Провадження № 2/522/1196/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2016 року

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Кічмаренка С.М.,

за участю секретаря Мельник А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Відділ у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Приморського району м. Одеси про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, по якому просить суд визнати ОСОБА_1 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою № 56 по вул. Транспортна, 7а в м. Одесі та зняти його з реєстраційного обліку; судові витрати покласти на відповідача.

Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що позивач по справі є власником квартири АДРЕСА_1. В даній квартирі, зокрема, зареєстрований також її чоловік ОСОБА_1, з яким шлюбні відносини припинені з серпня 2013 року. Підставою звернення до суду із даним позовом стали посилання позивача на те, що права та інтереси позивача, як основного квартиронаймача, порушуються у звязку із реєстрацією у ній відповідача.

Позивачка, будучи сповіщеною належним чином, до суду не з`явилася, просить справу розглядати за її відсутністю.

Відповідач по справі, будучи сповіщеними належним чином до суду не зявився. Надав заяву по якій просив справу розглядати за його відсутності зазначаючи, що вирішення спірного питання просить залишити на розсуд суду.

Представник третьої особи до судового засідання не зявилась, повідомлений належним чином, заяв чи клопотань до суду не надавав.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, надані докази, вважає позов підлягаючим частковому задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин по справі.

По справі встановлені наступні фактичні обставини.

Судом встановлено, наступні фактичні обставини по справі.

Позивач по справі ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_2 на підставі Свідоцтва про право власності № 175738 від 27.05.2003 року.

Позивач та відповідач перебували в зареєстровано шлюбі, який було розірвано на підставі рішення Приморського районного суду м. Одеси від 29.01.2014 року по справі № 522/27721/13-ц.

Після реєстрації шлюбу відповідач був зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується довідкою випискою з домової книги про склад сімї та реєстрацію, копія якої наявна в матеріалах справи ( а.с.6).

В матеріалах справи наявний акт, складений мешканцями будинку № 7 А за адресою: Транспортна, в м. Одесі про те, що ОСОБА_1 не проживає більше року в квартирі № 56, власником якого являється ОСОБА_1 Особистих речей в квартирі не знаходиться ( а.с.23).

Позивач в позові посилається на той факт, що відповідач по справі після розірвання шлюбу добровільно зібрав речі та виїхав із вищезазначеної квартири, та на даний час в ній не проживає.

Відповідно до ч.1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст.. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном.

Таким чином, судом встановлено, що відповідач не користується зазначеною житловою площею вказаної квартири.

В даний час позивач не в змозі реалізувати своє право власності та користування в повному обсязі, оскільки відповідач не знятий з реєстраційного обліку по даній квартирі.

На підставі ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання, або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Судовий захист цивільних прав та інтересів, шляхом визнання відповідного права, гарантується ст. 16 ЦК України, з якої вбачається, що кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 71 ЖК України якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом.

Статтею 72 ЖК України передбачено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Оскільки судом встановлено, що права та інтереси позивача, як основного квартиронаймача, порушуються, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню оскільки визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням є підставою для зняття є реєстраційного обліку. Отже, вимога про зняття з реєстраційного обліку є похідною від визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та заявлена передчасно.

Згідно п.3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень, а суд згідно ст. 11 ЦПК України розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Враховуючи, що через порушення відповідачем прав позивача останній був вимушений звернутись до суду з позовом, сплатив судові витрати у розмірі 487,20 грн.,що підтверджується квитанцією, наявною в матеріалах справи.

Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві- пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Таким чином з відповідача на користь позивача слід стягнути суму сплаченого судового збору у розмірі 487,20 грн.

Відповідно до ст.. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч.3 ст.213 ЦПК України, обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З наведеного вище, суд вважає позов законним, обгрунтованим та таким, що підлягає частковому задоволенню.

Висновки суду відповідають вимогам норм права, на які посилається суд під час розгляду справи і фактичним обставинам по справі, а також підтверджується зібраними по справі доказами.

У рішенні суду повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки, які є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Розглянувши справу повно, всебічно, обєктивно та неупереджено, суд вважає правомірними заявлені позовні вимоги, які є обґрунтованими, тому вважає за можливе їх задовольнити частково.

На підставі викладеного й керуючись ст. ст. 15, 16, 204, 220, 321, 392 ЦК України, ст. ст. 7, 8, 10, 11, 15, 209, 212-215, 294 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Відділ у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Приморського району м. Одеси про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку,- задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: м. Одеса, вул. Транспортна,7-а, кв.№ 56.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму сплаченого судового збору в розмірі 487,20 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Приморський районний суд м. Одеси шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення рішення можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Суддя: С.М. Кічмаренко

12.09.2016