УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

ХоптиС.Ф., Журавель В.І., Штелик С.П.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до відділу освіти Здолбунівської районної державної адміністрації Рівненської області, Здолбунівської районної державної адміністрації Рівненської області про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Здолбунівського районного суду Рівненської області від 17 березня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Рівненської області від 16 травня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що наказом від 31 серпня 2015 року його було звільнено з роботи на підстав п. 3 ч. 1 ст. 41 КЗпП України, однак жодного аморального проступку несумісного з продовженням роботи на посаді директора школи він не вчиняв.

Позивач вказував на те, що посилання на протокол і постанову про вчинення адміністративного правопорушення не заслуговують на увагу, оскільки з цими документами його не ознайомлювали і отримав він постанову лише 4 вересня 2015 року. Приймаючи рішення про звільнення його з роботи, відповідачі не намагалися отримати від нього письмових пояснень та при обранні виду дисциплінарного стягнення не врахували його попередню роботу.

З урахуванням зазначеного ОСОБА_4 просив скасувати наказ начальника відділу Здолбунівської РДА Рівненської області від 31 серпня 2015 року про його звільнення з 1 вересня 2015 року з посади директора Будеразької загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Здолбунівської районної ради Рівненської області, поновити його на вказаній посаді директора, стягнути на його користь заробітну плату за час вимушеного прогулу (з 1 вересня 2015 року по 17 березня 2016 року) у сумі 27 144 грн 95 коп. та 65 тис. грн моральної шкоди.

Рішенням Здолбунівського районного суду Рівненської області від 17 березня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Рівненської області від 16 травня 2016 року, у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, просить зазначені судові рішення скасувати, посилаючись на порушення судами норм матеріального і процесуального права, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції в межах касаційної скарги перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду, чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню.

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_4, суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, на підставі доказів, поданих сторонами, які належним чином оцінені (ст. 212 ЦПК України), дійшов правильного висновку про те, що вчинений позивачем проступок є аморальним та за своїм характером несумісний із продовженням роботи директора школи.

При цьому судом апеляційної інстанції правильно враховано правову позицію Верховного Суду України, викладену у постанові від 11 лютого 2015 року у справі № 6-248цс14, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів.

Доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують, а направлені на переоцінку доказів, що знаходиться поза межами повноваження суду касаційної інстанції.

Оскільки з матеріалів справи та змісту касаційної скарги не вбачається неправильне застосування судами норм матеріального чи порушення норм процесуального права, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу відхилити.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Здолбунівського районного суду Рівненської області від 17 березня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Рівненської області від 16 травня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: С.Ф. Хопта

В.І.Журавель

С.П.Штелик