Справа № 609/1244/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" грудня 2016 р. Шумський районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого суду Ковтуновича О.В.

при секретарі: Кухарчук О.М.

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м.Шумськ справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання правочину дійсним та визнання права власності на майно, суд -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернулася з позовом до Шумського районного суду Тернопільської області про визнання права власності на нерухоме майно, а саме: житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1.

В судове засідання позивач не з"явився, однак представив заяву про повне підтримання позовних вимог та слухання справи у його відсутність.

Із позовної заяви позивача вбачається, що 03 березня 2016 року позивачка купила нерухоме майно, а саме: житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1, який до цього належав ОСОБА_3.

03 березня 2016 року між позивачкою та відповідачкою було укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна.

Позивачка виконала належним чином всі умови договору та сплатила кошти за вказане майно в повному обсязі. Під час підписання договору купівлі-продажу нерухомого майна, між сторонами було досягнуто згоди відносно усіх істотних умов відносно купівлі-продажу вказаного майна і з такими умовами добровільно погодилися дві сторони, також вони домовилися між собою, що згодом звернуться до нотаріуса з метою нотаріального посвідчення.

Позивачка неодноразово зверталася до ОСОБА_3 з проханням з'явитися до нотаріуса і нотаріально посвідчити договір купівлі-продажу нерухомого майна, однак відповідачка до нотаріуса не з'являється, пояснюючи причину неявки тим, що хоче отримати більшу силу коштів ніж отримала по договору купівлі-продажу, оскільки все подорожчало, зріс рівень інфляції і після продажу позивачці будику в неї нібито був клієнт, який пропонував їй більшу суму коштів, аніж заплатила позивачка. Відмову відповідача з'являтися до нотаріального посвідчення правочину купівлі-продажу будинковолодіння розцінює безпідставою, а тому вона вимушена звернутися із даним позовом до суду.

Відповідачка у судове засідання не з»явився, однак представила заяву із якої слідує, що позов не визнає та просить, щоб позивачка доплатила їй кошти за придбане нерухоме майно, у зв"язку із ростом рівня інфляції.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини:

03 березня 2016 року між позивачкою ОСОБА_2 та відповідачкою ОСОБА_3 був укладений договір купівлі - продажу житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1.

Із акту прийомки - передачі нерухомого майна вбачається, що 03 березня 2016 року продавець (ОСОБА_3.) передала нерухоме майно, а покупець (ОСОБА_2.) прийняла придбане нерухоме майно.

ОСОБА_3 належить житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1, згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом посвідчене Шумською державною нотаріальною конторою від 22.03.2001 року, зареєстрованим в реєстрі №95.

Чоловік відповідачки ОСОБА_4 не заперечує, щодо продажу житлового будинку про що надав письмову заяву.

Згідно розписки від 03.03.2016 року написаної власноруч ОСОБА_3 вбачається, що відповідачка отримала кошти за продане майно від ОСОБА_2

Як вбачається із заяви ОСОБА_2, остання просить в строк до 01 червня 2016 року прибути ОСОБА_3 в м.Шумськ до нотаріуса для посвідчення договору.

Згідно заяви ОСОБА_3, остання відмовляється прибути для нотаріального посвідчення договору, оскільки просить доплатити ще кошти за придбане майно.

Відповідно до довідки виданої Великодедеркальською сільською радою № 1286 від 27.09.2016 року , в житловиму будинку, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1, зареєстровані та проживають ОСОБА_2 - голова домогосподарства, ОСОБА_5 - син, ОСОБА_6 - дочка, ОСОБА_7 - дочка, ОСОБА_8 - дочка.

Із довідки виданої Великодедеркальською сільською радою № 1287 від 27.09.2016 року, вбачається, що державний акт на земельну ділянку для обслуговування житлового будинку АДРЕСА_1, не видавався та дана земельна ділянка раніше не приватизовувалася.

Однак у відповідності до ст. 392 ЦК України власник майна, а ним фактично став позивач , може пред'явити позов про визнання права власності на це майно, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Згідно ст.655 ЦК України за договором купівлі - продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно у власність другій стороні, а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму.

У відповідності до ст. 658 ЦК України право продажу товару, крім випадків примусового продажу та інших випадків, належить власнику товару. Якщо продавець не є власником, покупець набуває права власності лише у випадку, якщо власник не має права вимагати його повернення.

У відповідності до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Зважаючи на викладене вище суд приходить до переконання, що позов є підставним та підлягає до задоволення, оскільки сторони досягли згоди з усіх питань під час укладення договору, право продажу товару належало відповідачу, а покупець повністю здійснив розрахунок за придбане майно, відмова від нотаріального посвідчення договору перешкоджає покупцю та порушує його права щодо володіння, користування та розпорядження придбаним майном.

На підставі вищесказаного та керуючись ст.ст. 392, 638, 655, 658, ЦК України, ст.ст. 10, 60, 212 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити.

Визнати дійсним договір купівлі - продажу від 03 березня 2016 року укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 стосовно купівлі житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1.

Визнати право власності на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 за ОСОБА_2.

Рішення вступає в законну силу після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Тернопільської області протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: О. В. Ковтунович