№ 243/5841/16-ц
Справа № 2/243/2985/2016
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 листопада 2016 року Слов'янський міськрайонний суд Донецької області в складі:
головуючого судді - Р.В. Кузнецова,
при секретарі І.Ю. Малиновській,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Слов'янська справа за позовом Державної іпотечної установи до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про іпотечний кредит та судових витрат, -
Відповідач не надав своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом відповідно до умов договору. Відповідач, у порушення умов договору та ст.ст. 509, 526, 1054 ЦК України, зобовязання за вказаним договором не виконав.
Рішенням Словянського міськрайонного суду від 07.10.2015 р. зі ОСОБА_1 стягнуто заборгованість за договором станом на 13.07.2015 р., а саме заборгованість по основній сумі боргу 23461,12 грн., нараховані відсотки 1476,91 грн., інфляційнф втрати 305,03 грн. З 13.07.2015 р. по 20.10.2015 р. відповідачу нараховано заборгованість за відсотками у сумі 954,52 грн.

Тому просить суд стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитом, а також понесені позивачем судові витрати.

Представник позивача у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду повідомлявся належним чином, проте надав суду заяву про розгляду справи за його відсутності, в якій наполягав на заявлених позовних вимогах, просив їх задовольнити у повному обсязі, зазначив, що не заперечує проти ухвалення судом заочного рішення.

Відповідач у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду повідомлявся належним чином, шляхом розміщення оголошення у друкованому засобі масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження - газеті «Урядовий курєр», про причини неявки суду не повідомив. Згідно ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказі, а на підставі ст. ст. 224, 225, 226 ЦПК України, суд в праві постановити заочне рішення.

Вивчивши матеріали справи і дослідивши надані докази, суд у межах заявлених позовних вимог (ст.11 ЦПК України) встановив наступне.

Приписами частини 1 статті 1054 Цивільного кодексу України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

04 березня 2008 року юридична особа Акціонерний банк «Енергобанк» і ОСОБА_1, уклали договір про іпотечний кредит № 8-08, відповідно до умов якого ОСОБА_1 надані на умовах повернення та платності кредитні кошти в сумі 61000,00 гривень, зі сплатою за користування кредитом 15 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом, строком до 03.03.2021 р. Позичальник зобов'язалася погашати кредит та проценти щомісячними платежами /а.с.7-15/.

Судом встановлено, що договір про іпотечний кредит укладений у письмовій формі, підписаний уповноваженою на це посадовою особою АБ «Енергобанк», та особисто ОСОБА_1, зміст правочину не суперечить актам цивільного законодавства та моральним засадам суспільства, і на підставі статті 629 ЦК України цей договір є обов'язковим для виконання.

Статтею 204 ЦК України проголошена презумпція правомірності правочину: правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Згідно договору відступлення права вимоги № 490/08 від 24.03.2008 року, між АБ «Енергобанк» та ОСОБА_3 іпотечною установою було укладено договір відступлення права вимоги, відповідно до якого на умовах, визначених цим Договором, АБ «Енергобанк» передає (відступає) ОСОБА_3 іпотечній установі права грошової вимоги за договором про іпотечний кредит між АБ «Енергобанк» і ОСОБА_1 № 8-08 від 04.03.2008 р. та іпотечним договором між АБ «Енергобанк» і ОСОБА_1 № 08/08 від 04.03.2008 р. /а.с.16-20/.

Частиною 1 ст. 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Ознаками судових доказів є їх достовірність і достатність. Достовірність доказів - це їх якість, точність і правильність відображення обставин, що входять у предмет доказування. А достатність - це сукупність доказів, яка дозволяє вирішити справу. Статтею 517 ЦК України встановлені докази набуття новим кредитором прав у зобов'язанні.

За своєю природою, зобов'язання має визначеного боржника та кредитора, а право вимоги до боржника має виключно кредитор у даному зобов'язанні, підтвердженням чого є правовстановлюючий документ, а саме: правочин, на підставі якого у даного кредитора виникло і існує таке право на момент звернення з вимогою. Отже, закон пов'язує перехід права вимоги від одного кредитора до іншого із передачею йому документів, що засвідчують таке право, тобто в даному випадку - оригіналу договору про іпотечний кредит № 8-08 від 04.03.2008 року.

Таким чином, аналізуючи вищенаведені обставини, суд приходить до переконання, що позивач ОСОБА_3 іпотечна установа правомірно набула право вимоги за договором про іпотечний кредит № 8-08 від 04.03.2008 року, укладеним з відповідачем ОСОБА_1

За правилами статей 525, 526 і 527 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобовязання чи звичаїв ділового обороту. Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Заочним рішенням Словянського міськрайонного суду Донецької області від 07.10.2015 р., яке набуло чинності 20.10.2015 р., зі ОСОБА_1 на користь позивача стягнуто заборгованість за договором про іпотечний кредит № 8-08 від 04.03.2008 р. станом на 13.07.2015 р., яка складається з основної суми боргу 23461,12 грн., нарахованих відсотків 1476,91 грн., інфляційних втрат 305,03 грн. /а.с.21-22/.

Відповідно до довідки про стан заборгованості № 2005/11/3 від 25.04.2016 р., заборгованість ОСОБА_1 з 13.07.2015 р. по 20.10.2015 р. складає 954,52 грн. та складається з заборгованості по відсоткам за липень 2015 р. 173,55 грн., за серпень 2015 р. 298,89 грн., за вересень 2015 р. 289,25 грн., за жовтень 2015 р. 192,83 грн. /а.с.5-6/.

З огляду на наведене суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 порушуються умови укладеного договору по своєчасному поверненню відсотків за кредитом, унаслідок чого утворився борг перед позивачем у зазначеній сумі. Таким чином, суд визнає, що відповідач в односторонньому порядку відмовилася від належного виконання взятих на себе зобовязань за договором.

У матеріалах справи відсутні будь-які обєктивні дані того, що відповідач вживав заходи для належного виконання зобовязання по даному правочину, у звязку з чим порушення зобовязання визнається судом таким, що сталося з його вини.

Проаналізувавши встановлені фактичні обставини по справі, оцінивши представлені сторонами в силу статті 60 ЦПК України докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що ОСОБА_1 належним чином не виконує зобовязання, передбачені укладеним в установленому законом порядку договором про іпотечний кредит. Такі дії відповідача є неправомірними, тому позовні вимоги Державної іпотечної установи про стягнення заборгованості за договором про іпотечний кредитпідлягають задоволенню в повному обсязі.

Позивачем документально підтверджено платіжним дорученням сплата при зверненні з позовом до суду судового збору в розмірі 1378,00 грн., який на підставі ст.88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача. Відповідно до роз?яснень, викладених у п.49 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014 р. №10, витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача, підлягають розподілу судом відповідно до статті 88 ЦПК України, тобто підлягають стягненню з відповідача на користь позивача у повному обсязі у сумі 420,00 грн.

Керуючись ст.ст. 526, 527, 530, 536, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 10, 88, 131, 169, 213, 215, 224 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги Державної іпотечної установи до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про іпотечний кредит та судових витрат задовольнити.

Стягнути зі ОСОБА_1, РНОКПП: НОМЕР_1, який зареєстрована за адресою: вул.Василівська (раніше ОСОБА_4), 47/36, м.Словянськ Донецької області, на користь Державної іпотечної установи (місцезнаходження: 01133, м.Київ, бул.ОСОБА_5, 34, ідентифікаційний код: 33304730) заборгованість за договором про іпотечний кредит № 8-08 від 04 березня 2008 року станом на 20 жовтня 2015 року, яка складається з заборгованості за відсоткамиу сумі 954 (девятсот пятдесят чотири) грн. 52 коп., а також судовий збір у сумі 1378,00 грн. та витрати, пов?язані із публікацією оголошення про виклик відповідача у пресі у сумі 420,00 грн.

Рішення може бути оскаржене позивачем в судову палату по цивільним справам апеляційного суду Донецької області, шляхом подачі апеляційної скарги до Слов'янського міськрайонного суду протягом десяти днів, з дня його проголошення. Дане заочне рішення може бути оскаржене відповідачем за його письмовою заявою, поданою протягом десяти днів з дня отримання копії даного рішення.

Суддя Словянського

міськрайонного суду ОСОБА_6