АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження: 22-ц/790/5106/16 Головуючий І інстанції -
Справа: № 645/6448/15-ц Шарко О.П.
Категорія: надання послуг Доповідач - Костенко Т.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2016 року м. Харків

Суддя судової колегії судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області Костенко Т.М., при вирішення питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою за апеляційною скаргою за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу судді Фрунзенського районного суду м. Харкова від 27 серпня 2015 року у цивільній справі за позовом Комунального підприємства теплових мереж Харківського району Харківської районної державної адміністрації до ОСОБА_4, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за спожиті комунальні послуги теплопостачання, -

встановив:

Ухвалою судді Фрунзенського районного суду м. Харкова від 27 серпня 2015 року було відкрито провадження у вказаній вище справі.

Заочним рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 29 березня 2016 року позов Комунального підприємства теплових мереж Харківського району Харківської районної державної адміністрації до ОСОБА_4, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за спожиті комунальні послуги теплопостачання - задоволено. Стягнуто з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь Комунального підприємства теплових мереж Харківського району Харківської районної державної адміністрації заборгованість за опалення та підігрів води у сумі 3419 грн. 68 коп., а також судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

ОСОБА_3 звернулася у суд з заявою про перегляд заочного рішення від 29 березня 2016 року, ухваленого у вказаній вище справі.

При розгляді заяви ОСОБА_3, заявником неодноразово заявлялися клопотання про відвід судді Шарко О.П., які ухвалами Фрунзенського районного суду м. Харкова від 29 червня 2016 року, залишені без задоволення (а.с. а.с. 152-153, 157-158, 160-161, 163-164).

Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 29 червня 2016 року у задоволенні заяви ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення від 29 березня 2016 року, відмовлено.

ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу на зазначені ухвалу суду першої інстанції від 27 серпня 2015 року про відкриття провадження у справі на ухвалу від 29 червня 2016 року про відмову у задоволенні заяви про перегляд заочного рішення та на ухвали від 29 червня 2016 року про відмову у задоволені заяви про відвід судді.

Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 03 серпня 2016 року, апеляційну скаргу ОСОБА_3 в частині оскарження ухвал від 29 червня 2016 року про відмову у задоволенні заяви про перегляд заочного рішення та на ухвали від 29 червня 2016 року про відмову у задоволені заяви про відвід судді, повернуто заявнику, у відповідності до ч. 2 ст. 293 ЦПК України.

Справу направлено до суду апеляційної інстанції для розгляду апеляційної скарги ОСОБА_3 на ухвалу судді Фрунзенського районного суду м. Харкова від 27 серпня 2015 року.

Ухвалою судді судової колегії судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області від 12 серпня 2016 року апеляційна скарга ОСОБА_3 була залишена без руху в зв'язку з тим, що не відповідає вимогам ст. 295 ЦПК України, а саме заявником не справлено судовий збір за її подання, та апеляційна скарга подана з пропуском строку, передбаченого ч. 2 ст. 294 ЦПК України.

Копію зазначеної ухвали заявником було отримано 18.08.2016 року, про що свідчить поштове повідомлення про її отримання (а.с. 209).

ОСОБА_3 звернулася до суду апеляційної інстанції з заявою, у якій зазначила, що строк на апеляційне оскарження нею не пропущено, а тому відсутні підстави для звернення до суду з заявою про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали судді Фрунзенського районного суду м. Харкова від 27 серпня 2015 року.

Крім того, заявник надала до суду клопотання, у якому просить звільнити її від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на вищевказану ухвалу, посилаючись на те, що вона є людиною похилого віку, інвалідом ІІІ групи, пенсіонером, та отримує незначний розмір пенсії, а отже не має можливості сплатити судовий збір,

Згідно роз'яснень, які містяться в п.2.3 та 2.4 рішення Конституційного Суду України від 28.11.2013року №12-рп/2013 у справі №1-17/2013 Законом України «Про судовий збір» визначено: правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.

Відповідно до ст. ст. 1, 2 цього Закону, судовий збір справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також, у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим законом, і включається до складу судових витрат. Гарантією реалізації права на судовий захист в аспекті доступу до правосуддя є встановлення законом помірного судового збору для осіб, які звертаються до суду.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4.XI.1950) (далі по тексту Конвенція), Рекомендація щодо заходів, які полегшують доступ до правосуддя № R (81)7, прийнята Комітетом міністрів Ради Європи 14 травня 1981 року, та практика Європейського суду з прав людини під час застосування цієї Конвенції не визнають необхідність сплати судових витрат обмеженням права доступу до суду.

У зв'язку із цим при здійсненні правосуддя у цивільних справах суди повинні вирішувати питання, пов'язані з судовими витратами (зокрема, щодо відстрочення та розстрочення судових витрат, зменшення їх розміру або звільнення від їх сплати), у чіткій відповідності до Цивільного процесуального кодексу України, Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI "Про судовий збір", а також інших нормативно-правових актів України, забезпечуючи при цьому належний баланс між інтересами держави у стягненні судового збору за розгляд справ, з одного боку, та інтересами позивача (заявника) щодо можливості звернення до суду, з другого боку.

Отже, сплата судового збору за подання заяв, скарг до суду, а також за видачу судами документів є складовою доступу до правосуддя, який є елементом права особи на судовий захист, гарантованого статтею 55 Конституції України.

З урахуванням зазначеного, вважаю, що заявлене клопотання задоволенню не підлягає, оскільки ОСОБА_3 не відноситься до категорії осіб, які звільняються від сплати судового збору, та заявником не надано суду достатніх доказів на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджає сплаті нею судового збору у розмірі 275,60 грн.

Крім того, твердження ОСОБА_3 стосовно того, що нею не пропущено строк на апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції, суперечить даним, які наявні в матеріалах справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 294 ЦПК України, апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує , апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Так, останнім днем подачі апеляційної скарги на ухвалу судді Фрунзенського районного суду м. Харкова від 27 серпня 2015 року було 01.09.2015 року.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_3, на вказану судову ухвалу, зверталася з апеляційною скаргою, яку ухвалою судді судової колегії судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області від 28 вересня 2015 року було залишена без руху. Ухвалою судді від 18 листопада 2015 року апеляційну скаргу повернуто апелянту, у зв'язку з тим що недоліки апеляційної скарги, у встановлений судом строк, усунуті не були. Апелянту було роз'яснено, що вона не позбавлена права звернутися до суду з новою апеляційною скаргою, яка має відповідати положенням ст. 295 ЦПК України, містити у відповідності до положень ч. 2 ст. 294 ЦПК України, клопотання про поновлення процесуального строку, а також докази сплати судового збору або належним чином обґрунтоване клопотання про відстрочення чи звільнення від сплати судового збору. Тобто, ОСОБА_3 звертаючись у друге 07.07.2016 року з апеляційною скаргою на ухвалу Фрунзенського районного суду м. Харкова від 27 серпня 2015 року, пропустила строк на апеляційне оскарження, та не додала до апеляційної скарги клопотання про поновлення цього строку із зазначенням поважності причин його пропуску.

Вважаю, що, вимоги ухвали суду апеляційної інстанції ОСОБА_3 не виконані, недоліки скарги не усунуті.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 297 ЦПК України, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку апеляційного оскарження будуть визнанні неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті апеляційного провадження.

Вважаю за необхідне роз'яснити ОСОБА_3, що вона не позбавлена права звернутися до суду з апеляційною скаргою на заочне рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 29 березня 2016 року, у порядку передбаченому ч. 4 ст. 231 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись ч. 3 ст. 297 ЦПК України, -

ухвалив:

Клопотання ОСОБА_3 про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу судді Фрунзенського районного суду м. Харкова від 27 серпня 2015 року, залишити без задоволення.

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу судді Фрунзенського районного суду м. Харкова від 27 серпня 2015 року у цивільній справі за позовом Комунального підприємства теплових мереж Харківського району Харківської районної державної адміністрації до ОСОБА_4, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за спожиті комунальні послуги теплопостачання.

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Суддя - Т.М.Костенко