АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа 216/8210/15-ц Головуючий в 1-й інстанції
Провадження № 22ц/774/927/К/16 суддя Кузнецов Р.О.
Категорія - 69 (І) Доповідач - Михайлів Л.В.
У Х В А Л А

Іменем України

18 травня 2016 колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Михайлів Л.В.,

суддів - Барильської А.П., Ляховської І.Є.,

секретар - Петренко К.І.,

за участю: заявника - ОСОБА_1 його представника -ОСОБА_2,

представника апелянта ОСОБА_3 - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4, який діє в інтересах ОСОБА_3 на рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 09 листопада 2015 року по справі за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа - виконавчий комітет Центрально-Міської районної у м. Кривому Розі ради про встановлення факту, що має юридичне значення, -

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду, із заявою про встановлення факту, який має юридичне значення, заінтересована особа - виконавчий комітет Центрально-Міської районної у м. Кривому Розі ради, яку уточнив у листопаді 2015 року, та просив суд встановити факт того, що він та його батько - ОСОБА_5 з 2010 року по день смерті батька - ІНФОРМАЦІЯ_1 року, постійно проживали разом за адресою: АДРЕСА_1, посилаючись на те, що встановлення зазначеного факту йому необхідно для отримання свідоцтва про право на спадщину після померлого батька. Враховуючи те, що ОСОБА_1 постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, заяву про відмову від спадщини не подав, вважає себе таким, що прийняв спадщину, зазначивши при цьому, що вказаний факт може бути визнаний офіційно та зафіксований лише судовим рішенням.

Рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 09 листопада 2015 року заяву ОСОБА_1 - задоволено.

Встановлено юридичний факт, постійного проживання ОСОБА_1 разом із ОСОБА_5 з 2010 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 рік за адресою: АДРЕСА_1.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_4, який діє в інтересах ОСОБА_3, відповідно до ч.1 ст. 292 ЦПК України, подав апеляційну скаргу, в якій ставить питання про скасування рішення суду та ухвалення нового яким відмовити заявнику у задоволенні поданої ним заяви, посилаючись на неправильне встановлення судом першої інстанції обставин справи, невірне застосування норм матеріального та процесуального права.

Так, на думку апелянта, судом першої інстанції у порушення норм процесуального права щодо підсудності даної категорії справ, відповідно до ст.ст.115, 257 ЦПК України. Крім того, судом першої інстанції порушені вимоги ч.4 ст. 256 ЦПК України, оскільки із заяви ОСОБА_1 чітко вбачається спір про право, судом не було залучено до участі у розгляді справи всіх заінтересованих осіб, мало місце не повне з'ясування всіх обставини справи. Крім того, апелянт був позбавлений можливості підтвердити у судовому засідання безпідставність вимог ОСОБА_1 викладених ним у заяві. Поза увагою суду залишилось те, що ОСОБА_1 пропустив строк для прийняття спадщини, після смерті батька, без поважних причин, а рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 18.02.2014 року, яке набрало законної сили після перегляду справи в касаційному порядку ОСОБА_1 відмовлено у визначенні додаткового строку достатнього для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст. 234 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав і інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до положень п.5 ч.2 цієї статті, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

На ці ж підстави вказує і п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 із змінами від 25 травня 1998 року "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення".

Постановляючи рішення суд першої інстанції, не звернув уваги на те, що справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, повинні розглядатись у порядку, передбаченому Главою 1 розділу IV ЦПК, за участю заявників і заінтересованих осіб.

Заявники й залучені до участі у справі заінтересовані особи вправі відповідно подавати докази на підтвердження обґрунтованості чи необґрунтованості заяви про встановлення факту, що розглядається судом, брати участь у дослідженні обставин справи, оскаржувати рішення і ухвали, вчиняти інші процесуальні дії, передбачені цивільно- процесуальним законодавством.

Згідно з п.6 ст. 235 ЦПК України, якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз'яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Звертаючись до суду із заявою ОСОБА_1 зазначив, що метою, з якою він просив встановити факт який має юридичне значення, а саме того, що він та його батько - ОСОБА_5 з 2010 року по день смерті батька - ІНФОРМАЦІЯ_1 року постійно проживали разом за адресою: АДРЕСА_1, йому необхідно для визнання його таким, що прийняв спадщину після померлого та подальшого отримання ним свідоцтва про право на спадщину після померлого батька.

Отже, встановлення факту що заявник та його батько - ОСОБА_5 з 2010 року по день смерті батька - ІНФОРМАЦІЯ_1 року постійно проживали разом за однією адресою, безпосередньо породжує правові наслідки.

При цьому заявником не надано, а судом в свою чергу не перевірено, що в даному випадку право ОСОБА_1 не є беззаперечним, не встановлено коло спадкоємців після померлого ОСОБА_5, та не залучено до участі у справі всіх заінтересованих осіб .

Як встановлено, із пояснень сторін в суді апеляційної інстанції, на теперішній час в суді першої інстанції розглядається справа щодо спадщини після померлого ОСОБА_5 між його синами - ОСОБА_1 та ОСОБА_3

Наведене свідчить про те, що під час розгляду справи за заявою ОСОБА_1 у порядку окремого провадження виник спір про право, який повинен вирішуватися в порядку позовного провадження, у зв'язку із чим заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги.

Зазначені обставини та вимоги ч. 6 ст. 235 ЦПК України залишилися поза увагою суду першої інстанції.

Враховуючи зазначене, суд першої інстанції, відповідно до ч.2 ст.256 ЦПК України мав залишити заяву ОСОБА_1, заінтересована особа - виконавчий комітет Центрально-Міської районної у м. Кривому Розі ради про встановлення факту, що має юридичне значення без розгляду, а не ухвалювати рішення у справі по суті заявлених вимог.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги підлягають задоволенню, рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 09 листопада 2015 року підлягає скасуванню, а заява ОСОБА_1. - залишенню без розгляду.

Керуючись п.6 ст. 235, ст.ст. 303, 307, 310, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4, який діє в інтересах ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 09 листопада 2015 року - скасувати.

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа - виконавчий комітет Центрально-Міської районної у м. Кривому Розі ради про встановлення факту, що має юридичне значення - залишити без розгляду.

Роз'яснити ОСОБА_1 право подати позов на загальних підставах.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних протягом двадцяти днів з моменту набрання нею законної сили.

Головуючий: Л.В. Михайлів

Судді: А.П. Барильська

І.Є. Ляховська