Справа № 758/6599/16-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2016 року суддя Подільського районного суду м.Києва Декаленко В. С., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про встановлення факту смерті,-

В С Т А Н О В И В :

Заявниця звернулася до суду із заявою про встановлення факту смерті.

Дослідивши матеріали заяви, приходжу до висновку що, вона (заява) подана з порушенням вимог чинного цивільно-процесуального законодавства, які ставляться до її форми та змісту, а тому підлягає залишенню без руху для усунення недоліків, виходячи з наступних підстав.

Так, стаття третя ЦПК України визначає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Як вже зазначалося вище, заявник звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу.

Статтями 257, 258 ЦПК України визначено правила підсудності для подачі заяв про встановлення фактів, що мають юридичне значення та встановлено обов'язкові вимоги до змісту та форми таких заяв, обов'язок дотримання яких покладається на заявника.

Так відповідно до ст. 258 ЦПК України, у заяві повинно бути зазначено: 1) який факт заявник просить встановити та з якою метою; 2) причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; 3) докази, що підтверджують факт.

До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів.

Верховний Суд України в своєму Листі від 01.01.2012 року «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», зазначив, що вирішуючи питання про прийняття заяв про встановлення фактів, що мають юридичне значення, судам необхідно враховувати, що ці заяви повинні відповідати як загальним правилам щодо змісту і форми позовної заяви, встановленим ст. 119 ЦПК, так і вимогам щодо її змісту, передбаченим ст. 258 цього Кодексу.

Важливе значення має вимога про обов'язкове зазначення у заяві мети встановлення юридичного факту, оскільки мета дає можливість зробити висновок, чи дійсно цей факт є юридичним і чи тягне він правові наслідки. У заяві необхідно також вказати причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт, та навести докази його існування. З урахуванням зазначеної в заяві мети, суд визначає коло осіб, які можуть бути залучені до участі у справі.

Оскільки чинним законодавством передбачено позасудове встановлення певних фактів, що мають юридичне значення, то суддя, приймаючи заяву, повинен перевірити, чи може взагалі ця заява розглядатися в судовому порядку і чи не віднесено її розгляд до повноважень іншого органу.

Мною встановлено, що незважаючи на вимоги вищезазначених норм чинного цивільно-процесуального законодавства України та роз'яснень Верховного Суду України, заявницею не конкретизовано змісту своїх вимог з врахуванням ст. 256 ЦПК України, яка надає суду право на розгляд справ про встановлення фактів смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру, а не просто факту смерті як того просить остання.

Крім того, заявницею в своїй заяві не зазначено взаємозв'язку між метою встановлення факту та самим фактом та не вказано причин неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт та неможливості досягнення мети без його встановлення.

Також заявницею не надано належних та допустимих доказів, які підтверджували б викладенні нею в заяві обставини та які в своїй сукупності підтверджували б наявність факту, який вона просить встановити.

Крім того, згідно ч. 5 ст. 119 ЦПК України, до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Згідно ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», за подання фізичною особою до суду заяви у справах окремого провадження справляється судовий збір в розмірі 0,2 розміру мінімальної заробітної плати.

Відповідно до ЗУ «Про Державний бюджет України на 2016 рік», з 01.01.2016 року в Україні встановлено мінімальну заробітну плату в розмір 1 378, 00 грн.

Враховуючи вищевикладене, а також характер поданої до суду заявницею заяви, яка підлягає розгляду в порядку окремого провадження, за її подачу остання повинна була сплати судовий збір в розмірі 275, 60 грн., однак нею незважаючи на вимоги ч. 5 ст. 119 ЦПК України, ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» не надано до суду відповідного документу, що підтверджує сплату судового збору у вищезазначеному розмірі або документів, що підтверджували б звільнення її від його сплати.

Враховуючи вищевикладене, приходжу до висновку про доведеність тієї обставини, що заява не може вважатися такою, що відповідає вимогам чинного цивільно-процесуального законодавства, які ставляться до її форми та змісту.

Стаття 121 ЦПК України визначає, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

На підставі викладеного, ст.ст. 3, 4, 5, 6 ЗУ «Про судовий збір», Листа Верховного Суду України від 01.01.2012 року «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», керуючись ст.ст. 119, 121, 256-258 ЦПК України,-

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту смерті - залишити без руху.

Надати заявниці строк в 5 (три) дні з дня отримання ухвали, для усунення недоліків.

Роз'яснити заявниці, що в разі невиконання вимог ухвали в указаний термін, матеріали заяви будуть вважатись неподаними і повернуті їй.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СуддяВ. С. Декаленко