Справа № 202/8965/15-ц
Провадження № 2/0202/517/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2016 року м. Дніпропетровськ

Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді: Волошина Є.В.

за участю секретаря Величко А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Індустріального районного суду м. Дніпропетровська цивільну справу за позовною ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа Індустріальний районний відділ у м.Дніпропетровську головного управління державної міграційної служби у Дніпропетровської області про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку, -

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2015 року ОСОБА_1 звернулася до Індустріального районного суду м.Дніпропетровська із позовною заявою до відповідачів, в якій просила визнати їх такими, що втратили право користування житловим приміщенням будинком №1 по вул.Змагання в м.Дніпропетровську та скасувати реєстрацію відповідачів, шляхом зняття їх з реєстраційного обліку. В обґрунтування позову зазначила, що 21 листопада 2015 року між нею та ОСОБА_4 був укладений договір купівлі-продажу квартири, що знаходиться за адресою: м.Дніпропетровськ, вул.Змагання, буд.1. На момент укладення договору в будинку за вказаною адресою були зареєстровані відповідачі ОСОБА_2 (колишня дружина власника) та ОСОБА_3 (син ОСОБА_2В.) Проте, на момент укладення договору відповідачі не проживали і не проживають у купленому нею будинку. Відповідачі порушують право користування та розпоряджання позивачки своєю власністю шляхом збереження реєстрації за вищевказаною адресою. Така поведінка відповідачів спричиняє позивачці, як власнику, певні незручності та порушує її права, як власника, надані їй діючим законодавством, що змушує її звертатися до суду.

В судове засідання позивач зі своїм представником не зявились, представник позивача надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та у випадку неявки відповідача в судове засідання просить ухвалити заочне рішення по справі.

Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені були належним чином, причини неявки суду не повідомили, клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у їх відсутність не подавали, у зв'язку із чим, суд, враховуючи заяву представника позивача, відповідно до ст.ст. 224 - 225 ЦПК України ухвалив проводити заочний розгляд справи з ухваленням заочного рішення суду.

Представник Індустріального районного відділу у м.Дніпропетровську головного управління державної міграційної служби у Дніпропетровської області в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі.

У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Суд, дослідивши докази, вважає, що позовні вимоги позивачки підлягають задоволенню з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 на праві власності належить будинок №1 по вул.Змагання у м.Дніпропетровську, що підтверджується договором купівлі-продажу від 21 листопада 2015 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_5 та зареєстрованого в реєстрі за № 5660 та договором купівлі-продажу від 15 січня 2016 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_5 та зареєстрованого в реєстрі за № 63.

Право власності на вищевказаний будинок зареєстровано за позивачкою в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що підтверджується Витягами з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 21.11.2015 року за № 248104732 та від 20.01.2016 року за №51813519.

Відповідно до довідки №459 від 26 листопада 2015 року, виданої квартальним комітетом Індустріальної районної у м.Дніпропетровську ради в належному позивачці будинку за адресою: м.Дніпропетровськ, вул.Змагання, буд.1 зареєстровані ОСОБА_2 та ОСОБА_3, але фактично за вищезазначеною адресою не проживають більше 8 років.

Судом встановлено, що відповідачі є членами сім'ї колишнього власника будинку, у той самий час вони не є ані власниками, ані співвласниками спірного будинку і не є членами сім'ї нового власника будинку.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 7 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов'язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Колишній власник спірного будинку розпорядився належним йому на праві власності будинком шляхом його продажу позивачці. До теперішнього часу укладений договір купівлі-продажу спірної квартири не був визнаний недійсним.

Права власника житлового будинку, квартири визначені також ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.

Згідно ч. 1 ст. 405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.

Відповідно до ч. 1 ст. 156 ЖК України, з урахуванням положень ч. 1 ст. 405 ЦК України, члени сім'ї власника, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються житловим приміщенням в обсязі, визначеному відповідно до угоди з власником.

Аналіз змісту вказаних правових норм свідчить про те, що право члена сім'ї власника будинку (квартири) користуватися цим житлом існує лише за наявності у власника права власності на це майно. Отже, право члена сім'ї власника житлового будинку (квартири) користуватися цим житлом існує лише за наявності у власника права приватної власності на це майно. Так як житлові права членів сім'ї є похідними від прав самого власника цього житла, то припинення права власності особи на квартиру припиняє право членів її сім'ї на користування цією квартирою.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Таким чином, згідно з положеннями ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

З огляду на вищевказані положення чинного законодавства позивачка, як власник спірного майна, має право вимагати усунення перешкод у здійсненні нею права власності та розпоряджання своїм майном.

За таких обставин, з огляду на вищевказане, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає можливим задовольнити даний позов та визнати ОСОБА_2 та ОСОБА_3 такими, що втратили право користування буд.№1 по вул.Змагання у м.Дніпропетровську.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 3, 15, 16, 319, 321, 391, 405 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 57-61,209, 212-215, 224-226 ЦПК України суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа Індустріальний районний відділ у м.Дніпропетровську головного управління державної міграційної служби у Дніпропетровської області про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 такими, що втратили право користування житловим приміщенням будинком №1 по вул.Змагання у м.Дніпропетровську, шляхом зняття їх з реєстраційного обліку за адресою: м.Дніпропетровськ, вул.Змагання, буд.1.

Заочне рішення може бути переглянуте Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії. У разі відмови у задоволенні цієї заяви відповідач може оскаржити заочне рішення до апеляційного суду в загальному порядку.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги через Індустріальний районний суд м.Дніпропетровська протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Є.В.Волошин