Справа № 182/3095/16-ц
Провадження № 2/0182/2740/2016
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

26.08.2016 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Шестакової З.С.

секретаря Пометій Є.Т.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Нікополя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до територіальної громади в особі виконавчого комітету Нікопольської міської ради Дніпропетровської області про визнання права власності на 1/14 частину у порядку спадкування за заповітом, суд -

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до територіальної громади в особі виконавчого комітету Нікопольської міської ради Дніпропетровської області про визнання права власності на 1/14 частину у порядку спадкування за заповітом.

Свої вимоги мотивує тим, що рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 грудня 2011 року за ОСОБА_2 було визнано право власності на 1/14 частину домоволодіння № 24 по вул. Радіонова в м. Нікополі Дніпропетровської області в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3

Вищевказане рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 грудня 2011 року ухвалою колегії суддів судової палати по цивільним справам апеляційного суду Дніпропетровської області від 28 березня 2012 року залишено без змін.

ОСОБА_2, яка доводиться позивачу рідною сестрою, 02 січня 2015 року померла.

Після її смерті відкрилась спадщина, яка складається з 1/14 частин у праві спільної часткової власності на домоволодіння №24, яке знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, м. Нікополь, вул. Радіонова.

За життя ОСОБА_2 розпорядилася належним їй майном та 30 квітня 1999 року склала заповіт, посвідчений Нікопольським міським нотаріальним округом ОСОБА_4 та зареєстрованого в реєстрі за № 361, згідно якого все належне їй майно заповідала позивачу.

Після смерті ОСОБА_2 позивач звернувся до приватного нотаріусу Нікопольського міського нотаріального округу ОСОБА_5 з заявою про прийняття спадщини, однак листом №416/02-14/02/2015 від 27 квітня 2016 року йому було відмолено у видачі свідоцтва про право на спадщину з причини, що відсутні правовстановлюючі документи, які підтверджували б право власності померлої ОСОБА_2І на 1/14 частку у праві спільної часткової власності на домоволодіння №24, яке знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, м. Нікополь, вул. Радіонова.

Враховуючи вищевикладене позивач просить суд визнати за ним право власності на 1/14 частку у праві спільної часткової власності на домоволодіння №24, яка знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, м. Нікополь, вул. Радіонова, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2, померлої 02 січня 2015 року.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з"явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, на задоволенні позовних вимог наполягає, просить їх задовольнити (а.с.137).

Представник відповідача в судове засідання не з"явився, з позовними вимогами ознайомлений, надав суду заяву, в якій просить суд розгляд справи проводити за його відсутності, позовні вимоги ОСОБА_1 визнає та не заперечує проти задоволення позову (а.с.138-139).

Вивчивши матеріали справи, дослідивши докази в їх сукупності, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ст.1233 ЦКУ, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 доводиться рідною сестрою ОСОБА_1

Рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 грудня 2011 року за ОСОБА_2 було визнано право власності на 1/14 частину домоволодіння № 24 по вул. Радіонова в м. Нікополі Дніпропетровської області в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 (а.с.4)

Вищевказане рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 грудня 2011 року ухвалою колегії суддів судової палати по цивільним справам апеляційного суду Дніпропетровської області від 28 березня 2012 року залишено без змін.

02 січня 2015 року ОСОБА_2 померла, про що 02 січня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Нікополю реєстраційної служби Нікопольського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області, складено відповідний актовий запис № 4 (а.с.7).

Після її смерті відкрилась спадщина, яка складається з 1/14 частин у праві спільної часткової власності на домоволодіння №24, яке знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, м. Нікополь, вул. Радіонова.

За життя ОСОБА_2 розпорядилася належним їй майном та 30 квітня 1999 року склала заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Нікопольським міським нотаріальним округом ОСОБА_4 та зареєстрованого в реєстрі за № 361, згідно якого все належне їй майно заповідала ОСОБА_1 (а.с.8).

ОСОБА_1 після смерті ОСОБА_2 звернувся до приватного нотаріусу Нікопольського міського нотаріального округу ОСОБА_5 з заявою про прийняття спадщини, однак листом №416/02-14/02/2015 від 27 квітня 2016 року йому було відмолено у видачі свідоцтва про право на спадщину з причини, що відсутні правовстановлюючі документи, які підтверджували б право власності померлої ОСОБА_2 на 1/14 частку у праві спільної часткової власності на домоволодіння №24, яке знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, м. Нікополь, вул. Радіонова (а.с.5).

Судом встановлено, що позивач фактично прийняв спадщину у вигляді 1/14 частин домоволодіння №24, яке знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, м. Нікополь, вул.

Радіонова після смерті ОСОБА_2, про що свідчить його заява, подана до нотаріальної контори, але не оформив спадкових прав на зазначену частину житлового будинку у зв'язку з тим, що відсутні правовстановлюючі документи, які підтверджували б право власності померлої ОСОБА_2

Як вбачається з інформаційних довідок зі Спадкового реєстру, виданих приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу ОСОБА_5 щодо майна, яке залишилося після смерті ОСОБА_2 заведена спадкова справа №02/2015 за заявою ОСОБА_1, але свідоцтво про право на спадщину не видавалося (а.с. 64).

Відповідно до частини 5 статті 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Аналогічна норма міститься у п. 6 Постанови № 5 Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», відповідно до якого незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п"ята статті 1268 ЦК).

Викладене також підтверджено і роз"ясненням, наданим у п. 1 Узагальнення судової практики розгляду цивільних справ про спадкування Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року, зі змісту якого вбачається, що відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Таким чином, отримавши на підставі додаткового Рішення Нікопольського міськрайонного суду від 12 грудня 2011 року у власність 1/14 часток домоволодіння з господарськими та побутовими будівлями та спорудами, який розташований у м. Нікополі по вул. Радіонова, буд. 24 спадкодавець ОСОБА_2 отримала на нього право власності, але не зареєструвала за собою це право.

Відповідно до ст.ст.25, 30, 346 ЦК України, якщо у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не проводилась і правовстановлюючий документ відсутній, питання про визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного власника (спадкоємця) повинно вирішуватися у судовому порядку.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що у склад спадщини, яка відкрилася після смерті ОСОБА_2, померлої 02 січня 2015 року входить право на 1/14 часток домоволодіння №24 по вул. Радіонова в м. Нікополі на підставі рішення Нікопольського міськрайонного суду від 12 грудня 2011 року, а ОСОБА_1, як спадкоємець за заповітом, прийняв спадщину та має право на отримання 1/14 часток цього будинку у власність, а тому позовні вимоги ОСОБА_1 щодо визнання за ним права власності обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 3,11,15,16, 1220, 1221, 1223, 1225, 1233, 1268 ЦК України, ст.ст. 209, 212-215 ЦПК України, суд

вирішив:

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2 право власності на 1/14 частку у праві спільної часткової власності на домоволодіння №24, яке знаходиться по вул. Радіонова в м. Нікополі Дніпропетровської області, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2, померлої 02 січня 2015 року в м. Нікополі Дніпропетровської області.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: ОСОБА_6