Провадження № 6/761/1063/2016
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2016 року Шевченківський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Рибака М.А.,

при секретарі Сівоха І.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання головного державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Стельмах О.О., боржник - ОСОБА_3, стягувач - ОСОБА_4, про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника, -

В С Т А Н О В И В :

Головний державний виконавець Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Стельмах О.О. звернувся до суду із поданням, погодженим із начальником Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Гоцій Б.І., відповідно до якого просив тимчасово обмежити громадянина України ОСОБА_3 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа, до виконання ним зобов'язань, покладених виконавчим написом № 357 від 23.03.2016 року, що видав Приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області.

Подання мотивоване тим, що на виконанні у Відділі перебуває виконавче провадження № 50617676 з примусового виконання виконавчого напису № 357 від 23.03.2016 року, який видав Приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 2218500,00 грн.

Станом на 15.11.2016 року рішення боржником не виконано, заходи державного виконавця щодо розшуку майна боржника на момент звернення із поданням виявились безрезультатними. Згідно заяви стягувача, боржник систематично виїжджає за кордон для здійснення підприємницької діяльності, зокрема в країни ближнього зарубіжжя.

Посилаючись на викладене, а також керуючись ст.ст. 18 та 19 Закону України «Про виконавче провадження», просив суд подання задовольнити в повному обсязі.

Державний виконавець в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час і місце судового розгляду повідомлявся повісткою у спосіб, передбачений частинами 5, 6 ст. 74 ЦПК (факс).

Разом із тим, неявка державного виконавця не є перешкодою для розгляду подання.

Інші сторони та заінтересовані особи про дату, час і місце судового розгляду не повідомлялись на підставі ч. 2 ст. 377-1 ЦПК України.

Розглянувши подання та додані до нього документи, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно зі ст. 2 Протоколу N 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров'я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Також ст. 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об'єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров'я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

Статтею 3771 ЦПК України визначено, що питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби (ч.1). Суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця (ч.2).

Відповідно до абз. 14 та 15 Розділу «Ухилення боржника від виконання зобов'язань» Листа Верховного Суду України «Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України» від 01.02.2013 року (надалі - Лист) саме невиконання боржником самостійно зобов'язань протягом строку, про що вказує державний виконавець в постанові про відкриття виконавчого провадження, не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов'язків.

На момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, повинен вже відбутися і бути об'єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження.

Також згідно із положеннями вказаного листа Верховного Суду України, а також Інструкції з організації примусового виконання рішень, яка затверджена наказом Міністерства юстиції України від 2 квітня 2012 р. N 512/5 (із змінами та доповненнями) подання повинно містити підтвердження факту ухилення боржника від виконання своїх зобов'язань.

Разом із тим судом встановлено, що державним виконавцем не було надано доказів на підтвердження факту ухилення боржника від виконання своїх зобов'язань.

Окрім того, із матеріалів справи вбачається, що представник боржника ОСОБА_3 - ОСОБА_6 ознайомився з матеріалами виконавчого провадження лише 02.11.2016 року, тоді як інші докази повідомлення боржника про наявність виконавчого провадження матеріали справи не містять.

За таких обставин суд не вбачає передбачених законом підстав для задоволення подання, а тому в його задоволенні слід відмовити.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 33 Конституції України, Законом України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», ст.377-1 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

В задоволенні подання головного державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Стельмах О.О., боржник - ОСОБА_3, стягувач - ОСОБА_4, про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду міста Києва через Шевченківський районний суд міста Києва.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СУДДЯ М.А. РИБАК