Категорія 30 Доповідач Береговий О. Ю.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2016 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Вінницької області в складі:

головуючого судді Берегового О.Ю.,

суддів Денишенко Т.О., Матківської М.В.,

за участі секретаря Топольської В.О.,

представника позивачів ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3 та його представника ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_5, ОСОБА_6 до ОСОБА_3 про відшкодування витрат на поховання, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 ОСОБА_4 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 17 березня 2016 року,

встановила:

ОСОБА_5 та ОСОБА_6 звернулися в суд з позовом до ОСОБА_3 про відшкодування витрат.

Позовні вимоги мотивували тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року загинула ОСОБА_9 та її син ОСОБА_10, які були дочкою та внуком ОСОБА_5, а ОСОБА_6 - рідною сестрою та племінником.

Відповідач ОСОБА_3 є батьком померлого ОСОБА_10 та спадкоємцем після його смерті, який прийняв спадщину, що складається з будинку та земельних ділянок, що в свою чергу покладає на нього обвязок по відшкодовуванню витрат на його поховання.

Зважаючи на те, що ОСОБА_5 було витрачено кошти на проведення похорону та поминальних обідів ОСОБА_9 та ОСОБА_10 в сумі 65 694 грн., а за кошти ОСОБА_6 в розмірі 45 400 грн. був встановлений спільний пам'ятник на могилах покійних, позивачі просили стягнути з відповідача на їх користь половину понесених ними витрат , а саме: на користь ОСОБА_5 - 32 800 грн., на користь ОСОБА_6 - 22 700 грн., та вирішити питання про розподіл судових витрат.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 17 березня 2016 року позов ОСОБА_5, ОСОБА_6 до ОСОБА_3 про відшкодування витрат задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь ОСОБА_5 32 800,00 (тридцять дві тисячі вісімсот) грн. в відшкодування витрат та на користь ОСОБА_6 22 700,00 (двадцять дві тисячі сімсот) грн. в відшкодування витрат.

Стягнуто з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь ОСОБА_5 487 (чотириста вісімдесят сім) грн. 20 коп. судових витрат та 2 000 (дві тисячі) грн. витрат на правову допомогу.

Стягнуто з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь ОСОБА_6 487 (чотириста вісімдесят сім) грн. 20 коп. судових витрат та 2 000 (дві тисячі) грн. витрат на правову допомогу.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, представник ОСОБА_3 ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків обставинам справи, неналежне дослідження доказів та ін., просив оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення відповідача та представників сторін, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що вона підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно зі ст. 213 ЦПК України, - рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалено на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 214 ЦПК України, - під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правові норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам судове рішення частково не відповідає.

Так, судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2, виданого 10.06.2014 року відділом ДРАЦС реєстраційної служби Вінницького МУЮ у Вінницькій області, встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла ОСОБА_9 (а.с. 7). З матеріалів справи вбачається, що після її смерті була заведена спадкова справа № 455/2014 (а.с. 96).

Також, судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер ОСОБА_10, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3, виданого 10.06.2014 року відділом ДРАЦС реєстраційної служби Вінницького МУЮ у Вінницькій області (а.с. 8).

Відповідно до свідоцтва про права на спадщину за законом від 28.12.2015 року, відповідач ОСОБА_3 є спадкоємцем житлового будинку під АДРЕСА_1, який належав померлому ОСОБА_10, на підставі договору дарування житлового будинку (а.с. 130).

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження в матеріалах справи

Однак, колегія суддів не погоджується з такими висновками з огляду на наступне:

Частиною 1 ст.1232 ЦК України визначено, що спадкоємці зобов'язані відшкодовувати розумні витрати, які були зроблені одним із них або іншою особою на утримання, догляд, лікування та поховання спадкодавця.

З рахунку-замовлення № 989 від ІНФОРМАЦІЯ_2 року на придбання-оформлення предметів і послуг похоронного призначення (а.с. 10), укладеного між ОСОБА_11 та ОСОБА_5, суд вбачає, що останньою на поховання ОСОБА_9 та ОСОБА_10 було придбано: два гроби - 8 500 грн. (4 500 грн. та 4 000 грн.); замовлено доставку гробів - 120 грн. (60грн. *2); дві подушки - 90 грн. (45,00 грн. *2); два покривала - 130 грн. (65,00 грн.*2); церковне покривало - 90 грн. (45,00 грн. *2); дві тюлі - 110 грн. (55,00 грн. *2); катафалк - 410 грн.; два автобуси - 820 грн. (410,00 грн. *2); розпорядник на похоронах - 157 грн.; два хреста могильних 460,00 грн. (230,00 грн. *2); написи на хрестах - 38,00 грн. (19,04 грн. *2); рушники ритуальні кольорові -500 грн. (10,00 грн. *50); хустинки кольорові - 700 грн. (14,00 грн. *50); два рушники під хліб на кришку гроба - 70,00 грн. (35,00 грн. *2); п'ять вінків - 1 100 грн. (220 грн. *5); чотири корзини - 640,00 грн. (160,00 грн. *4); десять написів на стрічках - 120,00 грн. (12,04 грн. *10); платки під свічки - 125,00 грн. (2,50 грн. *50); демонтаж намогильних забудов - 240,00 грн. ( 240,00 грн. *1); два рушники під вінки - 300 грн. (150,00 грн. *2); лента - 24 грн.; свічки великі - 100 грн. (20,00 грн. *5); свічки малі - 50,00 грн. (100 грн. *50); платок терновий - 50,00 грн. (25,00 грн. *2) та барвінок - 40,00 грн.(40,00 грн. *1), на загальну суму 14 884 грн. Факт оплати даних послуг підтверджено квитанцією до прибуткового касового ордеру № 989 від 09.06.2014 року, виданої ПП ОСОБА_11 (а.с. 9).

Відповідно до розрахункової квитанції № 663971 від 09.06.2014 року (а.с. 11) та довідки (а.с. 82), виданої СПД ОСОБА_12, вбачається, що 10 червня 2014 року в ресторані "Першотравневий" м. Вінниці ОСОБА_5 було замовлено та оплачено поминальний обід на 250 чол. на суму 19 200 грн.

Також, ОСОБА_5 було замовлено та оплачено поминальні обіди на дев'ять днів в розмірі 16 800 грн. на 140 чоловік та на сорок днів в розмірі 10 000 грн. на 100 чоловік. Дані факти підтверджуються квитанціями до прибуткових касових ордерів №1 від 14.06.2014 року та №2 від 17.07.2014 року, довідкою (а.с. 83), виданих ПП ОСОБА_13 (а.с. 12).

Крім того, для поховання та обідів позивачем ОСОБА_5 також було закуплено рушники, платки, покривало та тюль на суму 1920,00 грн. та 2890 грн., що підтверджується накладними № б/н від ІНФОРМАЦІЯ_2 року (а.с. 15) та № б/н від 15.06.2014 року (а.с. 16) відповідно. На даних квитанціях міститься відмітка про оплату.

Стаття 2 Закону України «Про поховання та похоронну справу» визначає поховання померлого як комплекс заходів та обрядових дій, які здійснюються з моменту смерті людини до поміщення труни з тілом або урни з прахом у могилу або колумбарну нішу, облаштування та утримання місця поховання відповідно до звичаїв та традицій, що не суперечить законодавству.

Під комплексом заходів та обрядових дій розуміється, зокрема, організація поховання померлого і проведення у зв'язку з цим ритуальних послуг відповідно до місцевих умов.

Тобто, виходячи із визначення поняття поховання, відповідно до закону, до таких витрат можна віднести ті, які здійснюються з моменту смерті людини до поміщення труни з тілом у могилу.

Отже, витрати на проведення поминальних обідів, які проводяться після поховання (а саме поминальні обіди та роковини), не відносяться до витрат на поховання.

Аналогічна позиція викладена Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних та кримінальних справ у справі №6-41674св12 від 16 січня 2013 року.

За таких обставин, з відповідача підлягають стягненню витрати в сумі 7442 грн., тобто половину належним чином підтверджених витрат понесених ОСОБА_5 на поховання ОСОБА_9 та ОСОБА_10, без врахування витрат на поминальні обіди, в тому числі вартості як поминальних обідів, так і вартості речей, що були для них придбані.

Що стосується позовних вимог в частині стягнення з відповідача на користь ОСОБА_6 22 700,00 грн. у відшкодування витрат на встановлення пам'ятника ОСОБА_10, слід зазначити наступне.

Згідно накладної №10 від 03.06.2015 року, виданої ФОП ОСОБА_14, суд вбачає, що ОСОБА_6 було замовлено та встановлено спільний пам'ятник на померлих вартістю 45 400,00 грн. (а.с. 17).

Факт встановлення пам'ятників підтверджується також наявними в матеріалах справи фотознімками (а.с. 20).

Разом з тим, пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України №6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», витрати на виготовлення пам'ятників і огорож визначаються, виходячи з їх фактичної вартості, але не вище граничної вартості стандартних пам'ятників і огорож в даній місцевості.

Витрати на виготовлення та встановлення надгробного пам'ятника визначені у постанові правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України «Про витрати на поховання та пов'язані з цим ритуальні послуги у разі смерті потерпілого від нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання» від 03 жовтня 2007 року №45, та складають у Вінницькій області 2600 грн.

Інших доказів щодо граничної вартості стандартних пам'ятників у Вінницькій області матеріали справи не містять. Доказів на спростування зазначеного розміру граничної вартості пам'ятника позивач, у порядку передбаченому ст.60 ЦПК України, не надав.

Таким чином, саме 2600 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь ОСОБА_6 у відшкодування витрат на встановлення пам'ятника ОСОБА_10

На зазначене суд першої інстанції уваги не звернув та дійшов передчасного висновку про наявність підстав для задоволення позову в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 п. 1,2 ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення або неправильне застосування норм матеріально чи процесуального права.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, при цьому рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 17 березня 2016 року слід змінити, зменшивши розмір сум, що підлягають стягненню з відповідача на користь позивачів.

Зважаючи на часткове задоволення апеляційної скарги, підлягає зміні розмір судових витрат, розподілених між сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_5 були понесені судові витрати в сумі 2487,20 грн., з яких 2000,00 грн. витрати на правову допомогу та 487,20 грн. судовий збір за подання позовної заяви.

Оскільки, позовні вимоги ОСОБА_5 підлягають частковому задоволенню, з відповідача на її користь підлягає стягненню 460 грн. витрат на правову допомогу та 112,06 грн. судового збору за подання позовної заяви (пропорційно розміру задоволених позовних вимог).

Також, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_6 були понесені судові витрати в сумі 2487,20 грн., з яких 2000,00 грн. витрати на правову допомогу та 487,20 грн. судовий збір за подання позовної заяви.

Оскільки, позовні вимоги ОСОБА_6 підлягають частковому задоволенню, з відповідача на її користь підлягає стягненню 220 грн. витрат на правову допомогу та 53,59 грн. судового збору за подання позовної заяви (пропорційно розміру задоволених позовних вимог).

Разом з тим, за подання апеляційної скарги ОСОБА_3 сплачено судовий збір в розмірі 610,00 грн.

Оскільки, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, за її подання з позивачів на користь відповідача підлягають стягненню 500,2 грн. сплаченого ним судового збору, пропорційно до задоволеної частини вимог.

Керуючись ст. 307, 309, 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів,

вирішила:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 17 березня 2016 року змінити, задовольнивши позовні вимоги ОСОБА_5 та ОСОБА_6 до ОСОБА_3 про відшкодування витрат частково, та зменшивши розмір сум, що підлягають стягненню з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь ОСОБА_5 у відшкодування витрат понесених на поховання ОСОБА_10 з 32800,00 грн. до 7442,00 грн. і на користь ОСОБА_6 у відшкодування витрат понесених на встановлення пам'ятника ОСОБА_10 з 22700,00 грн. до 2600 грн.

Зменшити розмір витрат на правову допомогу та судовий збір що підлягають стягненню з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь ОСОБА_5 з 2000 грн. до 460 грн. та з 487,20 грн. до 112,06 грн. відповідно.

Зменшити розмір витрат на правову допомогу та судовий збір що підлягають стягненню з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь ОСОБА_6 з 2000 грн. до 220 грн. та з 487,20 грн. до 53,59 грн. відповідно.

Стягнути з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 по 250,1 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

Рішення Апеляційного суду Вінницької області набирає законної сили з моменту його проголошення, однак може бути оскаржене шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: