Справа № 226/828/16-ц
Провадження №2-о/226/75/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2016 року Димитровський міський суд Донецької області у складі:

головуючої судді Клепка Л.І.,

секретаря Тіссен О.В.,

за участю заявника ОСОБА_1,

представника заявника ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Димитров Донецької області справу за заявою ОСОБА_1, заінтересовані особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4, Димитровський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про встановлення факту народження дитини, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про встановлення факту народження дитини, на обґрунтування якої вказала, що вона є матірю ОСОБА_3, яка перебуває у шлюбі з ОСОБА_4 і проживає разом з чоловіком на окупованій території в місті Донецьку по вулиці Хмельова, б.17. 20 квітня 2016 року її донька в м.Донецьку народила хлопчика, що підтверджується медичним свідоцтвом, виданим пологовим відділенням Комунального закладу «Центральна міська клінічна лікарня №9 міста Донецька» за формою 103/у, затвердженою наказом МЗ ДНР від 09.01.2015року №12. В подальшому вона, як родичка дитини, звернулася до відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Димитровського міського управління юстиції у Донецькій області з метою належної реєстрації дитини та отримання свідоцтва про її народження українського зразка, надавши відділу РАЦС медичне свідоцтво про народження дитини, однак в здійсненні державної реєстрації народження дитини їй було відмовлено на тій підставі, що наданий нею документ виданий неповноважним органом і розяснено право звернення до суду для встановлення факту народження. Вказуючи на це та з метою подальшого забезпечення реалізації виникнення прав та обовязків матері, батька і дитини заявниця просить суд встановити факт народження її донькою ОСОБА_3 20 квітня 2016 року у місті Донецьк дитини ОСОБА_5, що надасть можливість отримати свідоцтво про народження державного зразка.

В судовому засіданні заявник та його представник вимоги підтримали, обґрунтовуючи їх викладеними в заяві обставинами.

Заінтересовані особи ОСОБА_3 і ОСОБА_4, будучи повідомленими про час і місце судового розгляду, до судового засідання не зявилися, надіславши електронною поштою на адресу суду письмові заяви про розгляд справи про встановлення факту народження їх дитини у їх відсутність.

Представник відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області також не зявився, надавши суду заяву про розгляд справи у відсутність представника.

Вислухавши пояснення заявника, свідка та дослідивши докази у справі у їх сукупності, суд вважає, що вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ст.144 Сімейного Кодексу України, п. 1 ст. 7 Конвенції про права дитини дитина, яка з моменту народження має право на імя і набуття громадянства, повинна бути зареєстрована одразу ж після народження в державному органі реєстрації актів цивільного стану з одночасним визначенням її походження та присвоєнням прізвища, імені та по батькові.

Відповідно до ч. 2 ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація народження дитини проводиться за письмовою або усною заявою батьків чи одного з них за місцем її народження або за місцем проживання батьків. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини згідно ч.4 ст. 13 цього закону та п.2 Глави 1 Розділу III Правил державної реєстрації актів цивільного стану, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 №52/5 є медичне свідоцтво про народження, форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоровя України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024, що видається закладами охорони здоровя незалежно від підпорядкування та форми власності, де приймаються пологи, медична довідка про перебування дитини під наглядом лікувального закладу або висновок про підтвердження факту народження дитини поза закладом охорони здоровя за встановленою формою.

За відсутності документа закладу охорони здоровя або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану відповідно до п.4 ч.4 ст.13 Закону є рішення суду про встановлення факту народження.

Особливості провадження у справах про встановлення факту народження або смерті на окупованій території України визначено статтею 257-1 Цивільного процесуального Кодексу, за правилами якої заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України.

З заявою про встановлення факту народження дитини звернулася бабуся, яка є матірю ОСОБА_3, 25 березня 1983року народження, яка з 10 липня 2010 року перебуває в юридичному шлюбі з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвами про народження та шлюб.

Згідно реєстраційних даних в паспорті громадянина України подружжя ОСОБА_4 проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 і має двох дітей: сина ОСОБА_6, 6 жовтня 2010року народження, та сина ОСОБА_5, який народився 20 квітня 2016року.

На підтвердження народження молодшої дитини заявником надане медичне свідоцтво про народження №311 за формою первинної облікованої документації № 103/у, затвердженою наказом №12/у МОЗ ДНР від 09.01.2015 року, видане Комунальною установою Центральна міська клінічна лікарня №9 міста Донецьк, згідно якого ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, яка мешкає за адресою: м. Донецьк, вул. Хмельова, б.17, 20.04.2016 року о 00.30 годині в пологовому відділенні Комунальної установи Центральна міська клінічна лікарня №9 міста Донецьк народила хлопчика вагою 3780 г. Пологи другі.

Відповідно до ч.2 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом, тому будь-який акт (рішення, документ), виданий цими органами та/або особами є недійсним і жодних правових наслідків не створює.

Саме з цих підстав заявнику було відмовлено в реєстрації дитини відділом державної реєстрації актів цивільного стану Димитровського міського управління юстиції, куди вона звернулася 20.05.2016року.

Отже, єдиним законним способом отримати заявнику свідоцтво про народження дитини, що буде визнане державою Україна, є звернення із заявою до суду в порядку окремого провадження на підставі п.7 ч.1 ст.256 Цивільного процесуального кодексу України для встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості її реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану. Підставою для одержання такого документу, відповідно до ч. 2 ст.259 ЦПК, є рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану.

Відповідно до ст.57 Цивільного процесуального Кодексу доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність доказів, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін. В якості доказів щодо певної обставини суд може брати до уваги і показання свідків, з огляду на що суд приймає в якості доказу щодо факту народження дитини ОСОБА_3 показання її брата - свідка ОСОБА_7, який суду підтвердив, що 20.04.2016року в місті Донецьку в нього народився племінник ОСОБА_5.

Даючи оцінку допустимості такого доказу, як медичне свідоцтво про народження, видане медичною установою самопроголошеної ДНР, на яке в ході судового розгляду посилався заявник, суд, враховуючи практику Європейського суду з прав людини у справі «Кіпр проти Туреччини» та Консультативний висновок Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії, виходячи з ключових інтересів дитини та її батьків, як виняток, з метою повного і всебічного зясування обставин справи приймає цей документ до уваги і оцінює його в сукупності та взаємозвязку з іншими доказами, які дозволяють суду вважати вимоги заявника доведеними.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про громадянство України», особа, батьки або один з батьків якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження.

Згідно пункту 1 глави 1 розділу III Правил державна реєстрація народження дитини проводиться з одночасним визначенням її походження та присвоєнням їй прізвища, власного імені та по батькові.

Походження дитини визначається відповідно до Сімейного кодексу України.

Частиною 1 ст.133 цього Кодексу передбачено, якщо дитина народилась у подружжя, дружина записується матірю, а чоловік - батьком дитини. Так як дитина народилася в шлюбі, її батьками в свідоцтві про народження мають бути зазначені заінтересовані особи ОСОБА_3 і ОСОБА_4.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 57, 209, 212-215, 234, 256, 257-1, 259 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту народження дитини задовольнити.

Встановити факт народження ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, громадянкою України, зареєстрованою за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, б. 17, хлопчика ОСОБА_5, який народився 20 квітня 2016 року у місті Донецьк, батьком якого є громадянин України ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Копія судового рішення видається особам, які брали участь у справі, негайно після проголошення такого рішення або невідкладно надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для державної реєстрації факту народження особи.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Донецької області через Димитровський міський суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, в разі незгоди з ним можуть подати апеляційну скаргу на рішення суду протягом десяти днів з дня його отримання.

Оскарження судового рішення не зупиняє його виконання.

Суддя Л.І.Клепка