Справа № 362/7321/15-ц Головуючий у І інстанції Кравченко Л. М.
Провадження № 22-ц/780/2914/16 Доповідач у 2 інстанції Касьяненко Л. І.
Категорія 4 30.08.2016
УХВАЛА

Іменем України

30 серпня 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області у складі:

Головуючого судді: Касьяненко Л.І.,

Суддів: Гуля В.В., Іванової І.В.,

За участі секретаря: Якимчук Ю.С.,

розглянувши матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 22 лютого 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Гребінківської державної нотаріальної нотаріальної контори Київської області, ОСОБА_3 про визнання недійсним свідоцтва про право власності,-

в с т а н о в и л а :

У листопаді 2015 року позивачка звернулася до суду з зазначеним позовом та просила визнати недійсним свідоцтво про право власності, видане 27.12.2006 року Гребінківською державною нотаріальною конторою Київської області за реєстровим №1-5734, про належність ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2, 1/2 частки в спільному сумісному майні, придбаному подружжям за час шлюбу, а саме - земельної ділянки площею 0,67 га, що розташована на території с. Ковалівка, Ковалівської сільської ради, Васильківському районі, Київської області з цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку площею 0,25 га та ведення особистого підсобного господарства площею 0,42 га, яка належала ОСОБА_5 на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1, виданого Ковалівською сільською радою Васильківського району Київської області 04.04.1997 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №265 від 04.04.1997 р.

Свої вимоги позивачка обґрунтовувала тим, що її батько ОСОБА_5 як і відповідач ОСОБА_3 успадкували майно, що залишилося після смерті його дружини ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2, а саме 1/2 частину житлового будинку по АДРЕСА_1 (власником іншої 1/2 частки цього будинку залишився ОСОБА_5 Після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 її батька ОСОБА_5 відкрилась спадщина на земельну ділянку площею 0,67 га, що розташована на території села Ковалівка Ковалівської сільської ради Васильківському районі, власником якої він став 04.04.1997 року шляхом її безоплатної приватизації із земель комунальної власності. Однак, звернувшись у жовтні 2015 року до Гребінківської нотаріальної контори з метою отримання свідоцтва про право на спадщину на зазначену земельну ділянку, отримала відмову, та з'ясувала, що 27.12.2006 року державним нотаріусом Гребінківської державної нотаріальної контори Смоліною І.В.

Її батьку було видано свідоцтво про право власності, відповідно до якого нотаріус визначив вказану земельну ділянку спільним сумісним майном придбаним подружжям за час шлюбу, виділивши у приватну власність її батьку 1/2 частку вказаної земельної ділянки, та зазначив про належність іншої 1/2 частини його покійній дружині ОСОБА_4

Зазначала, що вказана земельна ділянка була приватизована покійним батьком позивача і була його особистою власністю, тобто не могла бути визначена як спільна сумісна власність подружжя та не могла підлягати поділу в частках по 1/2 частці батьку позивача ОСОБА_5 та його дружині ОСОБА_4, тому вважала оспорюване нею свідоцтво недійсним.

Рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 22 лютого 2016 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивачка просить рішення суду І інстанції скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи.

Апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Судом І інстанції встановлено, що відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_5, який відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 є батьком позивача ОСОБА_2.

Ще за життя ОСОБА_5 22.03.1987 року уклав шлюб з ОСОБА_4, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_5.

Як вбачається з Витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно від 26.01.2007 року ОСОБА_5 належить 1/2 частка домоволодіння по АДРЕСА_1.

Також, відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 28.03.2007 року, виданого державним нотаріусом Гребінківської державної нотаріальної контори Київської області, 1/6 частка з спадкового майна ОСОБА_4, (тобто 1/12 частка будинку), яке складається з 1/2 частини зазначеного домоволодіння, належить ОСОБА_5, 5/6 часток спадкового майна (5/12 частка будинку) - належить ОСОБА_3.

Відповідно до свідоцтва про право власності від 27.12.2006 року, виданого державним нотаріусом Гребінківської державної нотаріальної контори Київської області, ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 і проживала в АДРЕСА_1, і була подружжям ОСОБА_5, належить право власності на 1/2 частку в спільному майні, придбаному подружжям за час шлюбу. Спільне сумісне майно, право власності, на яке в зазначеній частці посвідчено цим свідоцтвом за ОСОБА_4, складається з земельної ділянки площею 0,67 г а, що розташована на території села Ковалівка Ковалівської сільської ради Васильківському районі, Київської області. 1/2 частка зазначеного майна залишається у власності ОСОБА_5.

З матеріалів спадкової справи встановлено, що до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4, ОСОБА_5 в 2006 року звернувся до Гребінківської державної нотаріальної контори з заявою, в якій вказує, що за час перебування в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4 ними були набуті житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_1, та земельна ділянка площею 0,67 га, що розташована на території села Ковалівка Ковалівської сільської ради Васильківському районі, Київської області, які зареєстровані на його ім'я. Просив видати на ім'я ОСОБА_4, на 1/2 частку вказаних житлового будинку та земельної ділянки свідоцтво про право власності на частку в спільному сумісному майні, набутому подружжям за час шлюбу.

25.12.2006 року відповідачка звернулась до нотаріальної контори із заявою про те, що не заперечує проти видачі свідоцтв про право власності в спільному майні подружжя на 1/2 частку будинку та на 1/2 частку земельної ділянки, що знаходиться в АДРЕСА_1 на ім'я померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 її матері - ОСОБА_4

Як вбачається з постанови Гребінківської державної нотаріальної контори №896/02-31 від 06.10.2015 року, ОСОБА_2 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на належне майно після смерті ОСОБА_5 у зв'язку з тим, що відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно з відповідною державною реєстрацією.

На заяву ОСОБА_2 від 17.10.2015 року Гребінківською нотаріальною конторою було надано пояснення від 23.10.2015 року №96902-14, яким роз'яснено, що 27.12.2006 року за заявою ОСОБА_5 Гребінківською нотаріальною конторою Київської області було видано свідоцтво про право власності на 1/2 частку будинку та на 1/2 частку земельної ділянки, що знаходиться в АДРЕСА_1 на ім'я ОСОБА_4 як частку в спільному майні, набутому подружжям за час шлюбу.

Так, як було зазначено вище, ОСОБА_5 перебував в шлюбі з ОСОБА_4 з 22.03.1987 року

Право власності на земельну ділянку площею 0,67 га, що розташована на території села Ковалівка, Ковалівської сільської ради, Васильківському районі, Київської області з цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку площею 0,25 га та ведення особистого підсобного господарства площею 0,42 га, належало ОСОБА_5, що підтверджується копією Державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1, виданого Ковалівською сільською радою Васильківського району Київської області 04.04.1997 року, на підставі рішення виконкому Ковалівської сільської ради №24 від 03.07.1996 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №265 від 04.04.1997 року.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд І інстанції виходив з того, що дії державного нотаріуса були правомірними, оскільки базувались на вимогах закону.

Зокрема, на думку колегії суддів, суд І інстанції дійшов правильного висновку, що до правовідносин у вказаному спорі застосовуються положення законодавства, діючого на момент їх виникнення.

А саме, на момент приватизації ОСОБА_5 відшукуваної земельної ділянки, у 1997 року діяли положення КпШС України, які і необхідно застосовувати до вказаних правовідносин.

Відповідно до ст. 22 КпШС України, майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю.

Поняття майна, що є особистою власністю подружжя КпШС України взагалі не містив.

Було передбачено лише поняття роздільного майна подружжя до якого законодавець відносив майно яке було набуте подружжям до шлюбу, подароване, успадковане та речі індивідуального чи професійного вжитку.

Лише з 13.06.2012 року після прийняття Закону України «Про внесення змін до Сімейного кодексу України щодо майна, що є особистою приватною власністю дружини, чоловіка» від 17.05.2012 року було внесено зміни до ст. 57 Сімейного Кодексу України, після чого перелік майна, що є особистою власністю подружжя було доповнено пунктам 5 такого змісту «земельна ділянка, набута нею, ним за час шлюбу внаслідок приватизації земельної ділянки, що перебувала у її, його користуванні, або одержана внаслідок приватизації земельних ділянок державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій, або одержана із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених Земельним кодексом України".

Тобто, на період приватизації ОСОБА_5 спірної земельної ділянки та на момент видачі державним нотаріусом свідоцтва про право власності на частку в майні подружжя, законодавчо питання статусу приватизованої земельної ділянки одним з подружжя не був врегульованим аж до червня 2012 року.

Відповідно до ст. 71 Закону України «Про нотаріат» у разі смерті одного з подружжя свідоцтво про право власності на частку в їх спільному майні видається нотаріусом на підставі письмової заяви другого з подружжя з наступним повідомленням спадкоємців померлого, які прийняли спадщину. Таке свідоцтво може бути видано на половину спільного майна. На підставі письмової заяви спадкоємців, які прийняли спадщину, за згодою другого з подружжя, що є живим, у свідоцтві про право власності може бути визначена і частка померлого у спільній власності. Свідоцтво про право власності на частку в спільному майні подружжя в разі смерті одного з них видається нотаріусом за місцем відкриття спадщини.

З урахуванням наведеного, викладені в апеляційній скарзі доводи колегія суддів вважає безпідставними, оскільки вони матеріалами справи не підтверджуються, не ґрунтуються на вимогах закону і висновків суду про задоволення позову не спростовують. За таких обставин колегія суддів вважає, що рішення суду відповідає обставинам справи, ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права і не може бути скасовано з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Згідно ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду першої інстанції без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 308, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 22 лютого 2016 рокузалишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: