Справа № 189/569/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

13.05.2016 року Покровський районний суд Дніпропетровської області

в складі головуючого судді Пустовар О.С.

при секретарі Комеристій І.А.

розглянувши у попередньому судовому засіданні в смт. Покровське цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, відділу освіти Покровської районної державної адміністрації Дніпропетровської області про скасування рішення про приватизацію, -

встановив:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною заявою про скасування рішення про приватизацію. В позовній заяві вона вказала, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 09.03.1994 року у них народився син ОСОБА_3, який з часу свого народження проживає разом з батьками. 02.07.2001 року відповідач без відому позивачки звернувся до відділу освіти Покровської РДА із заявою про передачу йому у приватну власність одноквартирного житлового будинку за адресою: вул. Шкільна, 12 с. Олександрівка Покровського району Дніпропетровської області, в якому він начебто проживав. 03.07.2001 року відділом освіти Покровської РДА, як органом приватизації, відповідно до закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», винесено «розпорядження органу приватизації № 417» та ОСОБА_2 передано у приватну власність вищевказаний будинок. Відповідно, 03.07.2001 року відповідачу було видано свідоцтво про право власності на житло на зазначений будинок, у звязку з чим було порушено норми діючого законодавства та права членів сім'ї ОСОБА_2 Крім того, позивачка своєї згоди, як дружина відповідача на передачу будинку у приватну або спільну сумісну або часткову власність не надавала. Сторони ніколи не мешкали у вказаному будинку, з 26.08.1998 року по 16.01.2002 рік вони проживали в гуртожитку за адресою: вул. Шкільна, 10 с. Олександрівка Покровського району Дніпропетровської області, а отже ні позивачка, ні відповідач не мали права на приватизацію одноквартирного житлового будинку за адресою: вул. Шкільна, 12 с. Олександрівка Покровського району Дніпропетровської області, оскільки там не мешкали. В звязку з чим, позивачка просить суд скасувати рішення відділу освіти Покровської РДА Дніпропетровської області, як органу приватизації, відповідно до закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», а саме: «розпорядження органу приватизації № 417 від 03.07.2001 року» про передачу ОСОБА_2 у приватну власність одноквартирного житлового будинку за адресою: вул. Шкільна, 12 с. Олександрівка Покровського району Дніпропетровської області, скасувати «свідоцтво про право власності на житло» на одноквартирний житловий будинок за адресою: вул. Шкільна, 12 с. Олександрівка Покровського району Дніпропетровської області, видане відділом освіти Покровської РДА Дніпропетровської області 03.07.2001 року ОСОБА_2 та стягнути з відповідача судові витрати по справі.

Справу розглянуто відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України у відсутності позивачки, відповідачів, які надіслали до суду заяви з проханням розглянути справу за їх відсутності.

Представник позивачки позов підтримав в повному обсязі та просить його задовольнити.

Відповідачі - ОСОБА_2 та представник відділу освіти Покровської районної державної адміністрації Дніпропетровської області не заперечують проти задоволення позову.

Розглянувши подані документи і матеріали, зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії ІV-КИ № 434752, ОСОБА_2 та ОСОБА_4 уклали шлюб 14.12.1991 року. Після реєстрації шлюбу ОСОБА_4 змінила прізвище на «Пилипенко» (а.с.6).

З копії свідоцтва про право власності на житло від 03.07.2001 року № 5417 видно, що одноквартирний житловий будинок за адресою: вул. Шкільна, 12 с. Олександрівка Покровського району Дніпропетровської області належить на праві приватної власності ОСОБА_2 (а.с.7).

Як вбачається з копії розпорядження органу приватизації, було вирішено одноквартирний житловий будинок за адресою: вул. Шкільна, 12 с. Олександрівка Покровського району Дніпропетровської області передати у приватну власність ОСОБА_2 (а.с.8).

Відповідно до копії довідки Олександрівської сільської ради № 1220 від 08.07.2004 року, ОСОБА_2, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 з 26.08.1998 року проживали у гуртожитку с. Олександрівка вул. Шкільна, 10, вибули 16.01.2001 року (а.с.9).

З копії заяви ОСОБА_2 до відділу освіти Покровської РДА видно, що ОСОБА_2 прохає оформити йому передачу в приватну власність на одноквартирний житловий будинок за адресою: вул. Шкільна, 12 с. Олександрівка Покровського району Дніпропетровської області (а.с.10).

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» приватизація державного житлового фонду (далі - приватизація) - це відчуження квартир (будинків), кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв і т. ін.) державного житлового фонду на користь громадян України. До об'єктів приватизації належать квартири багатоквартирних будинків, одноквартирні будинки, кімнати у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів (далі - квартири (будинки), які використовуються громадянами на умовах найму (ч. 1 ст. 2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду»).

Приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією, та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд. Передача квартир (будинків) у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина (ч. 1, 3 ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду»).

Так, відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону України «При приватизацію державного житлового фонду», передача квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках здійснюється в спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім'ї, які постійно мешкають у цій квартирі (будинку), житловому приміщенні у гуртожитку, в тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло, з обов'язковим визначенням уповноваженого власника квартири (будинку), житлового приміщення у гуртожитку.

Враховуючи встановлені судом обставини справи та виходячи з наявних в матеріалах справи доказів, які приймаються судом до уваги як належні та достатні, суд дійшов висновку, що на момент приватизації одноквартирного житлового будинку за адресою: вул. Шкільна, 12 с. Олександрівка Покровського району Дніпропетровської області ОСОБА_2 там не мешкав, та крім того позивачка своєї згоди на передачу вказаного будинку у приватну або спільну сумісну або часткову власність не надавала, а тому наявні підстави для скасування розпорядження органу приватизації № 417 від 03.07.2001 року про передачу ОСОБА_2 у приватну власність одноквартирного житлового будинку за адресою: вул. Шкільна, 12 с. Олександрівка Покровського району Дніпропетровської області.

Що стосується позовних вимог про скасування свідоцтва про право власності на житло на одноквартирний житловий будинок за адресою: вул. Шкільна, 12 с. Олександрівка Покровського району Дніпропетровської області, видане відділом освіти Покровської районної державної адміністрації Дніпропетровської області 03.07.2001 року ОСОБА_2, то слід зазначити наступне.

Згідно з положеннями ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ст. 16 ЦК України особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу у визначені цією статтею способи. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Виходячи із загальних засад цивільного законодавства та судочинства, права особи на захист у суді порушених або невизнаних прав, меж здійснення особою цивільних прав і виконання цивільних обов'язків (ст. ст. 3, 6, 12 - 15, 20 ЦК України, ст. ст. 3-5 ЦПК України) суд вважає за належне застосувати спосіб захисту шляхом визнання недійсним свідоцтва про право власності на житло, оскільки невизнання його недійсним, може призвести до порушення права позивача.

За вказаних обставин, суд дійшов висновку, що позов є обґрунтованим, а тому підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного та керуючись Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду», ст.ст.3, 6, 15,16 ЦК України, ст.ст. 4, 6, 10-11, 57-60, 61, ст.169, ст.208, ч.1-3 ст.209, ст.ст.212-215, 218, 223, 292, 294 ЦПК України, суд -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, відділу освіти Покровської районної державної адміністрації Дніпропетровської області про скасування рішення про приватизацію задовольнити.

Скасувати рішення відділу освіти Покровської районної державної адміністрації Дніпропетровської області, як органу приватизації, відповідно до закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», а саме: «розпорядження органу приватизації № 417 від 03.07.2001 року» про передачу ОСОБА_2 у приватну власність одноквартирного житлового будинку за адресою: вул. Шкільна, 12 с. Олександрівка Покровського району Дніпропетровської області.

Скасувати «свідоцтво про право власності на житло» на одноквартирний житловий будинок за адресою: вул. Шкільна, 12 с. Олександрівка Покровського району Дніпропетровської області, видане відділом освіти Покровської районної державної адміністрації Дніпропетровської області 03.07.2001 року ОСОБА_2.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 551,20 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Дніпропетровської області через районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя О.С. Пустовар