Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 331/4944/15 Головуючий у 1 інстанції: Антоненко М.В.
№ провадження 22-ц/778/1805/16 Суддя-доповідач: Савченко О.В
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

„12" травня 2016 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Савченко О.В.

суддів: Кочеткової І.В., Маловічко С.В.

при секретарі: Остащенко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 14 грудня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа: Приватне акціонерне товариство «СК «Український страховий стандарт», про відшкодування шкоди, завданої в наслідок ДТП, -

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2015 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2, третя особа: ПрАТ «СК «Український страховий стандарт», про відшкодування шкоди, завданої в наслідок ДТП.

У позові зазначала, що 25 жовтня 2014 року, о 12 годині, у м. Запоріжжі по пр. Леніна, напроти будинку № 36, відповідач, керуючи автомобілем НОМЕР_1, який належить йому на праві власності, порушив Правила дорожнього руху та допустив зіткнення з автомобілем марки, CITROENN , д/н НОМЕР_4 під її керуванням, який, продовживши по інерції рух прямо, скоїв зіткнення з автомобілем НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_4, в результаті чого автомобілі було пошкоджено.

На час ДТП автомобіль CITROENN д/н АР 10- 07 МІ належав їй на праві власності, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію ТЗ.

Вина відповідача в скоєні ДТП встановлена постановою Вільнянського районного суду Запорізької області від 12.11.2014 року по адміністративній справі № 314/6486/14-п, згідно якої ОСОБА_2 був притягнутий до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 340 грн.

Відповідач свою цивільно-правову відповідальність щодо транспортного засобу GEELI, державний номер НОМЕР_3 , застрахував у ПрАТ «СК «Український страховий стандарт», що підтверджується полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АІ № 0899483.

Для отримання страхової виплати в рахунок відшкодування збитків, завданих від пошкодження транспортного засобу внаслідок ДТП, вона звернулася до страхової компанії ПрАТ «СК «Український страховий стандарт», у якій було застраховано цивільно-правову відповідальність ОСОБА_2 В присутності представника страхової компанії ПрАТ «СК «Український страховий стандарт» та відповідача автотоварознавцем ТОВ «Автогазпромсервіс» ОСОБА_5 було проведено огляд пошкодженого автомобіля CITROENN , д/н АР 10-07МІ , в ході якого були зафіксовані і описані пошкодження , які автомобіль отримав під час ДТП.

На підставі пошкоджень, зафіксованих під час огляду автомобіля, автотоварознавець ТОВ «Автогазпромсервіс» ОСОБА_5 склав звіт № 47/14(15У) від 25.03.2015 року, в якому було встановлено суму завданих їй збитків, як власнику автомобіля, яка складалась з розрахунку вартості ремонту пошкодженого ТЗ та втрати товарного вигляду ТЗ.

Згідно звіту, вартість матеріальних збитків, спричинених їй, як власнику автомобіля, становить 142 677 грн. 24 коп., з яких 126 959 грн. 07 коп. - вартість відновленого ремонту і 15 718 грн. 17 коп.- втрата товарного вигляду.

Відповідно до Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в добровільному порядку ПрАТ «СК «Український страховий стандарт» сплатила їй нараховане страхове відшкодування в сумі 49 500 грн., з урахуванням розміру франшизи 500 грн., яку повинен був особисто сплатити відповідач відповідно до умов договору страхування.

Коштів, які сплатила ПрАТ «СК «Український страховий стандарт», було недостатньо для проведення відновлюваного ремонту автомобіля.

Відповідач в добровільному порядку доплатив СТО, на якому проводився відновлюваний ремонт автомобіля, невистачаючу суму.

Посилаючись на те, що матеріальний збиток, завданий їй в результаті пошкодження автомобіля CITROENN , д/н НОМЕР_4, в ході ДТП, був відшкодований відповідачем та страховою компанією в добровільному порядку лише частково, оскільки відшкодувати збитки за втрату товарного вигляду автомобіля у сумі 15718 грн. 17 коп. та витрати на проведення автотоварознавчого дослідження у сумі 350 грн., всього 16068 грн. 17 коп., ОСОБА_2 відмовився, вказану суму матеріальних збитків просила стягнути з відповідача на її користь та стягнути з нього витрати по сплаті судового збору.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 14 грудня 2015 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 в рахунок відшкодування заподіяної шкоди 16 068 грн. 17 коп., а також 243 грн. 60 коп. судового збору.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким у задоволені позову відмовити.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення з одних лише формальних міркувань.

Задовольняючи заявлений ОСОБА_3 позов, суд, повно та всебічно дослідивши наявні у справі докази і надавши їм належну оцінку, дійшов висновку щодо його доведеності.

Висновок суду є правомірним, оскільки відповідає матеріалам справи та вимогам норм матеріального права.

Відповідно до ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов"язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для виправлення пошкодженої речі.

Згідно ч.2 ст. 22 ЦК України збитками є витрати, яких особа зазнала у зв"язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права(реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода).

Судом встановлено і вказані обставини не заперечувались сторонами, що 25 жовтня 2014 року з вини відповідача ОСОБА_2 сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої належний ОСОБА_3 автомобіль CITROENN , д/н НОМЕР_4 отримав ушкодження.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 щодо транспортного засобу GEELI, державний номер НОМЕР_3 , була застрахована у ПрАТ «СК «Український страховий стандарт», і в межах обов"язкового ліміту відповідальності потерпілій ОСОБА_3 було виплачене страхове відшкодування у сумі 49 500 грн.

Статтею 29 Закону України „Про обов"язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що у зв"язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов2язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого в порядку, встановленому законодавством.

За правилами п. 32.7 ст. 32 названого Закону у редакції Закону від 05.07.2012 року, страховик не відшкодовує втрату товарної вартості пошкодженого майна.

Отже, володілець джерела підвищеної небезпеки має відшкодувати потерпілому вартість відновлювального ремонту, що перевищує ліміт відповідальності страховика, франшизу і втрату вартості автомобіля у разі її наявності.

Для визначення матеріальних збитків, завданих власнику в разі пошкодження колісного транспортного засобу застосовується Методика товарознавчої експертизи та оцінки КТЗ, затверджена наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092.

Згідно з п.2.4 цієї Методики вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартість значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування КТЗ, з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ(втрати товарної вартості -ВТВ).

Відповідно до п. 8.5.2 Методики величина ВТВ - це умовна величина зниження ринкової вартості КТЗ, поновленого відповідно до нормативних вимог після пошкодження, у порівнянні з ринковою вартістю подібного непошкодженого КТЗ.

Втрата товарної вартості не нараховується, зокрема, якщо строк експлуатації легкових колісних транспортних засобів перевищує: 5 років для КТЗ країн СНД, 7 років- для інших КТЗ.

В обґрунтування розміру втрати товарної вартості автомобіля CITROENN , д/н НОМЕР_4, у сумі 16 068 грн. 17 коп., після проведення його поновлювального ремонту, позивач послалася на звіт № 47/14(15У), складений 25 березня 2015 року оцінювачем ОСОБА_5, який складав також звіт від 11.11.2014 року, тобто до ремонту автомобіля, і який надавався страховій компанії для виплати страхового відшкодування, у зв"язку з чим втрата товарної вартості автомобіля у звіті від 11.11.2014 року не розраховувалась(а.с.8-12, 116-123).

Відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч.1 ст. 64 ЦПК України письмовими доказами є будь-які документи, акти , довідки, листування службового або особистого характеру або витяг з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи.

Заперечення проти позову ОСОБА_2 обґрунтовував лише незгодою з наданим у звіті від 25.03.2015 року висновком щодо розміру ВТВ, вважаючи, що товарна вартість автомобілем втрачена не була, однак клопотання про призначення відповідної експертизи суду не подавав, як і будь-яких інших доказів, які б спростовували наданий позивачем доказ щодо розміру шкоди у зв"язку із втратою товарної вартості ТЗ.

Посилання ОСОБА_2 у засіданні апеляційного суду на те, що величина втрати товарної вартості автомобіля має становити не більше 5000 грн., він також ніякими доказами не обґрунтовував, отже вказані доводи є припущеннями, використання яких в якості доказів заборонено ст. 60 ЦПК України.

Таким чином, відповідно до вимог ст.ст. 212, 213 ЦПК України суд першої інстанції ухвалив рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки відповідач у порушення вимог ст.ст. 10, 60 ЦПК України ухилився від доведення обставин, на які посилався.

Ті докази та обставини, на які посилається ОСОБА_2 в апеляційній скарзі, були предметом дослідження суду першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом першої інстанції були дотримані норми матеріального та процесуального права.

Фактично доводи зводяться до іншої оцінки обставин справи, які відрізняються від зробленої судом першої інстанції оцінки, і підстав для скасування судового рішення не містять.

Керуючись ст.ст.307, 308, 314, 317 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 14 грудня 2015 року по даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: