22-ц/775/473/2016(м)
Головуючий у 1 інстанції Скудін В.Є.
Категорія 48 Доповідач Песоцька Л.І.
У Х В А Л А

Іменем України

25 травня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Донецької області в складі:

головуючого Песоцької Л.І.

суддів Ткаченко Т.Б., Баркова В.М.

секретар Брежнєв Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Маріуполі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвали Першотравневого районного суду Донецької області від 24 березня 2016 року та від 14 квітня 2016 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу, визнання майна спільно набутим за час проживання однією сім'єю, визнання права власності на 1/2 частину майна,

в с т а н о в и л а:

У березні 2016 року ОСОБА_3, діючи за довіреністю від імені ОСОБА_2, звернулася до суду з указаним позовом, обґрунтовуючи вимоги тим, що під час спільного проживання ОСОБА_2 і ОСОБА_1 без реєстрації шлюбу однією сім'єю з листопада 2005 року до лютого 2016 року сторони набули наступне майно: житлові будинки по АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3, приміщення АДРЕСА_1, автомобіль Volkswagen T-4, реєстраційний номер НОМЕР_2 та полупричеп рефрижератор Pacton, реєстраційний номер НОМЕР_1. Оскільки між сторонами виник спір щодо поділу майна, просила встановити факт проживання ОСОБА_2 з ОСОБА_1 однією сім'єю без реєстрації шлюбу з 2006 року до лютого 2016 року, визнати вищевказане майно спільно набутим ними за час проживання у шлюбі без реєстрації та визнати за ОСОБА_2 право власності на ? частину його частину.

Одночасно представник позивача звернулася із заявою про забезпечення позову накладенням арешту на зазначене нерухоме майно, автомобіль та полупричеп рефрижератор, посилаючись на те, що зазначене майно зареєстровано на ім'я відповідача, правовстановлюючі документи на це майно вона не надає позивачу, не визнає його право власності і має можливість без його згоди розпорядитися цим майном.

Ухвалою Першотравневого районного суду Донецької області від 24 березня 2016 року відкрито провадження в справі за вказаним позовом.

Ухвалою того ж суду від 14 квітня 2016 року задоволено заяву ОСОБА_3 про забезпечення позову і заборонено ОСОБА_1 вчиняти дії щодо розпорядження: житловими будинками АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3, квартирою АДРЕСА_1, автомобілем Volkswagen T-4, реєстраційний номер НОМЕР_2, полупричепом рефрижератором, реєстраційний номер НОМЕР_1, які зареєстровані на ім'я ОСОБА_4, до ухвалення судом рішення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить ухвали суду про відкриття провадження в справі та про забезпечення позову скасувати, позовну заяву повернути позивачу, обґрунтовуючи свою вимогу порушенням судом норм процесуального права. Зокрема, посилається на те, що провадження в справі відкрито з порушенням правил підсудності, заходи забезпечення позову застосовано щодо належного їй майна, яке придбано не в шлюбі і факт шлюбних відносин між нею та позивачем не встановлено.

У судове засідання не з'явилися позивач ОСОБА_2 і відповідач ОСОБА_1, про розгляд справи повідомлені особисто (а.с. 80-82). Заяв про причини неявки або про відкладення розгляду справи від них не надійшло.

Представники позивача ОСОБА_5 і ОСОБА_3 звернулися із заявами про відкладення розгляду справи, посилаючись на свою зайнятість (а.с. 78 - 83).

З урахуванням передбаченого законом строку розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду та вимог ч. 2 ст. 305 ЦПК України справа розглянута за відсутності осіб, які не з'явилися у судове засідання.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника ОСОБА_1 ОСОБА_6, який просив апеляційну скаргу задовольнити, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи скарги, колегія суддів вважає, що скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

За змістом ст. ст. 3, 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 114 ЦПК України позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред'являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

За позовом ОСОБА_2 спірним майном є, зокрема, житлові будинки АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 та квартира АДРЕСА_1.

З урахуванням того, що спір заявлено про поділ кількох об'єктів нерухомого майна, а саме: квартири у м. Маріуполі та двох житлових будинків АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3, в останньому будинку зареєстрована та проживає відповідач (а.с. 75), суд обґрунтовано відповідно до вимог ч. 1 ст. 114 ЦПК України дійшов висновку про підсудність зазначеної справи Першотравневому районному суду Донецької області.

Доводи скарги про те, що основна частина спірного нерухомого майна знаходиться у м. Маріуполі, не доведені.

Посилання представника відповідача на те, що площа спірної квартири більша ніж площа житлових будинків у с. Урзуф, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки щодо «частин майна», то законодавцем не мається на увазі передусім їх розмір.

Відповідно до вимог ч. 1, 3 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у розгляді справи може вжити передбачені цим Кодексом заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

У відповідності з роз'ясненнями, які містяться в пункті 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства, при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Звертаючись із заявою про забезпечення позову, позивач посилався на те, що спірне майно зареєстровано за ОСОБА_1 і в разі невжиття заходів забезпечення позову вона має можливість без його згоди розпорядитися ним.

Враховуючи, характер спірних правовідносин, наведене позивачем обґрунтування необхідності забезпечення позову, колегія суддів вважає, що судом обґрунтовано задоволено заяву про забезпечення позову.

Доводи відповідача в апеляційній скарзі про те, що спірне майно придбано не в шлюбі і факт шлюбних відносин судом не встановлено, з урахуванням того, що позов заявлено на підставі ст. 74 СК України, не є підставою для відмови у забезпеченні позову.

Оскаржувані ухвали суду відповідають вимогам ст. ст. 114, 151, 152 ЦПК України і підстав для їх скасування не наведено.

Керуючись ст. ст. 307, 312 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвали Першотравневого районного суду Донецької області від 24 березня 2016 року та від 14 квітня 2016 року відхилити.

Ухвали Першотравневого районного суду Донецької області від 24 березня 2016 року та від 14 квітня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді Л.І. Песоцька

Т.Б. Ткаченко

В.М. Барков