Справа № 362/2350/16-ц
Провадження 2/362/1686/16
У х в а л а

"12" травня 2016 р. суддя Васильківського міськрайонного суду Київської області Кравченко Л.М., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: служба у справах дітей Васильківської міської ради Київської області про надання дозволу на виїзд за кордон малолітньої дитини без згоди батька,-

в с т а н о в и в:

Позивач звернулась до суду з вказаним позовом, в якому просить суд дозволити їй без згоди та супроводу батька ОСОБА_2 тимчасове багаторазове вивезення ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, за межі України та на її вїзд до будь-якої країни світу на весь час, до досягнення ОСОБА_3 повноліття, тобто до 20.01.2021 р. та дозволити без згоди батька оформлювати документи для тимчасового виїзду або супроводу ОСОБА_3 за межі України та на її вїзд до будь-якої країни на весь час, до досягнення ОСОБА_3 повноліття.

Відповідно до п.2 ст.4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України»: оформлення проїзного документа дитини провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників батьків чи дітей у разі потреби самостійного виїзду неповнолітнього за кордон; у клопотанні зазначаються відомості про дитину, а також про відсутність обставин, що обмежують відповідно до цього Закону право на виїзд за кордон (лише для дітей віком від 14 до 18 років); за відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду.

Положенням ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 р. (ратифікована Україною 27.02.1991 р., дата набуття чинності для України 27.09.1991р.) передбачено: «В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини». Положенням ч.8 ст.7 Сімейного Кодексу України, зокрема встановлено, що регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Відповідно до ч. 2 ст. 119 ЦПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги та зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.

Згідно роз'яснення п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 р. N 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.

Однак вказану позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.119 ЦПК України, а саме: в контексті вищевказаних положень, зокрема, Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» відсутнє обгрунтування та посилання на докази щодо відсутності згоди відповідача на конкретний виїзд за кордон вказаної дитини після дати підписання цього позову (із зазначенням дати виїзду, мети, періоду, даних щодо джерел та обсягу її грошового утримання за кордоном, та країни перебування, які, зокрема, мали бути безпосереднім предметом судового розгляду, згідно з вищенаведеними нормами права); зміст позовних вимог викладено не конкретно щодо відсутності відповідного періоду виїзду (дати виїзду та повернення) та країни перебування дитини.

Як передбачено частиною п'ятою ст. 119 Цивільного процесуального кодексу України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» визначено, що за подання позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, сплачується судовий збір в розмірі 0,4 розміру мінімальної заробітної плати (551,20 грн.).

Згідно положень ч.3 ст.6 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

У разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Виходячи з предмету спору, позивачем одночасно заявлено декілька окремих позовних вимог немайнового характеру: надання дозволу на тимчасовий виїзд дитини за кордон без згоди батька та надання дозволу на оформлення документів на виїзд за кордон, однак до позовної заяви позивачем долучено лише одна квитанція про сплату судового збору в розмірі 551,20 грн.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків.

Керуючись ч. 1 ст. 121 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: служба у справах дітей Васильківської міської ради Київської області про надання дозволу на виїзд за кордон малолітньої дитини без згоди батька, - залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків, який не може перевищувати трьох днів з дня отримання нею копії ухвали.

Розяснити, що в разі невиконання вказівок судді в зазначений термін позовна заява буде вважатись неподаною та повернута позивачу.

Суддя Кравченко Л.М.