АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 619/2686/15-ц Головуючий суддя І інстанції Остропілець Є. Р.
Провадження № 22-ц/790/3890/16 Суддя доповідач Пилипчук Н.П.
Категорія: Спори, що виникають із договорів страхування
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 вересня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого судді: Пилипчук Н.П.,

суддів: Гуцал Л.В., Піддубного Р.М.,

при секретарі - Дмитренко А.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові справу за апеляційною скаргою ПрАТ «Страхова компанія «Дім Страхування» на рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 14 січня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ПрАТ «Страхова компанія «Дім Страхування», третя особа: ОСОБА_2 «Про стягнення страхового відшкодування »,

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом посилаючись на те, що 11.12.2013 року він став учасником ДТП, внаслідок якого з вини громадянина ОСОБА_2 йому заподіяна матеріальна шкода. Постановою від 24 липня 2014 року Дергачівського районного суду Харківської області ОСОБА_2 було визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КПАП України та закрито провадження по справі у звязку із закінченням строків притягнення особи до адміністративної відповідальності. ОСОБА_1 звернувся до представництва ПрАТ «Страхова компанія «Дім Страхування» в м.Харкові та подав відповідні документи для виплати, на що представники компанії повідомили про негайну виплату грошових коштів ОСОБА_1 з умовою обмеження її сумою в розмірі 50 % вартості відновлювального ремонту, посилаючись на відсутність у компанії грошових коштів. Відповідно до договору про виплату страхового відшкодування від 30 вересня 2014 року було зазначено, що у зв'язку із дорожньо-транспортною пригодою, яка відбулась 13.12.2013 року на автодорозі Харків- Довжанський за участю автомобіля НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_3, (поліс ОСЦПВВНТЗ № АС/6779098) та автомобіля НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_1, узгодили розмір страхового відшкодування потерпілому у сумі 20 333.84 (двадцять тисяч триста тридцять три грн. 84 коп.), яке сплачуться страховиком Потерпілому, строком по 10.10.2014 року включно. ОСОБА_1 відмовився підписувати договір та страховий акт № 739/14/ГО. 12.11.2014 року ОСОБА_1 отримав поштове відправлення про те, що він повинен вказати дані, що підтверджують факт, що заява вже ним заповнювалась і всі необхідні для виплати дані та документи ним ПрАТ «Страхова компанія «Дім Страхування» вже надавались. Відповідь він направив до ПрАТ «Страхова компанія «Дім Страхування» про що свідчить відмітка в поштовій квитанції. 23.12.2015 року ОСОБА_1 отримав лита від ПрАТ «Страхова компанія «Дім Страхування» в якому повідомлялось, що ДТП сталось 13.12.2013 року, заяву про виплату страхового відшкодування подано ОСОБА_1 до ПрАТ «Страхова компанія «Дім Страхування» 16.12.2014 року, тобто більше чим через рік після ДТП. На підставі викладеного ПрАТ «Страхова компанія «Дім Страхування» повідомила про відмову у виплаті страхото відшкодування. Наказом № 5/К від 10.02.2016 року змінено найменування ПрАТ «Страхова компанія «Дніпроінмед» на ПрАТ «Страхова компанія «Дім Страхування». Таким чином до ПрАТ «Страхова компанія «Дім Страхування» перейшли права та обовязки ПрАТ «Страхова компанія «Дніпроінмед» у даному судовому процесі. Страхове відшкодування просив стягнути з відповідача.

Заочним рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 14 січня 2016 року позовом ОСОБА_1 задоволено, стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Дніпроінмед» м. Дніпропетровськ, вул. Сімферопольська, 21 к. 307 на користь ОСОБА_1, страхове відшкодування в сумі 40 666 грн. 67 коп. та судові витрати у розмірі 406,68 грн.

В апеляційній скарзі представник ПрАТ «Страхова компанія «Дім Страхування» просить рішення скасувати, та ухвали нове, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі. Посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи. Зазначає, що єдиною підставою для прийняття рішення щодо виплати або не виплати страхового відшкодування - є заява особи, яка має право на отримання страхового відшкодування про страхове відшкодування. Однак суд першої інстанції, залишив поза увагою наявні в матеріалах справи докази та пояснення сторін, прийшов до помилкового висновку про своєчасне подання з боку потерпілого заяви про страхове відшкодування. Такі висновку суду спростовуються поясненнями самого позивача та наявними в матеріалах справи поштової квитанції та поштового конверту, з яких чітко вбачається, що позивач направив на адресу страхової компанії заяву пор страхове відшкодування лише 15.12.2014 року, а отримана вона відповідачем 16.12.2014 року.

У відповідності до статті 303 ЦПК України апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді, пояснення сторін, що зявилися, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції вважав встановленим, що позивач звертався до відповідача із заявою про виплату страхового відшкодування у встановлений законом річний строк, однак, на думку колегії суддів такі висновки не підтверджені належними та допустимими доказами.

Судом встановлено, що 11.12.2013 року позивач став учасником ДТП, внаслідок якого з вини громадянина ОСОБА_2 йому заподіяна матеріальна шкода.

Постановою від 24 липня 2014 року Дергачівського районного суду Харківської області ОСОБА_2 було визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КПАП України та закрито провадження по справі у звязку із закінченням строків притягнення особи до адміністративної відповідальності.

12.12.2014 року ОСОБА_1 отримав відправлення ПрАТ «Страхова компанія» «Дніпроінмед» із роз*ясненням про необхідність заповнити бланк заяви та зазначити банківські реквізити для отримання страхового відшкодування.

15.12.2014 рок позивач направив до ПрАТ «Страхова компанія» «Дніпроінмед» заяву про виплату страхового відшкодування, яку відповідач отримав 16.12.2014 року.

23.12.2015 року ОСОБА_1 отримав лита від ПрАТ «Страхова компанія» «Дніпроінмед» в якому повідомлялось, про відмову у виплаті страхового відшкодування у зв*язку із спливом річного терміну після ДТП.

Згідно з ч. 1 ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану її працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

Разом із тим правила регулювання деліктних зобов'язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, - якщо законом передбачено такий обов'язок.

До сфери обов'язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон).

Метою здійснення обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності Закон у ст. 3 визначає забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а також захист майнових інтересів страхувальників. Об'єктом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 Закону).

Згідно зі статтею 6 Закону страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого.

Відповідно до ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо у зв'язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі заподіяної шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи, якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна. Протягом трьох робочих днів з дня прийняття відповідного рішення страховик (МТСБУ) зобов'язаний направити заявнику письмове повідомлення про прийняте рішення.

Підстави для відмови у здійсненні страхового відшкодування визначені статтею 37 Закону, відповідно до якої, зокрема, неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров'ю або життю потерпілого, з моменту скоєння ДТП.

Разом із тим, потерпілий вправі одержати повне відшкодування шкоди від особи, яка її завдала в рамках деліктного зобов'язання, незалежно від того, чи застрахована цивільно-правова відповідальність особи, яка завдала шкоди.

Така правова позиція викладена у постанові Верховного суду України від 20 січня 2016 року в справі № 6-2808цс15, яка відповідно дост. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для усіх судів.

Колегія суддів вважає, що позивачем не надано належних та допустимих доказів того, що позивач звертався до відповідача із заявою про страхове відшкодування шкоди завданої в результаті ДТП, що сталась 11.12.2013 року впродовж року з моменту ДТП.

Відповідач не заперечує, що позивач звертався до ПрАТ «Страхова компанія» «Дніпроінмед» після ДТП, де отримував консультації, проте факт подання позивачем заяви про страхове відшкодування протягом року після ДТП відповідач не визнає.

Переписка сторін, що міститься в матеріалах справи доводів відповідача не спростовує.

Непосвідчена, ніким не підписана копія проекту договору про виплату страхового відшкодування від 30.09.2014 року обставини на які посилається позивач не доводить, оскільки обставини щодо перемовин з приводу укладання такого договору не визнаються відповідачем.

Таким чином, судом першої інстанції у порушення вимог ст. ст. 212-214 ЦПК України не враховані норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, не встановлені та не перевірені обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 307 ЦПК України суд апеляційної інстанції має право скасувати рішення суду першої інстанції, підставою для чого, згідно п.п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України є невідповідність висновків суду обставинам справи, недоведеність обставин, які суд вважав встановленими, порушення судом норм матеріального права.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п.1 ч.1 307, 308, 313, 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія судової палати,

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ПрАТ «Страхова компанія «Дім Страхування» задовольнити.

Рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 14 січня 2016 року скасувати.

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до ПрАТ «Страхова компанія «Дім Страхування», третя особа: ОСОБА_2 про стягнення страхового відшкодування.

Рішення апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий

Судді