Провадження № 2/522/356/16
УХВАЛА

Іменем УКРАЇНИ

«18» травня 2016 року

Приморський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді Погрібного С.О.

за секретаря судового засідання Солодкої А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Одесі клопотання представника відповідача про закриття провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Приморської районної адміністрації, Департаменту міського господарства Одеської міської ради, ОСОБА_2 про визнання розпоряджень недійсними, визнання недійсним свідоцтва про право власності на житло та зобовязання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 13 серпня 2015 року звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просить:

визнати недійсним та скасувати розпорядження Приморської районної адміністрації Одеської міської ради №110 від 02.02.2011 року «Про взяття на квартирний облік та надання житлової площі громадянам» в частині надання майстру дільниці №2 ОСОБА_2 кімнати, житловою площею 25,36 кв.м., комунальної квартири АДРЕСА_1;

визнати недійсним та скасувати розпорядження Приморської районної адміністрації Одеської міської ради № 184 від 24.02.2011 року «Про взяття на квартирний облік та надання житлової площі громадянам» в частині відкриття особового рахунку на імя ОСОБА_2, провідному юрисконсульту КП ЖКС «Фонтанський» на службову одну кімнату, житловою площею 25,36 кв.м., комунальної квартири АДРЕСА_2, та виключення її з числа службових;

визнати недійсним та скасувати розпорядження Департаменту міського господарства Одеської міської ради № 219271 від 14.02.2012 року, яким ОСОБА_2 передано в приватну власність 259/1000 частин приміщення квартири спільного заселення, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3;

визнати недійсним та скасувати свідоцтво про право власності на житло № 8-23706 від 14.02.2012 року, видане Департаментом міського господарства Одеської міської ради на ім'я ОСОБА_2;

зобов'язати Приморську районну адміністрацію Одеської міської ради надати ОСОБА_1 житлову кімнату, площею 25,36 кв. м., в квартирі спільного заселення, що розташована за адресою: АДРЕСА_4.

Представник відповідача ОСОБА_2 звернувся до суду з клопотанням про закриття провадження по справі у звязку із тим, що спір не належить розглядати в порядку цивільного судочинства. В обґрунтування клопотання відповідач посилається на ту обставину, що частина позовних вимог стосовно зобовязання відповідача вчинити певні дії відноситься до адміністративного суду, як адміністративного, а, отже, їх сумісний розгляд з огляду на положення ст.16 ЦПК України не допускається.

Представник позивача у судовому засіданні заперечував проти задоволення вимог клопотання з огляду на їх безпідставність та необґрунтованість.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник у судовому засіданні вимоги клопотання підтримали у повному обсязі, наполягали на їхньому задоволенні.

Заслухавши думку сторін, їх представників, дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов висновку, що клопотання про закриття провадженні по справі не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність субєктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно з ч. 1 ст. 15 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають з цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин тощо, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Предметом цього позову є оспорювання факту набуття відповідачем права власності на житлову кімнату, площею 25,36 кв. м., в квартирі спільного заселення, що розташована за адресою: АДРЕСА_3, що випливає з вимог позивача про скасування відповідних розпоряджень органу місцевого самоврядування, визнання недійсним та скасування свідоцтва про право власності, зобовязання відповідача надати позивачу спірну квартиру, як особі, що потребує поліпшення житлових умов.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що правовідносини, які виникли між безпосередніми сторонами цього спору є не публічно-правовими, а є цивільно-правовими за своєю природою та суттю, оскільки виникли з приводу вирішення питання про право власності й право користування нерухомим майном і є похідними із житлових відносин.

Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду України від 02 березня 2016 року по справі №6-14цс16, спори про поновлення на квартирному обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства незалежно від участі у справі субєкта владних повноважень як відповідача, оскільки в такому випадку особа звертається до суду за захистом порушеного цивільного права, отже, цей спір не стосується захисту прав, свобод та інтересів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку субєктів владних повноважень, а повязаний з вирішенням питання щодо права на житло.

Згідно ч.1 ст. 360-7 ЦПК України висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

За наведених обставин, враховуючи, що правовий висновок Верховного Суду України є обовязковим для урахування під час розгляду цієї справи, такі позовні вимоги належить розглядати в порядку цивільного судочинства, з огляду на що суд має відмовити у задоволенні клопотання відповідача про закриття провадження у цій справі.

Щодо вирішення питання руху апеляційної скарги.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 22.12.2015 року закрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою на ухвалу Приморського районного суду міста Одеси від 05 листопада 2015 року, справу повернуто до Приморського районного суду міста Одеси для вирішення питання відповідно до ч. 2 ст. 293 ЦПК України.

За правилом частини 2 статті 293 ЦПК України заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду. У разі подання апеляційної скарги на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, суд першої інстанції повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу, яка не підлягає оскарженню.

Ухвала суду про відмову у задоволенні клопотання про закриття провадження у справі не відноситься до категорії таких ухвал суду першої інстанції, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від рішення суду за правилами частини 1 статті 293 ЦПК України.

У звязку наведеними доводами та положеннями чинного законодавства, суд, який розглядає справу як суд першої інстанції, зобовязаний вирішити питання про рух апеляційної скарги позивача на ухвалу суду від 05 листопада 2015 року.

Враховуючи однозначність положень чинного законодавства щодо того, що вказана категорія ухвал суду першої інстанції не підлягає апеляційному оскарженню окремо від рішення суду, цей суд зобовязаний постановити ухвалу про повернення заявнику апеляційної скарги на ухвалу цього суду від 05 листопада 2015 року, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Керуючись ст. 15, п.1.ч.1 ст.205, 293 ЦПК України, СУД

У Х В А Л И В :

У задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_2, поданого 18 травня 2016 року, про закриття провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Приморської районної адміністрації Одеської міської ради, Департаменту міського господарства Одеської міської ради, ОСОБА_2 про визнання розпоряджень недійсними, визнання недійсним свідоцтва про право власності на житло та зобовязання вчинити певні дії відмовити.

Повернути ОСОБА_2 подану ним 27 листопада 2015 року апеляційну скаргу на ухвалу Приморського районного суду міста Одеси від 5 листопада 2015 року в частині вирішення питання про відмову у закритті провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Приморської районної адміністрації, Департаменту міського господарства Одеської міської ради, ОСОБА_2 про визнання розпоряджень недійсними, визнання недійсним свідоцтва про право власності на житло та зобовязання вчинити певні дії.

Ухвала апеляційному оскарженню окремо від рішення суду не підлягає.

СУДДЯ С.О. ПОГРІБНИЙ

18.05.2016