Справа № 229/2769/16-ц
Провадження №2/229/1209/2016
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2016 р. Дружківський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Панової Т.Л.

за участю секретаря Костіної І.В.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Дружківка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до держави Україна в особі Державної казначейської служби України про відшкодування шкоди, завданної незаконними діями органів досудового слідства,

третя особа - прокуратура Донецької області ,

В С Т А Н О В И В:

позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з держави Україна , за рахунок державного бюджету, моральну шкоду в розмірі 300 000грн та витрати на правову допомогу в розмірі 6000грн. Обгрутовує свої вимоги таким. З 01 вересня 1979року до теперішнього часу він працює директором загальноосвітньої школи 1-ІІІ ступенів №12 Дружківської міської ради. 10 січня 2015року до єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000038 були внесені відомості щодо скоєння ним кримінального правопорушення, передбаченного ч.1 ст. 366 КК України.

16 липня 2015року йому було повідомлено про підозру у вчиненні вказаного правопорушення, а в серпні 2015року вручено обвинувальний акт, складений старшим слідчим СВ Дружківського МВ ГУМВС України ОСОБА_3 та затверджений прокурором прокуратури м.Дружківки ОСОБА_4

01 серпня 2016року прокурор прокуратури м.Дружківки ОСОБА_5 , який підтримував державне обвинувачення, відмовився від обвинувачення відносно нього, оскільки під час судового слідства не було встановлено достатніх доказів для доведення в суді винуватості і вичерпані можливості їх отримання. Ухвалою Дружківського міського суду від 01 серпня 2016року кримінальне провадження № 1кп/229/77/2016 за його обвннуваченням в скоєнні злочину , передбаченого ст.. 366 ч.1 КК України, закрито, у звязку з відмовою прокурора від обвинувачення. 08 серпня 2016року ухвала набрала законної сили.

За час незаконного перебування під слідством йому завдана моральна шкода, яку оцінює в 300 000грн. .Протиправною поведінкою представників правоохоронних органів йому було завдано душевних страждань, які він переносив протягом всього часу проведення досудового та судового слідства . Крім того, цими протиправними діями були приниженні його честь та гідність, його ділова репутація. Він був дуже пригнічений, погіршився стан його здоровя. Крім того, для захисту своїх прав, він вимушений був найняти захисника, якому за майже два роки праці сплатив 6000грн, які бажає повернути.

В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги. Позивач пояснив, що під час відбування воєнних подій в місті Дружківка, місто тривалий час перебувало без води, в тому числі і школа №12, директором якої він є. Міською радою було прийнято рішення про придбання та встановлення обладнання для резервного водопостачання, для чого виділили школі кошти в сумі 34 000грн. В листопаді 2014року між школою та підприємцем ОСОБА_6 було укладено договір на поставку комплексу для забору підземних вод з насосом. Обладнання було доставлено, встановлено. Оскільки на той момент, вода постачалася до школи через мережі водоканалу, температура повітря знижувалась, нобхідності знаходження на вулиці насосу не було, ним прийнято рішення витягти цей насос зі свердловини, та зберігати в школі. Нічого не перешкоджало його опустити у свердловину, у випадку необхідності. Його звинуватили, що роботи по встановленню не були здійсненні, що не відповідало дійсності. В січні 2015року відносно нього та підприємця, який робив поставку обладнання, порушили кримінальне провадження. Його викликали на допити. Він нервував, оскільки не розумів в чому його звинувачують. Всі його дії були направленні для покращення діяльності школи. Такі ж самі дії мали зробити й інші керівники шкіл, але після того, що сталося з ним, вони припинили ініціювання робити свердловину та встановлювати насоси для води. Протягом цього часу в нього погіршився стан здоровя. Він перебував на лікарняному в грудні 2015року, в березні 2016року. Він приймав участь в жовтні 2015року у виборах в місцеві органи влади. Був обраний депутатом, але через те, що відносно нього була порушена кримінальна справа, йому було запропоновано відмовитися від мандата депутата. Все це впливало на стан його здоровя. В сімї почалися непорозуміння, дружина розірвала з ним шлюб. Він відчував себе приниженим, і вважає, що його ділова репутація, як директора школи, постраждала через дії органів слідства. Просить його позов задовольнити в повному обсязі.

Під час розгляду справи, представник прокуратури, пояснив, що дійсно відносно ОСОБА_1 було закрито кримінальне провадження у звязку з відмовою прокурора від державного обвинувачення. Але така підстава не дає право на відшкодування моральної шкоди, а інші випадки, передбачені ст. 2 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої фізичній особі незаконними діями органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду», місця не мали. Відмова прокурора від обвинувачення є окремою підставою для закриття кримінального провадження. Крім того вважає, що є підстави для закриття провадження у справі до частини позовних вимог, що стосується відшкодування витрат на правову допомогу під час розгляду кримінальної провадження в сумі 6000грн, оскільки це питання має розглядатися в іншому порядку, і не під час розгляду цивільної справи.

Представник відповідача Державної казначейської служби в судове засідання не зявився. Про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином (а.с.73).

Суд прийняв рішення про розгляд справи у відсутність представника відповідача.

Суд, дослідивши докази по справі, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.

Згідно ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 11 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно зі ст.56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Статтею 23 ЦК України визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 1176 ЦК України шкода, завдана фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт, відшкодовується державою у повному обсязі незалежно від вини посадових і службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду.

Право на відшкодування шкоди, завданої фізичній особі незаконними діями органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду, виникає у випадках, передбачених законом.

Шкода, завдана громадянинові внаслідок незаконного засудження, незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході кримінального провадження обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують права громадян, підлягає відшкодуванню на підставі Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» № 266/94-ВР від 01.12.1994р. (далі Закон № 266/94).

Статтею 1 Закону № 266/94 визначено, що відповідно до положень цього Закону підлягає відшкодуванню шкода, завдана громадянинові внаслідок:

1) незаконного засудження, незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході кримінального провадження обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують права громадян.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 2 Закону №266/94 право на відшкодування шкоди в розмірах і в порядку, передбачених цим Законом, виникає у випадках закриття кримінального провадження за відсутністю події кримінального правопорушення, відсутністю у діянні складу кримінального правопорушення або невстановленням достатніх доказів для доведення винуватості особи у суді і вичерпанням можливостей їх отримати.

Відповідно до ч.5 ст. 3 Закону №266/94 відшкодуванню громадянинові підлягає моральна шкода.

Статтею 4 Закону №266/94 визначено, що відшкодування шкоди у випадках, передбачених пунктами 1, 3, 4 і 5 статті 3 цього Закону, провадиться за рахунок коштів державного бюджету.

Відшкодування моральної шкоди провадиться у разі, коли незаконні дії органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури і суду завдали моральної втрати громадянинові, призвели до порушення його нормальних життєвих зв'язків, вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Моральною шкодою визнаються страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного чи психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливостей реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру.

Згідно із ст. 13 Закону № 266/94-ВР питання про відшкодування моральної шкоди за заявою громадянина вирішується судом відповідно до чинного законодавства в ухвалі, що приймається згідно з частиною першою статті 12. Розмір моральної шкоди визначається з урахуванням обставин справи в межах, встановлених цивільним законодавством. Відшкодування моральної шкоди за час перебування під слідством чи судом провадиться виходячи з розміру не менше одного мінімального розміру заробітної плати за кожен місяць перебування під слідством чи судом.

Відповідно до роз'яснень, що містяться у п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди) від 31 березня 1995 року №4 у випадках, коли межі відшкодування моральної шкоди визначаються у кратному співвідношенні з мінімальним розміром заробітної плати чи неоподатковуваним мінімумом доходів громадян, суд при вирішенні цього питання має виходити з такого розміру мінімальної заробітної плати чи неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, що діють на час розгляду справи.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Судом встановлено, що 16 липня 2015 року слідчим СВ Дружківського МВ ГУМВС України в Донецькій області майором міліції ОСОБА_3, за погодженням з прокурором прокуратури м.Дружківки О.О. ОСОБА_4, було повідомлено ОСОБА_1 про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України.

(а.с.6-7).

Запобіжний захід відносно позивача не обирався.

17 липня 2015року старшим слідчим Соколовим В.В. складено обвинувальний акт , який затверджений прокурором Ленченко О.О. 12 серпня 2015року. , згідно якому ОСОБА_1 обвинувачується у скоєнні злочину, передбаченого ст.. 366.ч1 КК України. (а.с.8-9).

29 липня 2016року прокурор у кримінальному провадженні в суді, прокурор Краматорської місцевої прокуратури ОСОБА_5 , в результаті судового розгляду матеріалів кримінального провадження № 0000038 за підозрою ОСОБА_1 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 366 КК України, відмовився від підтримання державного обвинувачення в вищезазначеному кримінальному провадженні відносно ОСОБА_1 , у звязку з відсутністю в його діях складу злочину. В постанові зазначено, що під час судового слідства не встановлені достатні докази для доведення винуватості ОСОБА_1 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 366 КК України, не встановлено таку ознаку субєктивної сторони складу злочину, як умисел на вчинення злочину (а.с.65 - 66).

01 серпня 2016року Дружківський міський суд , розглядаючи кримінальне провадження № 1-кп/229/77/2016року за обвинуваченням ОСОБА_1 в скоєнні злочину, передбаченого ст. 366 ч.1 КК України, постановив зазначене кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_1 закрити, у звязку з відмовою прокурора від обвинувачення. Ухвала в апеляційному порядку не була оскаржена і набрала чинності 08 серпня 2016року. (а.с.22-25).

Оскільки кримінальне провадження відносно ОСОБА_1 закрито за не встановленістю достатніх доказів для доведення його винуватості і вичерпаністю можливості їх отримати він має право на відшкодування моральної шкоди за рахунок коштів державного бюджету відповідно до статей 56, 62 Конституції України, 1176 ЦК України, Закону України № 266/94-ВР.

Відповідно до ст.8 Закону України «Про державний бюджет України на 2016 рік» встановлено у 2016 році мінімальну заробітну плату у місячному розмірі: з 01 травня 1450 грн.

З огляду на період перебування ОСОБА_1 під слідством та судом (з 16.07.2015 року по 08.08.2016 року) розмір відшкодування моральної шкоди не може бути меншим 18 850 грн. (1450,00 грн. х 12 місяців 23дні).

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 пояснили в судовому засіданні, що ОСОБА_1 дуже переживав той факт, що відносно нього порушили кримінальну справу. У нього неодноразово підвищувався тиск. ОСОБА_9, яка працює медичною сестрою в школі, надавала йому допомогу, колола уколи відповідно до призначення лікаря. І вже коли в нього дуже підвищувався тиск, викликали швидку допомогу. Він двічі був на лікарняному тривалий час.

ОСОБА_7 та ОСОБА_8 також пояснили, що в школі № 12, а також ще в деяких школах м. Дружківки в 2015році проводилося ЗНО. Обласним відділом освіти були вручені нагороди директорам цих шкіл, та їх завучам, за належну організацію проведення ЗНО. В тому числі отримала винагороду завуч школи № 12, а директору ОСОБА_1, таку винагороду не дали, хоча підстав не давати не було. І як вони розуміють, це сталося через факт порушення відносно нього кримінальної справи.

При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди суд враховує обставини, на які посилався позивач, зокрема, характер та обсяг його душевних страждань за час перебування під слідством протягом 12 місяців 23 дня, приниженням честі та гідності у звязку із звинуваченням у вчиненні злочину, погіршення стану його здоровя (а.с.53-54). Також суд вважає, що перебування позивача під слідством призвело до порушення його нормальних життєвих зв'язків та вимагало від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Однак, заявлений позивачем розмір відшкодування в сумі 300 000 грн. є занадто великим. Ствердження позивача, як на обґрунтування моральної шкоди, на той факт, що через перебування під слідством, він вимушений був відмовитися від мандата депутата Дружківської міської ради, в судовому засіданні не доведено. Також не доведено, що розірвання шлюбу відбулося з причин порушення відносно нього кримінального провадження. Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більш, ніж достатнім для розумного задоволення потреб потерпілої особи і не повинен призводити до її збагачення.

З урахуванням викладеного, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково та слід стягнути на користь позивача у відшкодування моральної шкоди 23 000 грн. В решті позову необхідно відмовити.

Ухвалою суду провадження у справі за позовною вимогою ОСОБА_1 про стягнення витрат на правову допомогу у кримінальній справі в розмірі 6000грн закрито.

Керуючись ст.ст. 10,11,60, 88,209,212-215,223 ЦПК України , на підставі ст. 1176 ЦК України, Закону України "Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» від 1 грудня 1994 року N 266/94-ВР (із змінами та доповненнями), постанови Пленуму Верховного суду України від 31 березня 1995року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (із змінами та доповненями), суд

В И Р І Ш И В:

позов ОСОБА_1 до держави Україна в особі Державної казначейської служби України про відшкодування шкоди, завданної незаконними діями органів досудового слідства задовольнити частково.

Стягнути з Державного бюджету України шляхом безспірного списання коштів з єдиного казначейського рахунку державного бюджету України через Державну казначейську службу України на користь ОСОБА_1 у відшкодування моральної шкоди 23 000 (двадцять три тисячі) гривень, 00 копійок.

В решті позову відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Дружківський міський суд шляхом подання в 10денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя: Т.Л.Панова