Номер провадження: 22-ц/785/3281/16
Головуючий у першій інстанції Целух А. П.
Доповідач Сватаненко В. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2016 року

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі: головуючого - Сватаненка В.І.

суддів - Артеменка І.А., Суворова В.О.,

за участю секретаря - Фабіжевської Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі цивільну справу за позовом Комунального підприємства Житлово-комунальний сервіс «Хмельницький» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особи: Малиновська районна адміністрація Одеської міської ради, ОСОБА_5 - «Про витребування майна з чужого незаконного володіння», за апеляційною скаргою ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 18 лютого 2016 року, -

ВСТАНОВИЛА:

19.05.2015 року КП ЖКС «Хмельницький» звернулись до суду із зазначеним позовом, вимоги по якому у подальшому були змінені, по якому просили витребувати майно, у вигляді підсобного приміщення загальною площею 72,2 кв.м. по АДРЕСА_1 у м. Одесі з чужого незаконного володіння відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та усунути перешкоди у користуванні ОСОБА_5, шляхом звільнення даного приміщення.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилався на те, що будинок № АДРЕСА_1 належить житловому фонду місцевих рад та значиться на балансі КП ЖКС «Хмельницький» разом із нежитловим приміщеннями. З виходом на місце 22.08.2014 року комісією КП «ЖКС «Хмельницький» виявлено, що доступ в приміщення перекрито металевою огорожею зачиненою на замок, біля нежилого приміщення прив'язана на ланцюг собака, на вході в приміщення встановлені броньовані двері. На прохання комісії КП «ЖКС «Хмельницький» надати доступ до приміщення, яке належить ОМР, відповідачами було відмовлено, що свідчить про те, що добровільно звільняти приміщення відповідачі не бажають. Єдиною підставою для заняття підсобного приміщення є розпорядження Малиновської РА ОМР, яке відповідачам не видавалось.

Представник позивача КП ЖКС «Хмельницький» позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити, пояснивши, спірне підсобного приміщення закріплено за покрівельником дільниці № 1 КП «ЖКС «Хмельницький» ОСОБА_5 для тимчасового користування до отримання службового житла.

Відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_4 і представник відповідача позовні вимоги не визнали, просили суд у позові відмовити та пояснили, що у кінці двору будинку № АДРЕСА_1 розташоване старе, аварійне приміщення, яке протягом 25 років ЖКС не було потрібним. Приміщення було заповнено сміттям. У 2000 році зруйнувався суміжний будинок № АДРЕСА_1, після чого стало можливим проходити на паралельну вул. Михайлівську у м. Одесі. Мшканці будинку неодноразово звертались до ЖКС з проханням ліквідувати прохід, але відповідної реакції на звернення не було. У зв'язку з чим мешканці будинку № АДРЕСА_1 звернулися до начальника КП ЖКС «Хмельницький» Малиновського району з вище зазначеною проблемою та отримали усний дозвіл своїми силами ліквідувати проблему. Своїми силами вони звели стіну, відремонтували дах, поставили металеву решітку, тим самим відгородили другий дальній двір від головного та зробили двір закритим. Одночасно, звільнити спірне приміщення від сміття та пристосувати його під підсобні приміщення мешканців комунальних квартир, яким потрібне покращення побутових умов. Таким чином, відповідачі не бажають звільняти спірне підсобне приміщення, оскільки до цього часу, зруйноване, без даху, дверей та стіни, приміщення нікому не було потрібно.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 18.02.2016 року позов КП ЖКС «Хмельницький» частково задоволений: витребувати майно, у вигляді підсобного приміщення загальною площею 72,2 кв.м. по АДРЕСА_1 з чужого незаконного володіння ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4; стягнуто солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 судовий збір у розмірі 243,60 грн. на користь КП ЖКС «Хмельницький»; в іншій частині позовних вимог відмовлено.

14.03.2016 року ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 подали апеляційну скаргу на вказане рішення районного суду, просять його скасувати та ухвалити нове рішення, яким закріпити за відповідачами право на сервітут щодо вищезазначеного нежитлового приміщення, посилаючись на необґрунтованість рішення, а також неповне з'ясування районним судом обставин у справі.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Суд першої інстанції, задовольняючи позов, виходив із того, що відповідачі самовільно займають та користуються спірним нежитловим приміщенням, яким на відповідної правової підставі володіє КП ЖКС «Хмельницький». Однак, районний суд визначив спосіб, який не відновлює право позивача на володіння майном, оскільки в резолютивній частині рішення відсутній висновок суду про витребування майна від відповідачів у володіння позивача та зобов'язання відповідачів звільнити приміщення. Тому, судове рішення підлягає скасуванню, з ухваленням нового рішення по суті позовних вимог.

Також, районний суд помилково солідарно стягнув з відповідачів на користь позивача судовий збір, що не відповідає вимогам процесуального закону.

Відповідно п. 3 ч. 1 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати або змінити рішення суду.

Статтею 303 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що зазначеним вимогам закону оскаржуване рішення відповідає частково.

Судом встановлені наступні фактичні обставини у справі та відповідні ним правовідносини.

Встановлено, що за адресою м. Одеса, АДРЕСА_1 знаходиться нежитлове приміщення площею 72,20 кв.м., яке належить до комунальної власності територіальної громади м. Одеси в особі Одеської міської ради, згідно свідоцтва про право власності від 26 грудня 2012 року.

Відповідно до положень ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування», територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності на рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, землю, природні ресурси, підприємства, установи та організації, в тому числі банки, страхові товариства, а також пенсійні фонди, частку в майні підприємств, житловий фонд, нежитлові приміщення, заклади культури, освіти, спорту, охорони здоров'я, науки, соціального обслуговування та інше майно і майнові права, рухомі та нерухомі об'єкти, визначені відповідно до закону як об'єкти права комунальної власності, а також кошти, отримані від їх відчуження.

Даним законом також становлено, що органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об'єктами права комунальної власності (ч.5 статті).

Крім того, згідно п. 8 ст. 60 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні», право комунальної власності територіальної громади захищається законом на рівних умовах з правами власності інших суб'єктів. Об'єкти права комунальної власності не можуть бути вилучені у територіальних громад і передані іншим суб'єктам права власності без згоди безпосередньо територіальної громади або відповідного рішення ради чи уповноваженого нею органу, за винятком випадків, передбачених законом.

Рішенням виконавчого комітетам Одеської міської ради від 28.02.2013 року № 67 вирішено передати майно - вказане нежитлове приміщення за адресою: м. Одеса, АДРЕСА_1, в управління Малиновській районній адміністрації Одеської міської ради.

26 березня 2013 року Департамент комунальної власності Одеської міської ради та Малиновська районна адміністрація Одеської міської ради на виконання п.1 рішення виконавчого комітету Одеської міської ради від 28.02.2013 року р. № 67 склали та підписали відповідний акт приймання передачі нежитлового приміщення.

Розпорядженням Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради від 01.06.2013 року № 235/01-06 вище зазначене нежитлове приміщення було передано на баланс дільниці № 4 КП «ЖКС «Хмельницький» в якості підсобного.

КП ЖКС «Хмельницький» утворено згідно рішення Одеської міської ради № 888-24 від 27.12.2002 року.

Згідно витягу з розпорядження Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради № 136/01-06 від 11.04.2014 року, відповідно до клопотання директора КП ЖКС „Хмельницький" від 03.03.2014 року (лист № 23), було надано згоду на звернення до інспекції ДАБК на отримання дозвільних документів на реконструкцію нежитлового приміщення в будинку АДРЕСА_1, загальною площею 72.2 кв м, покрівельнику виробничій дільниці № 1 ОСОБА_5.

26 серпня 2014 року КП ЖКС «Хмельницький» звернулось до Малиновського районного відділу ОМУ ГУМВС України в Одеській область з листом про прийняття заходів до мешканців, що незаконно зайняли приміщення що розташоване за адресою АДРЕСА_1.

2 вересня 2014 року Малиновським районним відділом ОМУ ГУМВС України в Одеській область, надано відповідь на лист КП ЖКС «Хмельницький» від 26.08.2014 року, з якого вбачається, що на підставі висновку по матеріалам перевірки ЖЄОЗП від 02.09.2014, в ході відпрацювання матеріалу була відвідана адреса АДРЕСА_1 та було встановлено, що з 22.08.14 року доступ до цього приміщення був самовільно перекритий на замок. Під час співбесіди з мешканцями буд. АДРЕСА_1, було встановлено, що цим приміщенням користуються ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_6 Враховуючи вищезазначене, дану ситуацію слід вважати цивільно-правовими відносинами, для вирішення яких заявнику рекомендовано звертатись до суду.

В зв'язку із вказаними обставинами, представниками Комунальне підприємство «Житлово-комунальний сервіс «Хмельницький» 29.01.2015 року на адресу відповідачів було направлено припис про звільнення самовільно зайнятої підсобного приміщення.

Проте, вказаний припис відповідачами на теперішній час не виконано.

Відповідно до положень п.п. «а» п.2 ст. 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать власні (самоврядні) повноваження управління об'єктами житлово-комунального господарства, побутового, торговельного обслуговування, транспорту і зв'язку, що перебувають у комунальній власності відповідних територіальних громад, забезпечення їх належного утримання та ефективної експлуатації, необхідного рівня та якості послуг населенню.

Згідно Положення про Малиновську районну адміністрацію Одеської міської ради, затвердженого рішенням Одеської міської ради № 4584-VI від 13.02.2014 р., Малиновська районна адміністрація Одеської міської ради є виконавчим органом Одеської міської ради та створюється нею з метою реалізації функцій місцевого самоврядування на території Малиновського району міста Одеси, згідно із Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні» Малиновська районна адміністрація виконує функції уповноваженого органу власника житлового фонду жилих та нежилих приміщень, а також комунальних підприємств житлово-комунальних сервісів. До компетенції районної адміністрації Одеської міськ ради належить здійснення контролю за утриманням житлового фонду та нежилих приміщень на території відповідного району.

Таким чином, будинок АДРЕСА_1 територіально належить до Малиновського району м. Одеси.

Відповідно ст. 398 ЦК України право володіння виникає на підставі договору з власником або особою, якій майно було передане власником, а також на інших підставах, встановлених законом.

Як встановлено районним судом, розпорядження про надання підсобного приміщення у користування відповідачам Малиновською районною адміністрацією Одеської міської ради не видавалось.

Окрім того, відповідачами не доведено обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх заперечень не надано до суду належних та допустимих доказів виникнення у них права володіння спірним приміщенням.

Суд першої інстанції правильно установив фактичні обставини у справі та відповідні ним правовідносини, застосував матеріальну норму права, яка підлягає застосуванню до даних правовідносин, а саме вимоги ст. 387 ЦК України, однак визначив спосіб захисту цивільного права позивача, який не відповідає положенням ст. 16 ЦК України.

Згідно первісного позову, Комунальне підприємство ЖКС «Хмельницький» просили зобов'язати відповідачів звільнити самовільно зайняте підсобне приміщення та не перешкоджати у доступі та користуванні ним КП ЖКС «Хмельницький» та посилались на положення ст.ст. 386, 386 ЦК України.

В уточненій позовній заяві від 7 вересня 2015 року КП ЖКС «Хмельницький» просили витребувати майно у відповідачів та усунути перешкоди у користуванні нежитловим приміщенням ОСОБА_5, шляхом звільнення даного приміщення та знову посилались на положення ст.ст. 386, 387 ЦК України.

Отже, із суті позиву випливає, що КП ЖКС «Хмельницький» (титульний володілець майна) звернувся до суду із віндикаційним позовом із вимогою про витребування від незаконних володільців ( відповідачів) нерухомого майна та зобов'язати звільнити самовільно зайняте приміщення.

На підставі ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Витребування майна шляхом віндикації застосовується до відносин речово-правового характеру, зокрема, якщо між власником і володільцем майна немає договірних відносин і майно перебуває у володільця не на підставі укладеного з власником договору.

Однак, районний суд, в порушення п. 4 ч.1 ст. 309 ЦПК України не врахував положення ст. 16 ЦК України, щодо можливих способів захисту порушеного права та визначив спосіб, який не відновлює право позивача на володіння майном, оскільки в резолютивній частині рішення відсутній висновок суду про витребування майна від відповідачів у володіння позивача та зобов'язання відповідачів звільнити приміщення.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що районний суд повинен самостійно визначити, яку вимогу по суті ( а не за формою) пред'являє позивач, і, відповідно, застосувати належні норми законодавства. При цьому колегія суддів керується положеннями ст. 4 ЦПК України, відповідно до якої суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України, а також п.п. 3, 4, ч. 1 ст. 214 ЦПК України, згідно з якою під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин та у який спосіб слід відновити порушене право.

Таким чином, судове рішення слід скасувати та ухвалити нове рішення про часткове задоволення позову, яким витребувати у володіння КП ЖКС «Хмельницький» від ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 нежитлове приміщенням площею 72,20 кв.м., яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 шляхом і зобов'язати ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 звільнити дане приміщення.

Щодо вимог позивача про усунення перешкод у користуванні спірним приміщення ОСОБА_5, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до положень ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а відповідно до ст.16 ЦК кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Однак, ОСОБА_5 притягнутий до участі у справі в якості третьої особи,, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, тому не заявляє будь яких вимог щодо захисту своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, діючим національним законодавством не передбачено захист порушено права на користь третьої особи.

З урахуванням наведеного вимоги позивача щодо усунення перешкод у користуванні спірним приміщення саме ОСОБА_5 слід відмовити.

Також, помилковим є стягнення солідарно з відповідачів понесені позивачем витрати по сплаті судового збору, оскільки цивільно-процесуальним законом не передбачено, у разі задоволення позову, стягнення з відповідачів солідарно судових витрат на користь осіб, що їх понесли. Тому, понесені судові витрати слід стягнути в рівних частках з кожного із відповідачів.

Керуючись ст.ст. 303, 307 ч.1 п.3, 309 ч. 1 п. 4, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 - задовольнити частково.

Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 18 лютого 2016 року - скасувати.

Ухвалити у справі нове рішення яким позов Комунального підприємства ЖКС «Хмельницький» - задовольнити частково.

Витребувати у володіння КП ЖКС «Хмельницький» від ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 нежитлове приміщення площею 72,20 кв.м., яке розташоване за адресою: м.Одеса, АДРЕСА_1 та зобов'язати ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 звільнити дане приміщення.

Стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь КП ЖКС «Хмельницький» витрати за сплату судового збору 243,60 грн. в рівних частках із кожного з відповідачів.

В іншій частині позовних вимог КП ЖКС «Хмельницький» - відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, однак може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів з дня набрання законної сили.

Судді апеляційного суду

Одеської області В.І. Сватаненко

І.А. Артеменко

В.О. Суворов

11.05.2016 року м. Одеса