Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

18 травня 2016 року Черкаський районний суд Черкаської області у складі

головуючого судді Морозова В.В.

при секретарі Швидкій І.О.,

за участю:

представника позивача

за первісним позовом (відповідача за зустрічним) ОСОБА_1

представника

відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним) ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси цивільну справу за первісним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання домоволодіння об'єктом права спільної сумісної власності та визнання права власності в порядку спадкування за законом та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання домоволодіння об'єктом права спільної сумісної власності та визнання права власності в порядку спадкування за законом, мотивуючи його тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його дружина - ОСОБА_6, після смерті якої відкрилась спадщина у виді домоволодіння, що розташоване по АДРЕСА_1 та земельної ділянки, площею 1,20 га, що призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована на території Леськівської сільської ради Черкаського району Черкаської області. За життя ОСОБА_6 склала заповіт на користь сина - ОСОБА_4.

Посилаючись на ст. 60 СК України позивач вказує, що має право на виділ частки зі спільного майна подружжя, оскільки спірне домоволодіння побудоване ним та спадкодавцем спільно за період сумісного проживання, а тому останнє є спільною сумісною власністю подружжя. Відповідно до ст. 1241 ЦК України позивач є непрацездатним за віком, а тому відноситься до спадкоємців з обов'язковою часткою у спадковому майні, не зважаючи на наявність другого спадкоємця за законом - ОСОБА_5, та враховуючи спадкоємця за заповітом - ОСОБА_4.

Звернувшись в установлений законом строк до Черкаської районної державної нотаріальної контори, з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6, позивач отримав відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину, через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно. У зв'язку з неможливістю оформити право власності на спадкове майно, після смерті ОСОБА_6, позивач був змушений звернутись до суду з даним позовом.

11 квітня 2016 року ОСОБА_4 була подана зустрічна позовна заява до ОСОБА_5, ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно, яка ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області від 12.04.2016 року була об'єднана в одне провадження з первісним позовом. В зустрічній позовній заяві ОСОБА_4 обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що він є спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_6, проте звернувшись в установлений законом строк до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спадщину через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно у виді земельної ділянки та домоволодіння. Також ОСОБА_4 зазначає, що оскільки він є спадкоємцем за заповітом, а його батько - ОСОБА_4 відповідно спадкоємцем з обов'язковою часткою у спадковому майні, то ОСОБА_5 не має права на спадкування. Спадкове майно, а саме - домоволодіння, не є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, оскільки рахувалося за батьком спадкодавиці - ОСОБА_7 та членами його сімї, до якої належала померла ОСОБА_6 Тобто спірне домоволодіння було збудовано до укладання шлюбу між ОСОБА_6 та ОСОБА_4 У зв'язку з вищевказаним позивач за зустрічним позовом просив суд визнати домоволодіння власністю ОСОБА_6, визнати за ним право власності в порядку спадкування на 11/12 частину домоволодіння та на 11/12 частину земельної ділянки.

15 квітня 2016 року представником позивача за зустрічним позовом - ОСОБА_2, через канцелярію суду було подано заяву про зміну (уточнення) позовних вимог, в якій останній просив визнати домоволодіння, що розташоване по АДРЕСА_1 таким, що належало ОСОБА_6; зменшити розмір обов'язкової частки у спадковому майні ОСОБА_3 до 1/12 частини; визнати за ОСОБА_4 в порядку спадкування право власності на 11/12 частину спірного домоволодіння та на 11/12 частину земельної ділянки.

18 травня 2016 року представником первісного позивача - ОСОБА_1 через канцелярію суду було подано заяву про зменшення позовних вимог, в якій остання просила визнати за ОСОБА_3 право власності в порядку спадкування на 1/6 частину домоволодіння, що розташоване по АДРЕСА_1 та на 1/6 частину земельної ділянки.

18 травня 2016 року представником позивача за зустрічним позовом - ОСОБА_2 було подано заяву про зменшення позовних вимог, в якій він просив визнати за ОСОБА_4 право власності в порядку спадкування за заповітом на 5/6 частину спірного домоволодіння та на 5/6 частину земельної ділянки.

В судовому засіданні представник позивача за первісним позовом - ОСОБА_1 зменшені позовні вимоги підтримала, а зменшені позовні вимоги зустрічного позову визнала.

Представник позивача за зустрічним позовом - ОСОБА_2 підтримав вимоги зустрічного позову після їх зменшення та визнав позовні вимоги первісного позивача в уточненій редакції.

Відповідач за первісним та зустрічними позовами - ОСОБА_5 в судове засідання не з'явився, проте подав через канцелярію суду письмову заяву в якій визнав позовні вимоги і просив проводити розгляд справи без його участі.

Дослідивши наявні матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини справи.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_6, після смерті якої відкрилась спадщина, яка складається з домоволодіння, що розташоване в АДРЕСА_1 та земельної ділянки, площею 1,20 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Леськівської сільської ради Черкаського району.

Вищевказана земельна ділянка належала померлій ОСОБА_6 на підставі державного акту на право приватної власності на землю від 17.01.2002 року.

Згідно довідки Леськівської сільської ради Черкаського району від 15.10.2012 року № 789, за ОСОБА_6 1945 р.н., яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, рахується домоволодіння, що розташоване в АДРЕСА_1. На день смерті і на час видачі довідки у вказаному домоволодінні зареєстровані: ОСОБА_4 та ОСОБА_8 Такі ж дані відображені у довідці Леськівської сільської ради Черкаського району від 21.03.2015 року № 748.

27 серпня 2015 року Леськівською сільською радою Черкаського району видано довідку за № 756, згідно якої за померлою ОСОБА_6 рахується домоволодіння, що розташоване по АДРЕСА_1. Вказана інформація видана на підставі даних погосподарської книги № 22 за 2011-2015 роки, особовий рахунок НОМЕР_1.

Відповідно до довідки Леськівської сільської ради Черкаського району від 07 квітня 2016 року №230, в якій містяться дані з погосподарських книг, починаючи з 1961 року і до 2015 року, померла ОСОБА_6 була зареєстрована і проживала в домоволодінні по АДРЕСА_1.

В технічному паспорті від 01 жовтня 2015 року на домоволодіння, що розташоване по АДРЕСА_1, відсутні будь-які відомості щодо наявності самочинного будівництва.

На замовлення позивача за зустрічним позовом ТОВ «АКР-КОНСАЛТ» було проведено оцінку вартості житлового будинку і 15.12.2015 року та надано висновок, згідно якого ринкова вартість домоволодіння, що розташоване по АДРЕСА_1 складає 49900 грн.

Крім того вказаною організацією на замовлення ОСОБА_4 проведена оцінка вартості земельної ділянки і 08.04.2016 року надано висновок, відповідно до якого ринкова вартість земельної ділянки, площею 1,20 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Леськівської сільської ради Черкаського району складає 39100 грн.

Згідно висновку з відділу регіонального розвитку, містобудування та архітектури Черкаської РДА від 16.11.2012 року № 550 вбачається, що архітектурно-плаувальна характеристика побудованих будівель по АДРЕСА_1 відповідає вимогам даного класу споруд.

12.12.1996 року ОСОБА_6 скала заповіт, яким все своє майно заповідала ОСОБА_4. Останній згідно свідоцтва про народження є рідним сином померлої.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема з свідоцтва про одруження, первісний позивач - ОСОБА_3 перебував у шлюбних відносинах з ОСОБА_6

Згідно посвідчення, НОМЕР_2 від 06.11.2007 року, ОСОБА_3 є пенсіонером за віком і відповідно непрацездатним, а тому відповідно до ч. 1 ст. 1241 ЦК України має право на обов'язкову частку у спадщині і спадкує незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б йому у разі спадкування за законом.

Враховуючи, відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно, первісний та зустрічний позивачі не можуть отримати свідоцтво про право власності на спадщину.

Згідно ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

На підставі ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом та згідно до положень ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1241 ЦК України - малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка).

Отже ОСОБА_3 є непрацездатним вдівцем після смерті ОСОБА_6 і має право на обов'язкову частку у спадщині, а тому його позовні вимоги є законними і такими, що підлягають до задоволення.

Згідно ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Згідно ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

На підставі вище викладених обставин, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_4 є доведеними, підтверджені належними доказами, ґрунтуються на законі, а тому підлягають до задоволення.

Оскільки в судовому засіданні встановлено, що домоволодіння по АДРЕСА_1 та земельна ділянка, площею 1,20 га, яка розташована на території Леськівської сільської ради, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер НОМЕР_3 дійсно належали ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1., суд вважає можливим визнати за первісним позивачем ОСОБА_3 та зустрічним позивачем ОСОБА_4 право власності на вказане домоволодіння та на земельну ділянку у відповідних частках.

Керуючись ст.ст. 392, 1217, 1218, 1222, 1223,1241ЦК України, ст.ст. 213-215 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

Первісний позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_3 право власності в порядку спадкування за законом на 1/6 частини домоволодіння в АДРЕСА_1, після смерті ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

Визнати за ОСОБА_3 право власності в порядку спадкування за законом на 1/6 частини земельної ділянки площею 1,20 га, яка розташована на території Леськівської сільської ради, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер НОМЕР_3, після смерті ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

Зустрічний позов ОСОБА_4 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_4 право власності в порядку спадкування за заповітом на 5/6 частини домоволодіння в АДРЕСА_1, після смерті ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

Визнати за ОСОБА_4 право власності в порядку спадкування за законом на 5/6 частини земельної ділянки площею 1,20 га, яка розташована на території Леськівської сільської ради, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер НОМЕР_3, після смерті ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

Апеляційні скарги на рішення можуть бути подані протягом 10 днів з дня його проголошення до апеляційного суду Черкаської області через районний суд.

Повний текст рішення виготовлено 19 травня 2016 року.

Суддя: В. В. Морозов