Дата документу 04.05.2016 Справа № 334/1486/16-ц
Провадження № 2/334/1648/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 травня 2016 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя в складі:

головуючого судді Колесник С.Г.

при секретарі Манюхіні О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,

ВСТАНОВИВ :

Позивачі звернулись до суду з вищезазначеним позовом в якому зазначили, що вони зареєстровані та проживають у ІНФОРМАЦІЯ_1. Основним квартиронаймачем квартири є позивач ОСОБА_1 на підставі ордеру №1077 від 06.06.1970 року, виданого виконкомом ЗМР. Квартира знаходиться на балансі КП «Основаніє».

Окрім позивачів у вищезазначеній квартирі зареєстрований відповідач ОСОБА_3, але фактично не проживає в ній з 1992 року і по теперішній час. Особистих речей відповідача в кватирі не зберігається. Місце перебування та проживання його невідомо.

Всі зобовязання щодо утримання та оплати комунальних послуг квартири виконує ОСОБА_1, оскільки відповідач участі в утриманні житла не приймає, що ставить позивачів у важке матеріальне становище, у звязку з чим вони звернулись до суду.

Просять визнати ОСОБА_3 таким, що втратив право користування житловим приміщенням в квартирі АДРЕСА_1.

В судовому засіданні представники позивачів позов підтримали, суду пояснили, що відповідач рідний брат позивача ОСОБА_1, який проживав в спірній квартирі разом з ними до 1992 року. З цього часу він пішов з квартири та до тепер не повертався особистих речей відповідача в квартирі не має. Добровільно виписати відповідача позивачі не мають змоги у звязку з тим, що не підтримують зв'язок з ним та відповідно не знають його місце перебування, у звязку з чим вони змушені звертатись до суду, оскільки через реєстрацію відповідача в квартирі вони несуть додаткові витрати по утриманню квартири та комунальним платежам, які відповідач не здійснює, що ставить їх у важке матеріальне становище.

Просять визнати ОСОБА_4 таким, що втратив право користування в квартирі АДРЕСА_2, оскільки він не мешкає в спірній квартирі більше 20 років без поважних причин.

Відповідач в судове засідання не зявився за невідомих суду причин, про день та час розгляду справи повідомлявся через оголошення в газеті «Запорізька правда» № 14 від 14.04.2016р., причини неявки суду не повідомив, заперечень на позов не надав, з заявою про розгляд справи у його відсутність до суду не звертався.

Суд, за згодою представників позивачів, вважає можливим провести заочний розгляд справи, на підставі матеріалів справи, у відповідності зі ст. 169 ч.4 ЦПК України, за відсутністю відповідача.

Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до наступних висновків.

В судовому засіданні встановлено, що відповідно особистого рахунку № 90403502 ОСОБА_1, на підставі ордера № 1077 від 06.06.1970р., є квартиронаймачем квартири АДРЕСА_3 в якій окрім нього, зареєстровані 10.09.1992р. брат ОСОБА_4, 1970р.н. та 09.10.1997р. син ОСОБА_2. (а.с.21)

Реєстрація зазначених осіб в спірній квартирі також підтверджується довідкою з місця проживання № 602 від 03.03.2016 р. виданої на імя ОСОБА_1 (а.с.19) Але фактично ОСОБА_4 в квартирі не мешкає з 1992 року по теперішній час, про що 02 березня 2016 року складено акт № 39 про фактичне проживання або не проживання громадян, у житлових приміщеннях. (а.с.22)

Таким чином, ОСОБА_3 не проживає в ІНФОРМАЦІЯ_2 понад шість місяців, без поважних причин, що в судовому засіданні підтверджено наданими доказами.

Реєстрація ОСОБА_3 у вищезазначеній квартирі ставить позивачів у важке матеріальне становище, оскільки витрати по утриманню квартири та сплати комунальних платежів, які також нараховуються і на відповідача несуть лише позивачі.

Частиною 1 статті 71 ЖК УРСР визначено, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Відповідно до ст..72 ЖК УРСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

В разі втрати особою права власності на житло, або право користування житловим приміщенням, така особа, у відповідності до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» підлягає зняттю з реєстрації.

Проаналізувавши у сукупності надані докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та законними, а тому підлягають задоволенню у повному обсязі, шляхом визнання ОСОБА_3 таким, що втратив право користування житловим приміщенням в квартирі АДРЕСА_3.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 57-60, 169, 212-215, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 71, 72 ЖК УРСР, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_3 таким, що втратив право користування житловим приміщенням в квартирі АДРЕСА_4.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особа, без участі якої було постановлено рішення, має право подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: Колесник С. Г.