Баранівський районний суд Житомирської області
Справа № 273/25/16-ц
Провадження № 2/273/119/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2016 року Баранівський районний суд Житомирської області в складі: головуючого судді Михалюка О. П. секретаря судових засідань ОСОБА_1, з участю представника відповідача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Баранівка справу за позовом ОСОБА_3 до товариства з обмеженою відповідальністю (ТзОВ) "Баранівський молокозавод" , про стягнення коштів -

В С Т А Н О В И В:

06 січня 2016 року ОСОБА_3 звернувся в суд з позовом до ТзОВ «Баранівський молокозавод»., просив постановити рішення , яким стягнути з відповідача на його користь борг за договором позики в сумі 200000 гривень та судові витрати по справі, повязані із сплатою судового збору.

Обгрунтовуючи вимоги, позивач зазначив, що 16 липня 2015 року між ним та відповідачем було укладено письмовий договір позики, за яким він надав відповідачу 200000 гривень безпроцентної зворотної фінансової позики.

Згідно з п. 5.2 вказаного договору позичальник зобовязується повернути позику не пізніше 25.12.2015 року. Станом на 04.01.2016 року відповідачем не повернуто жодної гривні боргу.

В подальшому позовні вимоги неодноразово уточнювались позивачем.

06 квітня 2016 року до суду позивачем подана заява про уточнення позовних вимог ( фактично про їх зменшення ).

Позивач згідно уточнених вимог просить суд стягнути із ТзОВ Баранівський молокозавод на його користь 3200 грн. інфляційних втрат , 871 грн. - три відсотки річних , 301 грн. 46 коп. витрат, повязаних із явкою до суду, 1700 гривень витрат на правову допомогу , 98 грн. 52 коп. інших витрат , повязаних з вчиненням інших дій, необхідних для розгляду справи.

Обгрунтовуючи вказані уточнені вимоги, позивач зазначив, що 16 липня 2015 року між ним та відповідачем було укладено письмовий договір позики, за яким він надав відповідачу 200000 гривень безпроцентної зворотної фінансової позики.

Згідно з п. 5.2 вказаного договору позичальник зобовязується повернути позику не пізніше 25.12.2015 року. Станом на 15 лютого 2016 року відповідачем повернуто основну суму боргу в розмірі 200 000 грн, що ним визнається . Проте, відповідачем проігноровано вимогу про сплату 3 % річних , інфляційних збитків, які становлять 871 грн. та 3200 грн., відповідно.

Крім цього, із відповідача підлягає стягненню сума коштів 301 грн. 54 коп., як витрат повязаних із явкою до суду на купівлю бензину.

Витрати, повязані із вчиненням інших дій , необхідних для розгляду справи , складаються із 20 грн. комісії банку за сплату судового збору; 78 грн. 52 коп. відправка документів поштою.

В судове засідання 10 травня 2016 року ні позивач, ні його представник не зявились, від позивача до суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутності, де він позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача ОСОБА_2 уточнених позовних вимог не визнав, подав до суду письмові заперечення та вважає, що сума інфляційних втрат обрахована позивачем невірно, для стягнення інших коштів відсутні належні докази .

Оцінивши зібрані по справі докази в сукупності, суд прийшов до висновку, що уточнений позов підлягає задоволенню частково, виходячи із наступного.

Суд встановив, що 16.07.2015 року між позивачем ОСОБА_3 та ТзОВ «Баранівський молокозавод» було укладено договір позики , за яким ОСОБА_3 на дав останньому 200000 гривень безпроцентної зворотної фінансової позики шляхом внесення коштів в касу позичальника. Факт внесення коштів підтверджується копією квитанції до прибуткового касового ордеру № 76 від 16.07.2015 року ( а.с. 5) .

Згідно з п. 5.2 вказаного договору позичальник зобовязується повернути позику не пізніше 25.12.2015 року. Позика не була повернута вчасно , лише 15 лютого 2016 року відповідач повернув позивачу отримані кошти як позику, що підтверджується копією видаткового касового ордеру від 15 лютого 2016 року ( а.с. 28).

Відповідно до ст.ст. 509, 526, 530 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства; якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін); якщо строк виконання боржником обов'язку не встановлений, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час.

У відповідності до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання , на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення , а також три проценти річних від простроченої суми , якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Судом встановлено, що відповідач допустив прострочення повернення суми позики на 53 дні.

До стягнення підлягають 1800 грн. 00 коп. інфляційних втрат і 3 проценти річних, що становить 871 грн.

Сума інфляційних втрат - 3200 грн, яку просить суд стягнути позивач на його користь із відповідача, обрахована невірно , виходячи із наступного. При розрахунку індексу інфляції необхідно враховувати , що індекс розраховується не на кожну дату місяця , а в середньому на місяць , тому умовно треба рахувати , що сума неповернутого боргу в період з 1 по 15 число відповідного місяця індексується за період з урахуванням поточного місяця , а якщо з 16 по 31 число , то розрахунок починається із наступного місяця. В даному випадку розрахунок індексу інфляції з 25 по 31 грудня 2015 року починається з січня 2016 року , а розрахунок індексу інфляції з 01 по 15 лютого 2016 року розраховується в поточному місяці, тобто за лютий 2016 р.

Відповідно до них Державної служби статистики України індекс інфляції за січень 2016 року становить 100, 9 % , за лютий 2016 року - 99, 6 %.

Тому інфляційні втрати становлять 1800 грн. ( 200000Х0,9/100).

Три відсотки річних становлять 871 грн., що не заперчується відповідачем згідно поданих письмових заперечень щодо позовних вимог.

Крім цього, на підставі ст. 88 ЦПК України суд стягує із відповідача на користь позивача судові витрати, повязані із оплатою правової допомоги в сумі 1328 грн. 04 коп. , а також витрати , повязані із вчиненням інших дій , необхідних для розгляду справи в сумі 76 грн. 96 коп. , тобто пропорційно задоволеним вимогам , що становить 78, 12 % ( 1800 грн. -56,25%, 871 грн. -100%; середній - 78, 12 %), так як вони документально підтверджені ( а.с. 1, 37, 69, 74).

У стягненні 301 грн. 46 коп. витрат, повязаних із явкою до суду, необхідно відмовити виходячи із того, що ці витрати належними доказами не підтверджені , докази про витрату 301 грн. 46 коп. позивачем на придбання бензину для явки до суду відсутні. Крім цього , відповідно до вимог ч. 1 ст. 75 ЦПК України витрати, повязані з переїздом до іншого населеного пункту сторін та їх представників , а також наймання житла, несуть сторони.

На підставі ст. 88 ЦПК України суд не стягує на користь позивача понесені ним витрати по сплаті судового збору в сумі 551 грн. 20 коп., так як він не наполягає на їх стягненні згідно уточненого позову .

Керуючись ст.ст. 10,11,60, ч. 1 ст. 75, 88, 209,212,213,215 ЦПК України, на підставі ст. ст.509, 526, 530, 625, 1046 Цивільного Кодексу України , суд

В И Р І Ш И В:

Уточнені позовні вимоги ОСОБА_3 задовольнити частково.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Баранівський молокозавод» (р/р 8 у ПАТ ОСОБА_4 Аваль м. Київ , МФО 380805 ) , на користь ОСОБА_3 1800 грн. 00 коп. інфляційних втрат і 3 проценти річних, що становить 871 грн. ,а також понесені судові витрати по оплаті витрат на правову допомогу в сумі 1 328 грн. 04 коп., та інших витрат, повязаних із розглядом справи 76 грн. 96 коп., а всього 4076 ( чотири тисячі сімдесят шість) гривень.

В задоволенні решти вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Житомирської області через Баранівський районний суд протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які не були присутні в судовому засіданні , в той же строк з часу отримання його копії.

Суддя: ОСОБА_5