17.05.2016
Справа № 717/389/16-ц

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 травня 2016 року Кельменецький районний суд Чернівецької області в складі:
головуючого судді Телешмана О.В.,
з участю секретаря Гончара А.М.,
позивача ОСОБА_1 ,
відповідача ОСОБА_2 ,
розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Кельменці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків, -
ВСТАНОВИВ:
Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому, з урахуванням уточнених в судовому засіданні позовних вимог, просить:
надати дозвіл на виїзд за межі України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до Республіки Італія на відпочинок та оздоровлення, без згоди та супроводу батька ОСОБА_2 , у супроводі матері ОСОБА_1 з 1 червня 2016 року по 30 серпня 2016 року.
Відповідач ОСОБА_2 позов не визнав повністю
Позивачка ОСОБА_1 пояснила суду, що відповідач не дає згоду на виїзд дитини за межі України для оздоровлення та для можливості поспілкуватися та погостювати в її родичів, які проживають в Республіці Італія. Зокрема, її мати раніше проживала в Туреччині, а на даний час живе в Італії і вона має можливість поїхати до матері з дитиною, але відповідач перешкоджає цьому. На даний час дитина має захворювання дихальних шляхів, тому під час літніх канікул вона могла б оздоровитися і побачити життя за кордоном. Відповідач стверджує, що вона не повернеться з дитиною в України, але це не відповідає дійсності.
Відповідач ОСОБА_2 пояснив, що позивачка перешкоджає його спілкуванню з дитиною. Через це він був вимушений звернутися до органу опіки і піклування для вирішення даного спору. Але позивачка не виконує також рішення органу опіки і піклування про надання йому можливості спілкуватись з дитиною. Тому він вважає, що дитину вивезуть і не повернуть в Україну. Він як учасник АТО може оздоровити дитину в будь якому куточку України, хоча дитина повністю здорова і заключення лікарів про стан здоров`я дитини не відповідають дійсності. Підтвердженням неправдивих намірів позивачки також є те, що вона подає неправдиву інформацію суду, зокрема про те, що він не утримує матеріально дитину. Він готовий їхати за кордон з дитиною і бути поряд, щоб бути впевненим у тому, що дитину повернуть і він матиме можливість спілкуватись з нею. Йому невідомі умови перебування дитини, її матеріальне забезпечення за кордоном, тому він заперечує проти виїзду дитини за кордон.
В ході судового засідання судом були досліджені такі інші докази: копія свідоцтва про народження ОСОБА_3 , серії НОМЕР_1 від 14.09.2009 року, копія рішення Кельменецького районного суду Чернівецької області від 11 лютого 2013 року, копія паспорта громадянки України ОСОБА_1 , серії НОМЕР_2 , лист Нелиповецької сільської ради Кельменецького району Чернівецької області № 50 від 08.02.2016 року, акт обстеження житлово-побутових умов ОСОБА_1 від 08.02.2016 року, довідка характеристика на ОСОБА_1 № 52 від 08 лютого 2016 року, видана Нелиповецькою сільською радою Кельменецького району Чернівецької області, лист Нелиповецького НВК від 21.04.2016 року № 05-06/54, лист завідуючої НАЗПСМ від 05.05.2016 року № 23, копія свідоцтва про народження ОСОБА_4 серії НОМЕР_3 , копія паспорта громадянина України для виїду за кордон ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , копія виписного епікризу №934, копія витягу з наказу Командира військової частини польова пошта НОМЕР_4 від 28.04.2016 року, копія службової характеристики на ОСОБА_2 , довідка характеристика від 14.04.2016 року Нелиповецької сільської ради Кельменецького району Чернівецької області на ОСОБА_2 , копія довідки військової частини НОМЕР_4 від 27.04.2016 року № 3651, медична картка №204 ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_2 з 16 лютого 2009 року по 22.02.2013 року. Під час шлюбу у позивачки та відповідача народилася дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Згідно свідоцтв про народження дитини батьком дитини є відповідач ОСОБА_2 . Дитина проживає з позивачем в с. Нелипівці Кельменецького району Чернівецької області. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 має хронічні захворювання і потребує санаторно курортного лікування. Позивачка бажає оздоровити дитину за кордоном, а також бажає, щоб дитина відпочила в Республіці Італія, в період літніх канікул, але відповідач не бажає дати згоду на тимчасовий виїзд дитини з України, мотивуючи це тим, що позивачка не має наміру повернути дитину в Україну.
Вказані вище обставини стверджується взаємним зв`язком доказів, досліджених судом у їх сукупності.
Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Відповідно до ч.2 ст.4 Закону України Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України за відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. Відповідно до ст.313 ЦК України фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом. Згідно п.3, 4 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України N 57 від 27.01.1995 року виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, здійснюється за згодою обох батьків. Виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків у разі пред`явлення документів або їх нотаріально засвідчених копій: рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Постановою Кабінету Міністрів України № 57 від 27 січня 1995 року зі змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України № 932 від 11 липня 2007 року, затверджені Правила перетинання державного кордону громадянами України (далі - Правила). Згідно з частиною 2 пункту 2-2 Правил, перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадян України, які не досягли 16-річного віку, виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, у супроводі одного з батьків або у супроводі осіб, які уповноважені одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється у разі пред`явлення оригіналу або нотаріально посвідченої копії рішення суду про надання дозволу на виїзд за межі України громадянина, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.
Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ст. 9 даної Конвенції держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Згідно ст.18 Конвенції про права дитини держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно ст. 27 даної Конвенції держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідач порушує ст. 150 Сімейного кодексу України згідно якої батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, зобов`язані піклуватися про здоров`я дітей, їх фізичний духовний та моральний розвиток. Відповідно до ч.1 ст.2 ст.155 Сімейного кодексу України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до ч.7 ст.7, ч.2 ст.155 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України та Конвенцією про права дитини, а батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відсутність згоди з боку батька щодо тимчасового виїзду неповнолітньої дочки з України на відпочинок та оздоровлення суперечить вимогам ч.7 ст.7, ч.2 ст.155 СК України, Конвенції про права дитини, та порушує право неповнолітнього як фізичної особи на свободу пересування, передбачене ч.1 ст.313 ЦК України, а тому підлягає судовому захисту.
Отже ненадання згоди відповідачем на тимчасовий виїзд його неповнолітньої дитини з України в період літніх канікул на відпочинок та оздоровлення суперечить її правам та інтересам.
Згідно ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст. 12 Закону України Про охорону дитинства на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.
Крім того, Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року (далі - Декларація), у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до принципів 4, 7 Декларації дитині мають належати права на здоровий ріст та розвиток, належне харчування, житло, розваги, медичне обслуговування, отримання освіти. Декларація зобов`язує держав-учасниць забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів (ч. ч. 1, 2 ст. 3). Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування (ч. 1 ст. 18).
Таким чином, суд вважає, що виїзд дитини в період літніх канікул за кордон має тимчасовий характер, відповідає інтересам дитини, за своєю метою має сприяти оздоровленню, відпочинку та загальному розвитку дитини, а в свою чергу відповідач безпідставно ухиляється від надання дозволу на тимчасовий виїзд неповнолітньої дитини з України, позбавляючи позивача, як мати дитини, виконувати свої зобов`язання щодо виховання, піклування про здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток дитини.
Суд відхиляє доводи відповідача ОСОБА_2 про те, що позивач не має наміру повертати дитину в України у разі надання дозволу на виїзд дитини без його згоди, оскільки відповідач ОСОБА_2 в порушення ст.60 ЦПК України не надав суду належних та допустимих доказів, які б підтверджували, такі його твердження, тобто дані твердження є припущенням.
Враховуючи викладене вище, суд вважає, що позов ОСОБА_1 слід задовольнити повністю та надати дозвіл на виїзд за межі України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до Республіки Італія на відпочинок та оздоровлення, без згоди та супроводу батька ОСОБА_2 , у супроводі матері ОСОБА_1 , з 1 (першого) червня 2016 року по 30 (тридцяте) серпня 2016 року.
На підставі ст. 33 Конституції України , ст.3,8 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ст.313 ЦК України, ст. ст. 141,150,155 СК України, ч.2 ст.4 Закону України Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України керуючись ст. ст. 3, 8, 10, 11, 15, 60,79, 88, 213, 214, 215 ЦПК України, суд, -
ВИРІШИВ:
Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.
Надати дозвіл на виїзд з України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до Республіки Італія на відпочинок та оздоровлення, без згоди та супроводу батька ОСОБА_2 , у супроводі матері ОСОБА_1 з 1 (першого) червня 2016 року по 30 (тридцяте) серпня 2016 року.
Стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 судові витрати у вигляді судового збору в сумі 551 (п`ятсот п`ятдесят однієї) гривні 20 ( двадцять) копійок.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Чернівецької області через Кельменецький районний суд. Особи які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя