Справа № 755/781/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" жовтня 2016 р.Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючої судді Арапіної Н.Є.

з секретарем Рудь Н.В.,

за участю

позивача ОСОБА_1Ю,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 за участю третьої особи Служби у справах дітей Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною, визначення порядку спілкування з дитиною,

в с т а н о в и в:

позивач звернувся до суду із заявою до відповідача за участю третьої особи Служби у справах дітей Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною, визначення порядку спілкування з дитиною. Свої вимоги мотивував тим, що з 19 вересня 2009 року перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 20 серпня 2014 року було розірвано. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Після розірвання шлюбу неповнолітня дитина проживає з відповідачем, та з вини відповідача позивач не має можливості приймати участі у вихованні дитини. Просить зобовязати відповідача не чинити перешкоди у вихованні та вільному спілкуванні з малолітнім сином ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та визначити порядок спілкування, а саме побачення два рази на тиждень взимку з 10 год. до 18 год., влітку з 09 год. до 21 год. без присутності матері дитини, з ночівлею щомісячно, надати можливість спільного відпочинку влітку 2 тижні для оздоровлення дитини.

Під час розгляду справи позивач уточнив позовні вимоги та просив зобовязати відповідача не чинити перешкоди у вихованні та вільному спілкуванні з малолітнім сином ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та визначити порядок спілкування, а саме побачення кожної суботи взимку з 01 жовтня по 01 квітня з 10 год. до 18 год., та влітку з 01 квітня по 01 жовтня з 09 год. до 20 год. без присутності матері, з ночівлею щомісячно кожну другу суботу, надати можливість спільного відпочинку влітку з 02 липня по 16 липня для оздоровлення дитини.

Позивач підтримав позовні вимоги. Дав пояснення, аналогічні викладеним у позові. Додатково пояснив, що звертався до органу опіки та піклування, щоб з відповідачем провели бесіду щодо дотримання встановленого графіку спілкування з дитиною. Після цього відповідач змушений був звертатися за допомогою до поліції, щоб примусити відповідача не перешкоджати спілкуванню з дитиною. Декілька разів відповідач дозволила спілкуватися з дитиною, а декілька разів посилалася на хворобу дитини.

Відповідач визнала позовні вимоги частково. Пояснила, що вона не заперечує проти участі батька у вихованні дитини. Конфлікт з позивачем існує через те, що він із співмешканкою відвідує дитину. Також у позивача постійно виникають сварки із матір»ю відповідача, яка у її відсутності передає дитину батькові.

Представник третьої особи Служби у справах дітей Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. До суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі.

Дослідивши у судовому засідання матеріали справи, суд встановив наступні обставини справи.

Згідно свідоцтва про народження ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьками є: батько ОСОБА_1, мати ОСОБА_2 (а.с. 3).

20 серпня 2014 року рішенням Дніпровського районного суду м. Києва розірвано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві 19 вересня 2009 року (а.с.4).

Згідно листа Служби у справах дітей Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації від 04 січня 2016 року позивача повідомлено, що 30 грудня 2015 року спеціалістами служби у справах дітей з ОСОБА_2, матір»ю малолітнього ОСОБА_3, проведено профілактично - розяснювальну роботу щодо дотримання нею прав дитини та ознайомлено її про відповідальність передбачену законодавством України в разі порушення прав малолітнього (а.с.6)

Аналізуючи добуті докази суд дійшов наступного висновку.

Згідно із Декларацією прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959, (принцип 2), (мова оригінала): ребёнку должна быть обеспечена специальная защита и предоставлены возможности и благоприятные условия, которые позволяли бы ему развиваться физически, умственно и нравственно, духовно и в социальном отношении здоровым и нормальным путём и в условиях свободы и достоинства; (принцип 6) ребёнок для полного и гармоничного развития его личности нуждается в любви и понимании. Он должен, когда это возможно, расти на попечении и под ответственностью своих родителей и во всяком случае в атмосфере любви и моральной и материальной обеспеченности.

Відповідно до ч.3 ст.11 Закону України Про охорону дитинства батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Відповідно до ст.15 Закону України Про охорону дитинства дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

Згідно ст. 151 Сімейного кодексу України батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Батьки мають право залучати до виховання дитини інших осіб, передавати її на виховання фізичним та юридичним особам. Батьки мають право обирати форми та методи виховання, крім тих, які суперечать закону, моральним засадам суспільства.

Відповідно до вимог ст. 153 Сімейного кодексу України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Відповідно до ст. 157 Сімейного кодексу України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Батьки мають право укласти договір щодо здійснення батьківських прав та виконання обов'язків тим з них, хто проживає окремо від дитини. Договір укладається у письмовій формі та підлягає нотаріальному посвідченню. Той з батьків, хто проживає з дитиною, у разі його ухилення від виконання договору зобов'язаний відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану другому з батьків.

Відповідно до ч.1 ст.158 Сімейного кодексу України за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї.

Згідно норм ст. 159 Сімейного кодексу України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо),місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках,якщо це викликано інтересами дитини,суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров'я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

Відповідно до ч.1 ст.160 Сімейного кодексу України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

Відповідно до ч.1 ст.161 Сімейного кодексу України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Судом встановлено, що розпорядженням Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації про вирішення питання щодо участі батька у вихованні малолітньої дитини № 381 від 15 липня 2013 року, визначено участь батька ОСОБА_1 у вихованні малолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у формі спілкування з малолітнім сином кожної суботи з 10 год. до 18 год. в присутності матері (а.с.5).

Відповідач підтвердила, що між нею та батьком дитини виникали сварки з приводу спілкування з дитиною.

Тому позовні вимоги про зобов'язання відповідача не чинити перешкоди у спілкуванні з дитиною підлягають задоволенню.

Позовні вимоги про визначення порядку спілкування з дитиною підлягають задоволенню частково, виходячи з такого.

Відповідач пояснила, що не заперечує проти спілкування дитини з батьком. Між нею та позивачем виникають сварки через його співмешканку, з якою він приходить на побачення до сина.

Бажання позивача приймати участь у вихованні дитини повністю узгоджується з його правами та обовязками, покладеними на нього Сімейним кодексом України, та відповідає інтересам малолітньої дитини.

Відповідно до ч. ч. 4, 5 ст. 19 СК України передбачено, що при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини обов'язковою є участь органу опіки та піклування.

Разом з тим орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Згідно висновку № 7461/41/3/103 від 21 вересня 2016 року органу опіки та піклування Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації щодо участі батька у вихованні малолітньої дитини, орган опіки і піклування вважає за можливе визначити такі години спілкування батьку ОСОБА_1 з малолітнім сином ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2: щосуботи взимку з першого жовтня по перше квітня з 10-00 години до 18-00 години та влітку з першого квітня по перше жовтня з 09-години до 20-00 години. Один раз на місяць в другу суботу залишатися в батька на ночівлю. Влітку два тижні з другого липня по шістнадцяте липня на оздоровлення дитини. В разі хвороби дитини в призначений день, спілкування буде перенесено після одужання дитини(а.с.54).

При цьому суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини (ч. 6 ст. 19 СК України).

Позовні вимоги щодо перенесення побачення з дитиною, якщо неповнолітній ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, хворий і по стану здоров»я не може бачитися з батьком, що підтверджено довідкою з медичного закладу не ґрунтується на законі.

Отже, позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 за участю третьої особи Служби у справах дітей Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною, визначення порядку спілкування з дитиною, задовольнити частково: зобовязати ОСОБА_2 не чинити позивачу перешкоди у спілкуванні з дитиною - сином ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Визначити спосіб участі батька ОСОБА_1 у вихованні дитини - сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, наступним чином: побачення кожної суботи з 01 жовтня по 01 квітня з 10 години до 18 години, з 01 квітня по 01 жовтня з 9 години до 20 години без присутності матері; з ночівлею щомісячно кожну другу суботу, надати можливість спільного відпочинку влітку з 02 липня по 16 липня з метою оздоровлення дитини. В іншій частині позовних вимог відмовити.

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Позивачем сплачено судовий збір у сумі сумі 551 грн. 20 коп.

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Відповідно до ст.ст.79, 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь позивача в сумі 551 грн. 20 коп.

Керуючись Декларацією прав дитини, проголошеною Генеральною асамблеєю Організації Обєднаних Націй 20 листопада 1959 року, Законом України Про охорону дитинства, ст.ст. 141, 151, 153, 157, 158 ч.1, 159, 160 ч.1, 161 ч.1 Сімейного кодексу України, ст.ст. 10, 11, 13, 60, 79, 88, 197, 209, 212, 213, 214, 215, 223 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 за участю третьої особи Служби у справах дітей Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною, визначення порядку спілкування з дитиною, задовольнити частково.

Зобовязати ОСОБА_2 не чинити позивачу перешкоди у спілкуванні з дитиною - сином ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Визначити спосіб участі батька ОСОБА_1 у вихованні дитини - сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, наступним чином: побачення кожної суботи з 01 жовтня по 01 квітня з 10 години до 18 години, з 01 квітня по 01 жовтня з 9 години до 20 години без присутності матері; з ночівлею щомісячно кожну другу суботу, надати можливість спільного відпочинку влітку з 02 липня по 16 липня з метою оздоровлення дитини.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп.

Повний текст рішення виготовлено 10 жовтня 2016 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через Дніпровський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення. У разі якщо судове рішення було постановлено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Н.Є.Арапіна