справа № 760/6087/16-ц
провадження № 2/760/3490/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 травня 2016 року м. Київ

Солом'янський районний суд м. Києва у складі судді Шевченко Л. В.,

за участю секретаря судового засідання Бугайчука О. Р.,

за участю позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дітей, ухвалив таке рішення.

Позиції осіб, які беруть участь у справі:

31.03.2016 позивач звернулася до суду з позовом, у якому просила розірвати шлюб з відповідачем та стягнути з нього аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі по 1/6 частини всіх його видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з дня подачі позову і до досягнення доньками повноліття.

Позовні вимоги позивач обґрунтувала тим, що 06.12.2003 сторони уклали шлюб. Від спільного шлюбу сторони мають доньок ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Згодом сторони почали віддалятися один від одного і це призвело до того, що в подальшому спільне життя у них не склалося: вони постійно сваряться, не можуть знайти спільної мови. Через розбіжність у поглядах на життя спільне проживання сторін, існування сім'ї та збереження шлюбу виявилося неможливим. Сторони разом не проживають, спільного господарства не ведуть та спору щодо місця проживання дітей не мають.

Після припинення спільного проживання відповідач не проявляє належної уваги вихованню дітям, не надає жодної матеріальної допомоги на їх утримання, потреби дітей позивач забезпечує самостійно.

У судовому засіданні позивач позов підтримала та просила його задовольнити в повному обсязі.

Відповідач у судовому засіданні позов визнав у повному обсязі.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, з'ясувавши обставини справи, всебічно, повно, об'єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, суд

встановив:

Сторони зареєстрували шлюб 06.12.2003, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено актовий запис № 2068. Цей факт встановлений на підставі свідоцтва про одруження, серії НОМЕР_3, виданого Відділом реєстрації актів громадянського стану Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві 06.12.2003 (а.с. 3).

ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1. У свідоцтві про народження серії НОМЕР_4, виданому Відділом реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві 11.02.2005, батьком дитини зазначено ОСОБА_2, а матір'ю - ОСОБА_1 (а.с. 5).

ОСОБА_5 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2. У свідоцтві про народження серії НОМЕР_5, виданому Відділом реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві 12.02.2008, батьком дитини зазначено ОСОБА_2, а матір'ю - ОСОБА_1 (а.с. 4).

Встановивши усі обставини справи та здійснивши загальну оцінку доказів, суд дійшов висновку, що позовні вимоги належить задовольнити повністю з таких підстав. Крім того, суд виходив з положень частини четвертої статті 174 ЦПК, відповідно до якої «у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову».

Відповідно до частини першої статті 24 СК «шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається».

Частина друга статті 112 СК передбачає, що «шлюб розривається, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення».

Суд встановив, що сторони не підтримують шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства, збереження шлюбу і примирення між ними не можливе.

Повно та всебічно з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову та встановивши, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам, суд дійшов висновку, що шлюб належить розірвати.

Відповідно до статті 113 СК «особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище».

У зв'язку з укладенням шлюбу позивач змінила своє прізвище ОСОБА_1 на ОСОБА_1. У судовому засіданні позивач висловила бажання після розірвання шлюбу іменуватися прізвищем ОСОБА_1.

Крім цього, суд вважає за необхідне позовні вимоги в частині стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей задовольнити у повному обсязі, з таких підстав.

Конвенція про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована Україною 27.02.1991, а набула чинності для України 27.09.1991, закріплює, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини (стаття 27).

Обов'язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття покладений на батьків відповідно до статті 180 СК.

Таким чином, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зобов'язані матеріально забезпечувати своїх неповнолітніх доньок ОСОБА_3 та ОСОБА_3

Відповідно до частини першої статті 12 Закону «Про охорону дитинства» виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Частина перша статті 181 СК передбачає, що «способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними».

Відповідно до частини першої статті 182 СК при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до положень статті 183 СК розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини.

Суд на підставі пояснень відповідача встановив, що ОСОБА_2 має щомісячний стабільний дохід, оскільки офіційно працює на посаді майстра цеху в НТЦ «Редуктор».

Визначаючи розмір аліментів, суд виходить з того, що відповідач працездатний, може працювати та утримувати своїх неповнолітніх дітей, зобов'язаний до цього законом, на підставі цього суд вважає вимоги позивача обґрунтованими.

Отже, враховуючи те, що відповідач зобов'язаний утримувати дітей до досягнення ними повноліття і створювати необхідні передумови для розвитку і забезпечення організації її життя, беручи до уваги положення закону та обставини справи, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на кожну дитину аліментів у розмірі 1/6 частки заробітку (доходу), але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що передбачено частиною другою статті 182 СК.

Частина перша статті 191 СК визначає, що «аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову».

Таким чином, стягнення аліментів належить присудити з дня пред'явлення позову, тобто з 31.03.2016.

Відповідно до пункту 3 частини другої статті 4 Закону «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до суду заяви про розірвання шлюбу становить 0,4 розміру мінімальної заробітної плати, тобто станом момент пред'явлення позову становила 551,20 грн.

За подання позову про стягнення аліментів позивач звільнений від сплати судового збору на підставі пункту 3 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір».

Розподіляючи судові витрати відповідно до статті 88 ЦПК, суд зазначає, що з відповідача належить стягнути на користь позивача судовий збір в розмірі 551,20 грн. Крім цього, з відповідача належить стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 551,20 грн.

Керуючись Конвенцією про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована Україною 27.02.1991, а набула чинності для України 27.09.1991, Законом України «Про охорону дитинства», статтями 24, 112-113, 114, 180, 181, 182, 183, 191 СК, статтями 1, 4-11, 18, 57-66, 79, 88, 157-196, 208, 209, 212-215, 218, 223, 367 ЦПК, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дітей - задовольнити повністю.

Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, зареєстрований 06 грудня 2003 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві за актовим записом № 2068, розірвати.

Залишити ОСОБА_1 після розірвання шлюбу прізвище ОСОБА_4.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_3, місце реєстрації: 03164, АДРЕСА_1), ідентифікаційний номер: НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_4, місце реєстрації: 03124, АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер: НОМЕР_2), аліменти на утримання малолітньої дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/6 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 31 березня 2016 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_3, місце реєстрації: 03164, АДРЕСА_1), ідентифікаційний номер: НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_4, місце реєстрації: 03124, АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер: НОМЕР_2), аліменти на утримання малолітньої дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/6 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 31 березня 2016 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_3, місце реєстрації: 03164, АДРЕСА_1), ідентифікаційний номер: НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_4, місце реєстрації: 03124, АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер: НОМЕР_2)551,20 грн. судового збору.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_3, місце реєстрації: 03164, АДРЕСА_1), ідентифікаційний номер: НОМЕР_1) на користь держави 551,20 грн. судового збору.

Допустити негайне виконання рішення суду у частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а у разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду міста Києва через Солом'янський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Л. В. Шевченко