Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області
Справа № 191/1834/16-ц
Провадження № 2/191/654/16
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
Іменем України
Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого - судді Гречко Ю.В.
при секретарі - Борисовій О.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Синельникове Дніпропетровської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-
Позивач звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що згідно договору дарування житлового будинку посвідченого державним нотаріусом Синельниківського управління юстиції Лівінською Л.М., 19.06.1967 року Р № 1622, зареєстрованого в Синельниківському інвентарбюро 10.12.1982 року за № 2381/14, вона є власником вказаного житлового будинку розташованого за адресою АДРЕСА_2
На початку вересня 2010 року до неї приїхав її онук, ОСОБА_2, який на той час проживав в Російській Федерації зі своєю матір'ю громадянкою Росії.
07.10.2010 року ОСОБА_2 отримав паспорт громадянина України та за її згодою був зареєстрований за місцем проживання у її домоволодінні за вище вказаною адресою.
У зв'язку з тим, що матір її онука проживає в Російській Федерації вона запропонувала онукові переїхати до Росії та прийняти громадянство Росії. З цією ціллю її онук відмовився від громадянства України, та оформив документи на ПМП.
Після отримання цього ОСОБА_2 виїхав до Російської Федерації, де був, згідно довідки посвідченої нотаріусом Домодєдовського нотаріального округу Лобановою М.М., звернувся до міграційної служби Росії з проханням прийняття російського громадянства.
Після проходження процедури вступу у громадянство Росії 07.08.2013 року ОСОБА_2 отримав паспорт громадянина Росії в якому значиться відмітка про реєстрацію постійного місця проживання, мікрорайон Білі Стовпи, АДРЕСА_1.
З того часу її онук постійно проживає в Російській Федерації до України не приїздив жодного разу, тому в неї виникла необхідність зняття ОСОБА_2 з реєстрації місця проживання за її адресою у зв'язку з прийняттям громадянства іншої держави, та реєстрації там місця проживання.
Коли вона звернулася до Відділу міграційної служби Синельниківського МВ України, вона отримала відмову у знятті ОСОБА_2 з реєстрації місця проживання з причини, яка вказана у відповіді, а саме: Синельниківський районний сектор Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області не має законних підстав для зняття з реєстраційного обліку громадянина Російської Федерації ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Таке рішення начальника Синельниківського РС ГУ ДМС України в Дніпропетровській області є незаконним.
Вважає, що ОСОБА_2 прийнявши громадянство Російської Федерації втратив право користування житловим приміщенням та потребує негайного зняття з реєстрації місця проживання за її адресою.
Просить визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим будинком за адресою, АДРЕСА_2; Зобов'язати відповідача Головне управління Державної міграційної служби України у Дніпропетровській області вчинити дію по зняттю з реєстрації місця проживання громадянина Російської Федерації, ОСОБА_2 за місцем проживання АДРЕСА_2
Позивач до початку відкритого судового засідання надала заяву в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить провести розгляд справи за її відсутності та проти заочного рішення не заперечує.
Відповідач у відкрите судовому засідання не завився з невідомих суду причин.
Таким чином суд, вивчивши матеріали справи, вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити з наступних підстав.
Згідно договору дарування житлового будинку посвідченого державним нотаріусом Синельниківського управління юстиції Лівійською Л.М., 19.06.1967 року Р № 1622, зареєстрованого в Синельниківському інвентарбюро 10.12.1982 року за № 2381/14, ОСОБА_1 є власником житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2
Відповідно паспорта РФ НОМЕР_1 ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, народився в м.Синельникове Дніпропетровської області, є громадянином Російської Федерації та зареєстрований 13 квітня 2013 року в АДРЕСА_1
Згідно довідки, виданої квартальним комітетом № 16 від 18 березня 2016 року ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4 проживає по АДРЕСА_2 та разом з нею зареєстрований ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який з жовтня 2010 року за даною адресою не проживає.
Згідно ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Відповідно ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
На підставі ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.
Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійснені.
Згідно зі ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Отже, судом встановлено, що зазначена у позовній заяві квартира дійсно належить позивачу, однак у ньому по теперішній час зареєстрований відповідач.
Із вищевикладеного вбачається, що відповідач дійсно не проживає більше одного року за адресою реєстрації без поважних причин, зареєстрований з 2013 року в РФ та є громадянином Російської федерації., створює перешкоди у здійсненні позивачами їх права користування та розпоряджання належною їй будинком, тому, суд, дослідивши матеріали справи, вважає наявність фактів, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, встановленими, а позов підлягає задоволенню.
Однак, позовні вимоги в частині зобов'язання ГУДМС України в Дніпропетровській області зняти з реєстраційного обліку за адресою: Дніпропетровська обл., АДРЕСА_2 ОСОБА_2 задоволенню не підлягають, оскільки втрата права користування житловим приміщенням за законом передбачає зняття уповноваженим на це органом особи з реєстраційного обліку.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 316, 317, 321, 328, ч. 1 ст. 334, 405 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 60, 130, 212, 214, 215 ЦПК України, суд,-
Позовні вимоги задовольнити частково.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, таким, що втратив право користування житловим будинком, розташованим за адресою: Дніпропетровська область, АДРЕСА_2
В іншій частині позову відмовити.
На заочне рішення протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Дніпропетровської області через Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області позивачем може бути подано апеляційну скаргу. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати до апеляційного суду Дніпропетровської області через Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Заочне рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після закінчення розгляду справи апеляційним судом.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Суддя: Ю. В. Гречко