У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 листопада 2016 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Декаленко В. С. ,

при секретарі - Кравцовій Ю. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Подільського районного суду м. Києва від 2 лютого 2016 року по цивільній справі № 755/10797/15-ц за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Надра» до ОСОБА_2, ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, суд,-

В С Т А Н О В И В :

02 лютого 2016 року заочним рішенням Подільського районного суду м. Києва позов ПАТ «КБ «Надра» задоволено та стягнуто з солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» заборгованість за кредитним договором у розмірі 53 164,06 доларів США, що станом на 02 лютого 2016 року в еквіваленті до гривні згідно курсу НБУ становить 1 353 025 гривень 33 копійки. Стягнуто також солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 6890 грн.

Не погоджуючись з даним рішенням, заявниця звернулася до суду з вищезазначеною заявою, мотивуючи свої вимоги тим, що суд безпідставно розглянув справу у її відсутність, оскільки вона подавала заяву про відкладення розгляду справи у зв'язку з народженням нею дитини, а також повідомляла суд, що бажає давати пояснення по справі особисто.

Також посилалась на те, що про дату судового засідання 2 лютого 2016 року не була повідомлена належним чином, а відтак, суд повинен був відкласти судове засідання.

Крім того вказувала на те, що подавала до суду заяву про залишення позову без розгляду, оскільки його було підписано не уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

На підставі вищевикладеного, а також керуючись ст.ст. 228-232 ЦПК України звернулася з даною заявою до суду та просила скасувати вищезазначене заочне рішення.

Заявниця та відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені вчасно та належним чином, причини неявки суду не відомі.

Від представника позивача до суду надано заяву, відповідно до якої останній просить розгляд заяви ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення провести за його відсутності, відмовити в її задоволенні і заочне рішення залишити в силі.

З врахуванням викладеного вище, суд вважає за можливе розглядати заяву за відсутності вищезазначених осіб, відповідно до вимог ст.ст. 158, 169, 231 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що заява не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Як встановлено в судовому засіданні, в провадженні суду дійсно перебувала цивільна справа за позовом ПАТ «КБ «Надра» до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором.

Як вбачається з матеріалів справи, за результатами розгляду вищезазначеної справи, судом 2 лютого 2016 року було ухвалено заочне рішення, яким позовні вимоги позивача задоволено в повному обсязі (а.с. 100-103).

Стаття 228 ЦПК України визначає, що заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Відповідно до ч. 2 ст. 229 ЦПК України, у заяві про перегляд заочного рішення повинно бути зазначено: 1) найменування суду, який ухвалив заочне рішення; 2) ім'я (найменування) відповідача або його представника, які подають заяву, їх місце проживання чи місцезнаходження, номер засобів зв'язку; 3) обставини, що свідчать про поважність причин неявки в судове засідання і неповідомлення їх суду, і докази про це; 4) посилання на докази, якими відповідач обґрунтовує свої заперечення проти вимог позивача; 5) клопотання про перегляд заочного рішення; 6) перелік доданих до заяви матеріалів.

Як вже зазначалося вище, заявниця звертаючись із заявою про перегляд заочного рішення від 2 лютого 2016 року, обґрунтовує свої вимоги, зокрема, тим, що вона просила відкласти судове засідання 17 грудня 2015 року, а також не була повідомлена належним чином про судовий розгляд справи 2 лютого 2016 року. Крім того, вважала, що суд повинен був залишити позов без розгляду, оскільки позовна заява була підписана неповноважною особою.

Однак з обґрунтованістю даних посилань заявниці суд не може погодитись виходячи з наступного.

Так відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст.ст. 57, 58, 59 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Як вже зазначалося вище, відповідно до ч. 2 ст. 229 ЦПК України в заяві про перегляд заочного рішення заявник обов'язково зазначає, зокрема обставини, що свідчать про поважність причин неявки в судове засідання і неповідомлення їх суду, і докази про це.

Стаття 74 ЦПК України визначає, що судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик.

Судові повістки про виклик у суд надсилаються особам, які беруть участь у справі, свідкам, експертам, спеціалістам, перекладачам, а судові повістки-повідомлення - особам, які беруть участь у справі з приводу вчинення процесуальних дій, у яких участь цих осіб не є обов'язковою.

Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за три дні до судового засідання, а судова повістка-повідомлення - завчасно. Положення цієї частини не поширюються на випадки, передбачені абзацом другим частини третьої статті 191 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України, судові повістки, адресовані фізичним особам, вручаються їм під розписку, а юридичним особам - відповідній службовій особі, яка розписується про одержання повістки. Розписка про одержання судової повістки з поміткою про дату вручення в той самий день особами, які її вручали, повертається до суду.

Якщо особу, якій адресовано судову повістку, не виявлено в місці проживання, повістку під розписку вручають будь-кому з повнолітніх членів сім'ї, які проживають разом з нею, а за їх відсутності - відповідній житлово-експлуатаційній організації або виконавчому органу місцевого самоврядування.

Як вбачається з матеріалів справи, судом на адресу відповідачки ОСОБА_3 були направлені як матеріали позову з ухвалою про відкриття провадження у справі так і судові повістки про її виклик в судове засідання, також направлено і копію рішення суду.

Так, в матеріалах справи наявні судові повістки про виклик відповідачки в судові засідання, зокрема на 17 грудня 2015 року та 2 лютого 2016 року, які отримані останньою особисто (а.с. 69, 78), після чого судом було ухвалено рішення при заочному розгляді справи, відповідно до вимог ст.ст. 169, 224 ЦПК України.

Судом встановлено і не заперечується заявницею в заяві про перегляд заочного рішення, що вона отримала вказане рішення суду 30 квітня 2016 року за адресою свого зареєстрованого у встановленому порядку місця проживання.

Стаття 1 ЦПК України визначає, що завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 158 ЦПК України, суд розглядає справи протягом розумного строку, але не більше двох місяців з дня відкриття провадження у справі, а справи про поновлення на роботі, про стягнення аліментів - одного місяця.

Враховуючи ту обставину, що справа перебувала в провадженні судів з 02.06.2015 року, судом з метою розгляду справи по суті було здійснено належним чином виклики відповідачів та усіх учасників процесу в судові засідання згідно ст.ст. 74, 76 ЦПК України та повідомлено про наслідки неявки, відповідно до вимог ст. 169 ЦПК України.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про безпідставність посилань відповідачки про те, що вона не була належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи.

Як на підставу для скасування заочного рішення ОСОБА_3 також посилалась на те, що позовна заява була підписана ОСОБА_4, повноваження якої представляти інтереси Фонду гарантування вкладів фізичних осіб підтверджувалися лише наказом ПАТ «Надра» №125 від 6 лютого 2015 р. про виконання обов'язків уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію, підписаним самою ж ОСОБА_4

Однак, дані, які б спростовували факт отримання кредитних коштів та поручительства, а також дані про неправильність розрахунків заборгованості за кредитним договором заявниця не наводила.

Таким чином, відповідачкою не надано (не зазначено) суду жодного доказу, який би мав істотне значення для правильного вирішення справи по суті, а ті обставини на які вона посилається в обгрунтування своїх заперечень проти вимог позивача, не можуть бути взяті до уваги судом, оскільки не є доказами в розумінні ст. 57 ЦПК України та їм була надана належна оцінка під час ухвалення судом рішення.

Частина перша статті 232 ЦПК України визначає, що заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з'явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

При аналізі зазначеної норми цивільно-процесуального Закону вбачається, що заочне рішення може бути скасоване лише за наявності двох підстав, зокрема, якщо буде встановлено, що відповідач, який був належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду, не з'явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Судом же під час судового розгляду заяви відповідачки про перегляд заочного рішення Подільського районного суду від 2 лютого 2016 року, зазначені дві підстави не встановлені.

З врахуванням встановлених в судовому засіданні обставин справи, суд оцінюючи, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, приходить до висновку, що вимоги заявниці не знайшли своє доведення в судовому засіданні, є такими, що не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, а тому заява задоволенню не підлягає.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 10, 57, 58-60, 76, 228-232 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Подільського районного суду м. Києва від 2 лютого 2016 року по цивільній справі № 755/10797/15-ц за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Надра» до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - залишити без задоволення.

Роз'яснити заявниці, що відповідно до ст.ст. 231, 232 ЦПК України, у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду відповідно до ч. 2 ст. 293 ЦПК України.

СуддяВ. С. Декаленко