Номер провадження: 22-ц/785/1443/16
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Бабій А. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.04.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого судді Бабія А. П.

суддів Варикаші О. Д., Станкевича В. А.

при секретарі Желєзнові В. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом приватного підприємства «Телерадіокомпанія АТВ плюс» до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 02. 11. 2015 р.,

в с т а н о в и л а:

14. 04. 2015 р. приватне підприємство «Телерадіокомпанія АТВ плюс» (далі ПП «ТРК АТВ плюс») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу в сумі 9725,00 грн. та судового збору в сумі 243,6 грн. тому, що внаслідок дорожньо-транспорної пригоди за участю автомобіля підприємства під керуванням працівника підприємства відповідача ОСОБА_2 за рішенням суду з позивача було стягнуто 9725,00 грн. і ця сума боргу позивачем 25. 01. 2013 р. позивачем сплачена і має бути відшодована відповідачем в повному обсязі відповідно до ст. 134 ч. 1 п. 7 КЗпП України тому, що час скоеєння ДТП є вихідним днем та часом і тому відповідач не міг ніяким чином виконувати трудові обовязки.

Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 02. 11. 2015 р. задоволено зазначену позовну заяву ПП «ТРК АТВ плюс», стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПП «ТРК АТВ плюс» матеріальну шкоду в порядку регресу в розмірі 9725 грн. і сплачений судовий збір в розмірі 243,6 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить просить рішення суду як надумане та винесене передчасно скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову тому, що він дійсно скоїв ДТП та фактично виплатив у якості відшкодування шкоди свої власні кошти у розмірі 9725 грн. і факт сплати коштів у розмірі 9725 грн. позивачем на розрахунковий рахунок ВДВС Білгород-Дністровського МУЮ встановлений не був і позивачем не було надано ніяких документів, щоб підтверджували фактичне списання грошових коштів з рахунку підприємства, і не було надано суду бухгалтерської звітності за зазначений період, в якій було би відображено факту сплати позивачем грошових коштів бухгалтерської проводки щодо перерахування цих коштів на розрахунковий рахунок ВДВС.

В судовому засіданні ОСОБА_2 підтримав доводи апеляційної скарги, а ОСОБА_3, представник ПП «ТРК АТВ плюс», вважає рішення суду правильним, підтвердивши при цьому відсутність в проводках бухгалтерського обліку ПП «ТРК АТВ плюс» спірних грошових коштів.

Розглянувши доводи скарги і перевіривши матеріали справи в межах заявлених заявником вимог та апеляційної скарги, судова колегія приходить до наступного.

Суд першої інстанції задовольняючи зазначений позов ПП «ТРК АТВ плюс» виходив з того, що внаслідок ДТП, вчиненого за участю автомобіля цього підприємства під керуванням відповідача-працівника цього підприємства була завдана потерпілому-фізичній особі шкода, яка була відшкодована підприємством в строк встановлений для добровільного виконання рішення суду шляхом перерахування коштів ПП «ТРК АТВ плюс» на рахунок державної виконавчої служби, внаслідок чого позивач обгрунтовано звернувся до суду з позовом про відшкодування шкоди до відповідача.

Проте вказаний висновок суду не відповідає вимогам закону та обставинам справи з таких підстав.

Відповідно до ст. 1187 ч. 2 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно зі ст. 1191 ч. 1 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації, з урахуванням вимог ст. ст. 130-138 КЗпП України.

Зокрема, ст. 134 ч. 1 п. 7 КЗпП України передбачено, що працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадку, коли шкоди завдано не при виконанні трудових обовязків.

Тобто, основним чинником, який є обовязковим для вирішення питання про відшкодування шкоди, завданої відповідній особі, підприємству, установі, організації, є доведення наявності такої шкоди, завданої відповідній особі, підприємству, установі, організації.

Судом встановлено, що 15. 10. 2005 р. ОСОБА_2 був прийнятий на роботу до ПП «ТРК АТВ Плюс» на посаду техніка-монтажника кабельних мереж і наказом від 25. 04. 2008 р. за ОСОБА_2 був закріплений автомобіль марки ВАЗ 2105 д/н 7355АР, який належить ПП «ТРК АТВ Плюс» на праві власності.

15. 05. 2011 р. приблизно о 02:00 год. ОСОБА_2 була скоєна дорожньо-транспортна пригода на вказаному автомобілі марки ВАЗ 2105 д/н 7355АР, в результаті якої було завдано матеріальної і моральної шкоди іншій особі ОСОБА_4, яким було подано позов до суду про відшкодування матеріальної і моральної шкоди завданої внаслідок ДТП до ПП «ТРК АТВ Плюс», як до роботодавця, працівник якого завдав ці збитки.

Постановою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 27. 02. 2012 р. ОСОБА_2 визнано винним у скоєні адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 124, 122-4 КпАП України з накладенням адміністративного стягнення у вигляді адміністративного штрафу в розмірі 340 грн. на користь держави.

Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 27. 02. 2012 р. у справі № 2-3583/2011 позов ОСОБА_4 до ПП «ТРК АТВ Плюс» було задоволено частково і стягнуто з ПП «ТРК АТВ Плюс» на користь ОСОБА_4 матеріальну шкоду в розмірі 7054 грн., моральну шкоду в розмірі 3000 грн., державне мито в розмірі 51 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення у розмірі 120 грн. та кошти за юридичну допомогу у розмірі 1500 грн., а в іншій частині позовних вимог відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 14. 11. 2012 р. вказане рішення суду першої інстанції змінено і стягнуто з ПП «ТРК АТВ Плюс» на користь ОСОБА_4 моральну шкоду в розмірі 1000 грн., а в іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

08. 01. 2013 р до відділу державної виконавчої служби Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції було подано три виконавчих листа:

- № 2-3583/11 від 27. 02. 2012 р. про стягнення з ПП «ТРК АТВ Плюс» на користь ОСОБА_4 державного мита в сумі 51 грн., витрат на ІТЗ в сумі 120 грн.. коштів за надання юридичної допомоги в сумі 1 500 грн.;

- № 2-3583/11 від 27. 02. 2012 р. про стягнення з ПП «ТРК АТВ Плюс» на користь ОСОБА_4 матеріальної шкоди в сумі 7 054 грн.;

- № 2-3583/11 від 27. 02. 2012 р. про стягнення з ПП «ТРК АТВ Плюс» на користь ОСОБА_4 моральної шкоди в сумі 1 000 грн.

Згідно квитанції АТ «Імексбанк» № 40 від 11. 01. 2013 р. відділення № 188 м. Білгород-Дністровський, вул. Дзержинського, 31, сплачено від імені ПП «ТРК АТВ Плюс» на рахунок відділу державної виконавчої служби Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції 10175 грн.

Внаслідок цього виконавчі провадження відкриті за вказаними виконавчими листами були закриті на загальну суму 9725,00 грн., що складаються з державного мита в сумі 51 грн., витрат на ІТЗ в сумі 120 грн.. коштів за надання юридичної допомоги в сумі 1 500 грн.; матеріальної шкоди в сумі 7 054 грн.; моральної шкоди в сумі 1 000 грн., а також 450 грн. було зараховано в рахунок витрат на проведення виконавчих дій.

Тобто, всі вказані у квитанції АТ «Імексбанк» № 40 від 11. 01. 2013 р. грошові кошти в розмірі 10175 грн. були зараховані відділом державної виконавчої служби Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції від імені ПП «ТРК АТВ Плюс» на виконання вказаних виконавчих листів в розмірі 9725,00 грн. і 450 грн. було зараховано в рахунок витрат на проведення виконавчих дій.

В порядку ст. 303 ЦПК України було задоволено клопотання позивача, який він заявляв і в суді першої інстанції, але яке в повному обсязі не було виконане, про витребування даних про наявність доказів про сплату спірних грошових коштів саме ПП «ТРК АТВ Плюс», а не від імені ПП «ТРК АТВ Плюс» іншою особою, і відповідачем добровільно були надані докази з цього питання, а саме: згідно довідки ПП «ТРК АТВ Плюс» від 05. 04. 2016 р., підписаної директором ПП «ТРК АТВ Плюс» та завіреної мокрою печаткою підприємства на бланку підприємства, квитанція АТ «Імексбанк» № 40 від 11. 01. 2013 р. є єдиним фінансовим документом по відшкодуванню завданої шкоди ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 через ВДВС Білгород-Дністровського МРУЮ, а у письмовій заяві ОСОБА_3, представника ПП «ТРК АТВ Плюс»від 05. 04. 2016 р. зазначено, що у бухгалтерському обліку підприємства відсутні проводки щодо сплати спірної грошової суми по даній справі.

Вказані обставини сторони у справі не оспорюють, не спростували і ці обставини встановлені на підставі наданих сторонами доказів та матеріалів справи.

На підставі встановлених фактичних обставин у справі, з урахуванням вищевказаних правових положень і факту погашення завданої відповідачем шкоди потерпілому ОСОБА_4, апеляційний суд приходить до висновку, що за відсутності доказів з боку позивача ПП «ТРК АТВ Плюс» про сплату спірної грошової суми від імені ПП «ТРК АТВ Плюс» саме з коштів належних цьому підприємству і з відображенням цих коштів в бухгалтерському обліку підприємства відсутні докази про наявність шкоди, завданої саме ПП «ТРК АТВ Плюс» з боку позивача.

Тому ухвалене судом першої інстанції рішення про задоволення позову ПП «ТРК АТВ Плюс» до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресує необґрунтованим та не відповідає вимогам закону.

З урахуванням викладеного колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, оскаржуване судове рішення ухвалене з неправильним застосуванням норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а тому відповідно до ст. ст. 10, 11, 303, 307, 309 ЦПК України рішення суду підлягає скасуванню в повному обсязі з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову ПП «ТРК АТВ Плюс» до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу.

Керуючись ст. ст. 209, 304, 307 ч. 1 п. 2, 309, 313-316, 317, 318, 319, 325, 327 ЦПК України, колегія суддів,

в и р і ш и л а:

Рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 02. 11. 2015 р.скасувати і ухвалити нове рішення.

Відмовити у задоволенні позову приватного підприємства «Телерадіокомпанія АТВ плюс» до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу.

Судове рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Судді апеляційного суду Одеської області А. П. Бабій

ОСОБА_5

ОСОБА_6