Справа № 706/424/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 травня 2016 року Христинівський районний суд Черкаської області

в складі:

головуючого - судді Олійника М.Ф.,

за участю секретаря Рибчинецької Я.А.,

представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Христинівці Черкаської області цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позивач просив стягнути з ОСОБА_2 на його користь заборгованість за кредитним договором в розмірі 301542,97 грн. та судові витрати.

В обґрунтування позову посилався на те, що відповідно до укладеного між сторонами договору № CSX0GK00000123 від 30.10.2007 р. ПАТ КБ «ПриватБанк» зобовязався надати ОСОБА_2 кредит у розмірі 64400 грн. на строк до 30.10.2027 р., а ОСОБА_2 зобовязалась повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановленими кредитним договором.

Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в такому порядку: щомісяця в період сплати ОСОБА_2 повинна надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно з кредитним договором. Згідно з умовами договору у випадку порушення зобовязань за кредитним договором відповідач сплачує банку відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі, які нараховуються від суми непогашеної в строк заборгованості за кредитом.

ПАТ КБ «ПриватБанк» зобовязання за даним договором виконав у повному обсязі, надав ОСОБА_2 кредит у розмірі, передбаченому умовами кредитного договору.

ОСОБА_2 не надавала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що відображається у розрахунку заборгованості за договором № CSX0GK00000123. Таким чином, у порушення умов кредитного договору, а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України ОСОБА_2 зобовязання за вказаним договором не виконала.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України наслідками порушення відповідачем зобовязань щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту.

У звязку із зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором ОСОБА_2 станом на 31.12.2014 р. має заборгованість в розмірі 361099,82 грн., яка складається з:

-64939,10 грн. заборгованість за кредитом;

-103789,34 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом;

-9153,87 грн. заборгованість по комісії за користуванням кредитом;

-183217,51 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором;

Від цієї суми заборгованості віднімається сума в розмірі 74154,13 грн., яка була стягнута за рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 23.02.2011 р. з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ПАТ КБ «ПриватБанк», різниця становить 286945,69 грн.;

а також штрафи відповідно до умов договору:

-250 грн. штраф (фіксована частина);

-14347,28 грн. штраф (процентна складова).

Отже, заборгованість за цим кредитним договором становить 301542,97 грн.

Відповідачем ОСОБА_2 були надані до суду письмова заява про застосування наслідків спливу позовної давності, в якій вона просила застосувати позовну давність до вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» щодо стягнення з неї заборгованості за кредитним договором № CSX0GK00000123 та відмовити у задоволенні позовних вимог повністю, та письмові заперечення на позов, в яких вона просила відмовити у задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк». У запереченнях вказувала, що рішенням Христинівського районного суду від 28.10.2011 р. у справі 2/641/11 задоволений позов ПАТ КБ «ПриватБанк» до неї про звернення стягнення на предмет іпотеки житловий будинок по вул. Вокзальній, 55 в м. Христинівці. У рахунок погашення заборгованості за кредитним договором в розмірі 145470,04 грн. звернено стягнення на житловий будинок та земельну ділянку загальною площею 73,40 кв. м по вул. Вокзальній, 55 в м. Христинівці. Її та членів її сімї виселено з вказаного будинку та знято з реєстраційного обліку. Позивач скористався наданим йому правом одержати задоволення за кредитом за рахунок заставленого майна. Стягнення звернене на житловий будинок та земельну ділянку в рахунок погашення усієї її заборгованості перед ПАТ КБ «ПриватБанк» за умовами кредитного договору. З часу набрання рішенням суду законної сили усі її зобовязання за кредитним договором є виконаними. Крім того, встановлений кредитним договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшений банком в односторонньому порядку. Умови договору щодо права банку змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемними. Відсутнє підтвердження вручення їй до 10.01.2009 р. листа позивача про збільшення процентної ставки. Також рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором фактично змінений строк його виконання. Таким чином, з дня набрання рішенням суду законної сили почали свій перебіг строки позовної давності. Скориставшись своїм правом на звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором, у разі незабезпечення його повного виконання з тих чи інших причин позивач мав би звернутись до суду у межах позовної давності в три роки, чого в даному випадку позивач не дотримався.

Представник позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» ОСОБА_1 у судовому засіданні позов підтримала повністю.

Відповідач ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_3 при вирішенні справи у судове засідання не зявились, проте від представника відповідача ОСОБА_3 до суду надійшла заява з проханням розглянути справу без його участі та участі відповідача ОСОБА_2, у заяві також зазначено, що вони позовні вимоги не визнають повністю.

За таких обставин суд вважає за можливе вирішити справу за відсутності відповідача ОСОБА_2 та представника відповідача ОСОБА_3

У ході розгляду справи відповідач ОСОБА_2 та представник відповідача ОСОБА_3 позов не визнали повністю, посилаючись на обставини, зазначені у запереченнях на позов. Крім того, зазначали, що відповідно до положень Закону України «Про захист прав споживачів» не підлягає стягненню і комісія, вказана у позові. Розрахунок заборгованості за кредитним договором станом на 31.12.2014 р. стороною відповідача не спростовувався.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази: копії кредитного договору № CSX0GK00000123 від 30.10.2007 р. між сторонами, заяви на видачу готівки від 31.10.2007 р., заяв на переказ готівки, розрахунок заборгованості ОСОБА_2 за кредитним договором станом на 31.12.2014 р., копії рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 23.02.2011 р. про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором, рішення Христинівського районного суду від 28.10.2011 р. у справі за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки, виселення та зняття з реєстраційного обліку, виконавчого листа за цим рішенням суду, постанов державного виконавця про відкриття виконавчого провадження та закінчення виконавчого провадження, актів державного виконавця про виселення за цим рішенням суду, інформацію з Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна від 20.05.2015 р., інші письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Судом встановлено, що відповідно до укладеного між сторонами кредитного договору № CSX0GK00000123 від 30.10.2007 р. відповідач ОСОБА_2 отримала у позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» кредит у розмірі 64400 грн. на строк до 30.10.2027 р.

Відповідач ОСОБА_2 зобовязалась повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановленими кредитним договором.

Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в такому порядку: щомісяця в період сплати ОСОБА_2 повинна надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно з кредитним договором. Згідно з умовами договору у випадку порушення зобовязань за кредитним договором відповідач сплачує банку відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі, які нараховуються від суми непогашеної в строк заборгованості за кредитом.

Відповідно до п. 4.5. кредитного договору терміни позовної давності по вимогах про стягнення кредиту, відсотків за користуванням кредитом, винагороди, неустойки пені, штрафів за даним договором встановлюються сторонами тривалістю пять років.

Відповідач ОСОБА_2 не надавала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитним договором, порушила вимоги ст. ст. 526, 530, 629, 1054 ч.1 ЦК України, останній платіж за кредитним договором відповідачем ОСОБА_2 було внесено 02.08.2011 р.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 23.02.2011 р. з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» вже була стягнута заборгованість за зазначеним вище кредитним договором в розмірі 74154,13 грн.

Іншим рішенням Христинівського районного суду від 28.10.2011 р. у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором в розмірі 145470,04 грн. було звернене стягнення на предмет іпотеки житловий будинок та земельну ділянку по вул. Вокзальній, 55 в м. Христинівці шляхом продажу вказаного предмета іпотеки, відповідач ОСОБА_2 та члени її сімї виселені з вказаного житлового будинку та зняті з реєстраційного обліку. На час розгляду справи вказаний обєкт іпотеки не проданий, що стверджується інформацією з Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна від 20.05.2015 р. Тому кошти на погашення зобовязань за кредитним договором не поступали, відповідно зобовязання відповідача ОСОБА_2 за кредитним договором не є виконаними.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України наслідками порушення відповідачем зобовязань щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позивача вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

У позовній заяві зазначено, що відповідач ОСОБА_2 станом на 31.12.2014 р. має заборгованість за кредитом в розмірі 64939,10 грн. Відповідно до рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 23.02.2011 р. з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» вже була стягнута заборгованість за кредитом в розмірі 74154,13 грн. Як вбачається з мотивувальної частини цього рішення, до цієї суми включена і заборгованість за кредитом в розмірі 63632,33 грн. Враховуючи зазначене, з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» необхідно стягнути заборгованість за кредитом в розмірі 1306,77 грн. (64939,10 грн. - 63632,33 грн.). До цієї суми включена сума заборгованості за тілом кредиту з урахуванням страхових платежів.

У позовній заяві також зазначено, що відповідач ОСОБА_2 станом на 31.12.2014 р. має заборгованість за процентами за користування кредитом в розмірі 103789,34 грн. Сплата процентів за користування кредитом передбачена п. 7.1. кредитного договору. З урахуванням того, що відповідачем ОСОБА_2 до суду подана заява про застосування наслідків спливу позовної давності, позивач з позовною заявою до суду звернувся 11.03.2015 р., що стверджується накладною № 2130938 на пересилання кореспонденції, з урахуванням даних розрахунку заборгованості станом на 31.12.2014 р. заборгованість відповідача ОСОБА_2 за процентами за користуванням кредитом за пять років до звернення до суду складає 84243,12 грн. (103789,34 грн. 19546,22 грн.), яка підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ПАТ КБ «ПриватБанк».

Кредитним договором, зокрема його п. 7.1., передбачена сплата комісії (винагороди). Суд не бере до уваги твердження сторони відповідача про те, що комісія не підлягає стягненню на підставі положень Закону України «Про захист прав споживачів». Положення кредитного договору про сплату комісії (винагороди) не визнавались недійсними, відповідачем не предявлялась вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину в цій частині. У позовній заяві зазначено, що відповідач ОСОБА_2 станом на 31.12.2014 р. має заборгованість по комісії за користуванням кредитом в розмірі 9153,87 грн. З урахуванням того, що відповідачем ОСОБА_2 до суду подана заява про застосування наслідків спливу позовної давності, позивач з позовною заявою до суду звернувся 11.03.2015 р., з урахуванням даних розрахунку заборгованості станом на 31.12.2014 р. заборгованість відповідача ОСОБА_2 за комісією за користування кредитом за пять років до звернення до суду складає 7430,19 грн. (9153,87 грн. 1723,68 грн.), яка підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ПАТ КБ «ПриватБанк».

У позовній заяві також зазначено, що відповідач ОСОБА_2 станом на 31.12.2014 р. має заборгованість за пенею за несвоєчасне виконання зобовязань за договором в розмірі 183217,51 грн. Стягнення пені передбачене п. 4.1. кредитного договору. У той же час у розрахунку заборгованості станом на 31.12.2014 р. заборгованість відповідача ОСОБА_2 за пенею зазначена в розмірі 183352,10 грн. З урахуванням того, що відповідачем ОСОБА_2 до суду подана заява про застосування наслідків спливу позовної давності, позивач з позовною заявою до суду звернувся 11.03.2015 р., з урахуванням даних розрахунку заборгованості станом на 31.12.2014 р. заборгованість відповідача ОСОБА_2 за пенею за пять років до звернення до суду складає 177210,07 грн. (183352,10 грн. 6142,03 грн.).

У правовій позиції, висловленій у постанові Верховного Суду України від 03.09.2014 р. у справі № 6-100цс14, вказано, що частиною третьою статті 551 ЦК України, зокрема, передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків. Отже, частина третя статті 551 ЦК України з урахуванням положень статті 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та частини четвертої статті 10 ЦК України щодо обовязку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що він значно перевищує розмір збитків.

Суд вважає, що сума пені, яка нарахована за пять років до звернення позивача до суду та яка становить 177210,07 грн., значно перевищує розмір збитків заборгованості за кредитом та за процентами. Тому сума пені повинна бути зменшена до 155000 грн. та саме в такому розмірі вона підлягає стягненню на користь банку.

У позовній заяві також зазначено, що відповідач ОСОБА_2 станом на 31.12.2014 р. має заборгованість за штрафами відповідно до умов договору: 250 грн. штраф (фіксована частина); 14347,28 грн. штраф (процентна складова). Сплата штрафів передбачена п. 4.3. кредитного договору.

При вирішенні питання про стягнення штрафу суд враховує правову позицію, висловлену у постанові Верховного Суду України від 21.10.2015 р. у справі № 6-2003цс15. У вказаній правовій позиції зазначено, що цивільно - правова відповідальність це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обовязку новим, або у приєднанні до невиконаного обовязку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обовязків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). За положеннями ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене, та відповідно до ст. 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Враховуючи викладену правову позицію Верховного Суду України, суд вважає, що одночасне стягнення пені та штрафу за порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором було б порушенням вимог ст. 61 Конституції України. А тому суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні вимоги про стягнення штрафу.

Згідно із ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.

У ч.1 ст. 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобовязанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Оскільки відповідач ОСОБА_2 належним чином не виконує свої зобовязання за кредитним договором, укладеним 30.10.2007 р. між сторонами, то з неї на користь позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» необхідно стягнути заборгованість за вказаним вище договором в розмірі 247980,08 грн. (1306,77 грн. + 84243,12 грн. + 7430,19 грн. + 155000 грн.), а також сплачений позивачем судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в розмірі 2472,65 грн.

Керуючись ст. 61 Конституції України, ст.ст. 3, 10, 526, 530 ч.1, 549, 551 ч.3, 629, 1048 ч.1, 1050 ч.2 ЦК України, ст. ст. 60, 88 ч.1, 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 247980 (двісті сорок сім тисяч девятсот вісімдесят) грн. 08 коп.

У задоволенні решти вимог позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» судовий збір в розмірі 2472 (дві тисячі чотириста сімдесят дві) грн. 65 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Черкаської області через Христинівський районний суд Черкаської області шляхом подачі в десятиденний строк з дня проголошення (отримання копії) рішення апеляційної скарги.

Суддя: М.Ф. Олійник