

Відповідачем оспорювався кредитний договір.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 11.09.2012 року у справі №2-3552/11, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 28.11.2012 року у справі №22ц-5516/2012 в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено.

Відповідачем оспорювався іпотечний договір.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 03.04.2012 року у справі №2-3553/11, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 31.07.2012 року у справі №22-3109/2012 в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено.

Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 21.06.2013 року у справі №2-3583/11, залишеним в силі ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 24.10.2013 року у справі №22-ц/778/4932/13 задоволено позовні вимоги AT «Банк «Фінанси та кредит» і стягнуто з ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором від 11.12.2007 року №6403-127К у розмірі 1792896,97 грн.

Із матеріалів справи вбачається,що відповідач не сплачує суму боргу,не надав суду доказів щодо погашення боргу повністю або частково.

Згідно розрахунку позивача,який не спростований відповідачем,сума заборгованості станом на 01.08.2014 склала 3 917 004,34 грн., з яких: заборгованість за кредитом 659998,90 грн.; заборгованість по відсоткам 575793,54 грн.; пеня за прострочення заборгованості по основному боргу кредиту, відсоткам 2 681 211,90 грн.

У відповідності із положеннями статті 35 Закону України «Про іпотеку» на адресу боржника позивачем направлено вимогу від 22.08.2014 року №2687(а.с.37), згідно з якою пропонувалось відповідачу усунути порушення основного зобов'язання за кредитним договором щодо належного проведення розрахунків протягом 30 (тридцяти) днів з моменту отримання даної вимоги і попереджено про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. ОСОБА_2 у відповідь на зазначу вимогу надав заперечення(а.с.38), в яких послався на рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 21.06.2013 року у справі №2-3583/11, та відмовився добровільно виконати вимогу Банку.

В рахунок заборгованості за кредитним договором відповідно до вимог ст. 1054, ЦК України , ст.ст. 33,39 ЗУ «Про іпотеку» судом обґрунтовано звернуто стягнення на іпотечне майно.

Разом з тим, визначаючи розмір заборгованості за кредитним договором в сумі 3917004,34 грн., у тому числі 2681211,90 грн. пені за прострочення заборгованості по основному боргу кредиту, в рахунок погашення якої звернуто стягнення на нерухоме майно, суд першої інстанції не взяв до уваги вимоги ч. 3 ст. 551 ЦК України, фактичні обставини, що мають для неї значення.

Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

З наданого позивачем розрахунку вбачається, що розмір неустойки у вигляді пені у даній справі , нарахований банком за кредитним договором № 6403-127К від 11 грудня 2007 року, становить 2 681 211,90 грн., що є значно більшим від розміру основного боргу за кредитом в сумі 659998,90 грн(а.с.31) і процентів в сумі 575793,54(а.с.32) , тому з урахуванням того,що санкція у вигляді пені за невиконання зобов»язання за даним кредитним договором вже застосована рішенням суду,яке набрало законної сили, і з метою уникнення подвійної відповідальності відповідача за невиконання зобов»язання, а також з урахуванням вимог ч.3 ст.551 ЦК України, судова колегія вважає, що загальний розмір неустойки у вигляді нарахованої пені може бути зменшений до розміру пені738 079,84гр,встановленої і стягнутої рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 21 червня 2013року , а тому рішення суду в цій частині підлягає зміні із зазначенням всіх складових заборгованості.

В іншій частині рішення суду є законним і обґрунтованим.

Доводи ОСОБА_2 в апеляційній скарзі,зокрема щодо подвійного стягнення заборгованості за кредитним договором у разі звернення стягнення на предмет іпотеки,неотримання вимоги банку щодо виконання порушеного зобов»язання та інші є неспроможними,спростовуються матеріалами справи,із яких вбачається,що подвійне стягнення відсутнє,оскільки рішення у даній справі стосується не стягнення суми боргу,а звернення стягнення на майно як забезпечення виконання обов»язку боржника за наявним боргом,який не сплачується відповідачем.

Вимогу банку про погашення боргу від 22.08.2014р. відповідач отримав,на що 23 вересня надав свої заперечення (а.с.37,38).

Обставини, на які посилається ОСОБА_2 в апеляційній скарзі, були предметом дослідження судом першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом першої інстанції було дотримано норми матеріального та процесуального права.

За таких обставин рішення суду першої інстанції на підставі ст. 309 ЦПК України підлягає зміні в частині суми неустойки і загальної суми боргу за наведеними підставами з викладенням нової редакції цій частини рішення.

Керуючись ст.ст. 307, 309 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Заочне рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 08 квітня 2015 року у цій справі змінити.

Абзац другий резолютивної частини рішення викласти у наступній редакції:

«Звернути стягнення на предмет іпотеки: жилий будинок №132 «а», що розташований за адресою: м. Запоріжжя, вул. Бородинська, загальною площею 53 кв. м., житловою площею 26,8 кв. м., розташований на земельній ділянці площею 1476 кв. м., та складається з: житловий будинок-літера «А», житловою площею 26,8 кв. м., сарай літера «Б», літня кухня - літера «Б'», фундамент під гараж - літера «К», навіс - літера. «С», зливна яма - №12, паркани - №№№ 8,13,14,10, ворота - №№9, 11, водопровід №2, що належить Іпотекодавцю, на підставі рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від16.05.2006 року у справі №2-2204 , та земельну ділянку площею 0,1000 га, на якій розташовано предмет іпотеки, яка належить ОСОБА_2 згідно державного акту на право власності на земельну ділянку, виданого 06.03.2007р., кадастровий номер земельної ділянки 040340231, в рахунок погашення заборгованості за договором про відкриття кредитної лінії №6403-127К від 11.12.2007 року і у задоволення майнових вимог ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит»за рахунок предмету іпотеки, сума заборгованості за яким станом на 01.08.2014р.склала 1 973872гр28коп.(з яких: - заборгованості за кредитом у розмірі 659 998,90 грн.;

- заборгованості за відсотками у розмірі 575 793,54 грн.;

- пені за прострочення заборгованості по основному боргу кредиту, відсоткам у розмірі 738 079,84гр. шляхом продажу предмету іпотеки на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження за початковою ціною, встановленою на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій .

В іншій частині рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржено протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: