Провадження № 6/752/201/16
У Х В А Л А

Іменем України

20.05.2016 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі

головуючого судді Шевченко Т.М.

при секретарі Крекотень О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву відповідача ОСОБА_1 про встановлення способу і порядку виконання рішення суду, -

в с т а н о в и в:

заочним рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 16 січня 2015 року, зміненим рішенням Апеляційного суду м. Києва від 22 травня 2015 року, залишеним без змін ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 29 жовтня 2015 року, частково задоволено позов ОСОБА_2 Постановлено стягнути з ФОП ОСОБА_1 заборгованість по невиплаченій заробітній платі в розмірі 20 700 грн., середній заробіток за час затримки розрахунку у розмірі 15 тис. грн., моральну шкоду у розмірі 3 тис. грн., а всього - 38 700 грн.

10 червня 2015 року Голосіївським районним судом м. Києва на підставі вказаного судового рішення був виданий виконавчий лист № 752/18941/14-ц.

Постановою від 12 червня 2015 року державного виконавця ВДВС Голосіївського РУЮ у м. Києві відкрито виконавче провадження № 47837441.

У грудні 2015 року ОСОБА_1 звернувся в суд з заявою про встановлення способу і порядку виконання рішення суду. Свою заяву мотивує тим, що на підставі рішення суду було видано виконавчий лист та відкрито виконавче провадження. Присуджену суму він бажає сплатити добровільно. Але, в силу об"єктивних обставин, сплатити всю суму боргу одразу не має можливості. На даний час у зв"язку з народженням у 2014 році дитини його дружина тимчасово не працює, перебуваючи у відпустці по догляду за дитиною до досягнення 3-х років, а тому заявник є єдиним годувальником в родині. Заощаджень родина ОСОБА_1 не має. Він є суб'єктом підприємницької діяльності та інших джерел доходів не має. У період фінансової кризи обсяги одержаних ним замовлень зменшились, тому він перейшов на постійну роботу до Національної медичної академії післядипломної освіти імені П.Л.Шупика, де на даний час працює на посаді директора Стоматологічного практично-навчального медичного центру, у зв"язку з чим отримує постійну заробітну плату, з якої можна здійснювати регулярні щомісячні відрахування на погашення боргу за виконавчим документом (у розстрочку, відраховуючи по 20% відсотків із заробітної плати).

За таких підстав, заявник просить встановити спосіб виконання рішення про стягнення з нього на користь ОСОБА_2 боргу у сумі 38 700 грн. у вигляді звернення стягнення на його заробітну плату, яку ОСОБА_1 отримує, працюючи на посаді директора Стоматологічного практично-навчального медичного центру Національної медичної академії післядипломної освіти ім. П.Л.Шупика, та визначити його виконання шляхом встановлення щомісячних відрахувань 20% із заробітної плати заявника до повного погашення заборгованості.

В судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги заяви.

Вислухавши пояснення представника заявника та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що заочним рішенням Голосіївського районного суду м Києва від 16 січня 2015 року, зміненим рішенням Апеляційного суду м. Києва від 22 травня 2015 року, частково задоволено позов ОСОБА_2

Постановою державного виконавця ВДВС Голосіївського РУЮ у м. Києві від 12 червня 2015 року відкрито виконавче провадження за виконавчим листом.

В судовому засіданні представник заявника надав суду постанову від 16 березня 2016 року державного виконавця ВДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві Поліщука А.М.

Згідно зі ст. 373 ЦПК України за наявності обставин, що утруднюють виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), за заявою державного виконавця або за заявою сторони суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає питання про відстрочку або розстрочку виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання рішення в судовому засіданні з викликом сторін і у виняткових випадках може відстрочити або розстрочити виконання, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення.

Згідно з роз»ясненнями, що містяться в п.10 Постанови Верховного Суду України № 14 від 26.12.2003 р. «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження», при вирішенні заяв державного виконавця чи сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення, встановлення або зміну способу й порядку його виконання суду потрібно мати на увазі, що їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає, виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передано стягувачеві, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

В правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у справі №6-1829 цс15, що відповідно до вимог ст.360-7 ЦПК України має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права, зазначено, що відповідно до ст. 14 ЦПК України при набранні рішенням законної сили воно є обов'язковим до виконання на всій території України, а державна виконавча служба, як єдиний орган примусового виконання, зобов'язана прийняти всі необхідні заходи для його виконання.

У частині першій ст. 36 Закону України "Про виконавче провадження" вказано, що у виняткових випадках за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, державний виконавець за власною ініціативою чи за заявою сторін, а також самі сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання, а також про встановлення або зміну способу і порядку виконання. Така ж норма міститься і в ст. 373 ЦПК України.

Поняття «спосіб і порядок» виконання судового рішення мають спеціальне значення, яке розраховане на виконавче провадження. Вони означають визначену рішенням суду послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним виконавцем. Спосіб виконання судового рішення - це спосіб реалізації та здійснення способу захисту, що встановлений ст. 16 ЦК України. Під зміною способу виконання рішення суду слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у спосіб, раніше встановлений.

Задовольняючи заяву про зміну способу виконання судового рішення з повернення майна (відновлення становища, яке існувало до порушення - п. 4 ч. 2 ст. 16 ЦК України) на стягнення його вартості (відшкодування майнової шкоди - п. 8 ч. 2 ст. 16 ЦК України) суди фактично змінюють рішення суду по суті та самостійно змінюють спосіб захисту, передбачений статтею 16 ЦК України.

В поданій заяві ОСОБА_1 посилається на те, що обставиною, яка утруднює виконання боржником рішення суду, є відсутність у нього грошових коштів, присуджених до стягнення.

При вирішенні питання про зміну способу виконання суд повинен з'ясовувати обставини, що свідчать про неможливість виконання рішення.

У відповідності з вимогами ст.ст.10, 60 ЦПК України, розгляд і вирішення цивільних справ у судах проводиться на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Однак, заявником не підтверджено належними та допустимими доказами факту відсутності коштів у ОСОБА_1 для виконання рішення суду про стягнення боргу.

При цьому, з матеріалів справи вбачається, на даний час в провадженні Шевченківського РУЮ у м. Києві знаходиться виконавче провадження ВП № 50441487 з примусового виконання виконавчоо листа № 752/18941/14-ц, виданого 10.06.2015 р. Голосіївським районним судом м. Києва. Постановою від 16 березня 2016 року державного виконавця Поліщука АМ. звернено стягнення на доходи ОСОБА_1, який працює у НМАПО ім. П.Л.Шупіка. Вирішено відповідно виконавчого документа проводити утримання з усіх видів доходів боржника після проведення обов"язкових відрахувань в розмірі 20% до погашення заборгованості. Таким чином, державний виконавець, встановивши місце роботи боржника, наявність виняткових обставин, що утруднюють виконання рішення суду, їх особливий характер, звернув стягнення на його доходи.

За таких підстав, вважаю, що в задоволенні заяви необхідно відмовити.

Керуючись ст. 373 ЦПК України, суд -

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення способу і порядку виконання рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 16 січня 2015 року - залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення ухвали суду, можуть подати апеляційну скаргу протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали суду.

Суддя