Справа № 761/7474/16-ц
Провадження № 2/761/4029/2016
УХВАЛА

01 березня 2016 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Волошин В.О., розглянувши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Управління державної реєстрації Головного управління юстиції у м. Києві, Комунального підприємства «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна» про визнання права власності; зобов'язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в :

В лютому 2016р. позивач ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до Управління державної реєстрації Головного управління юстиції у м. Києві, КП «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна» про визнання права власності; зобов'язання вчинити дії.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно із ч. 1 ст. 15 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин; інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

Виходячи із положень п. 8 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20 травня 2013р. №8 «Про окремі питання юрисдикції адміністративних судів», за змістом ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державний реєстратор є державним службовцем, крім випадку, коли державним реєстратором є нотаріус як спеціальний суб'єкт, на якого покладаються (делегуються) функції державного реєстратора прав на нерухоме майно.

Відповідно до частини другої ст. 30 цього Закону дії або бездіяльність державного реєстратора, державного кадастрового реєстратора, нотаріуса, державного виконавця можуть бути оскаржені до суду. Суди повинні мати на увазі, що під діями також слід розуміти рішення, прийняті зазначеними суб'єктами владних повноважень з питань реєстрації.

Спори, які виникають у цих відносинах, підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства.

У відповідності з п.1) ч. 2 ст. 122 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги зобов'язання Управління державної реєстрації Головного управління юстиції у м. Києві та КП «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна» вчинити дії щодо реєстрації та видачі технічного паспорту, повинні розглядатися в порядку адміністративного судочинства.

При цьому, при розгляді позовної заяви, в частині інших вимог, які підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, було встановлено, що остання подана з порушенням вимог ст. 119 ЦПК України.

Згідно п.п. 2) - 6) ч. 2 ст. 119 ЦПК України позовна заява повинна містити ім'я (найменування) позивача і відповідача, а також ім'я представника позивача, якщо позовна заява подається представником, їх місце проживання (перебування) або місцезнаходження, поштовий індекс, номери засобів зв'язку, якщо такі відомі; зміст позовних вимог; ціну позову щодо вимог майнового характеру; виклад обставин, яким позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав звільнення від доказування.

Крім того, відповідно до положень ч. 4 ст. 119 ЦПК України позовна заява повинна відповідати іншим вимогам, встановленим законом.

Згідно з п. 2) ч. 1 ст. 80 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна.

Відповідно до п. 9) ч. 1 ст. 80 ЦПК України у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, - дійсною вартістю нерухомого майна, а на нерухоме майно, що належить юридичним особам, - не нижче його балансової вартості.

Однак позивачем взагалі не визначено ціну позову, що є процесуально недопустимим.

Крім того, як вбачається з прохальної частини позовної заяви, стороною позивача заявлено вимогу про визнання права власності, враховуючи, що суд прийшов до висновку, що вимоги до Управління державної реєстрації Головного управління юстиції у м. Києві та КП «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна» щодо реєстрації права власності мають розглядатись у порядку адміністративного судочинства, стороні позивача необхідно визначити суб'єкта до якого ставляться вимоги про визнання права власності.

Відтак, стороні позивача необхідно визначитись із суб'єктним складом та змістом заявлених позовних вимог, зазначити ціну позову, з урахування зазначених вище положень процесуального закону, та надати суду виправлену редакцію позовної заяви відповідно до кількості учасників процесу.

Відповідно до ст. 121 ЦПК України позовна заява, подана без додержання вимог, викладених у ст. 119, 120 ЦПК України підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків, оскільки зазначені недоліки перешкоджають суду відкрити провадження у справі.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 17, 18 КАС України, ст.ст. 3, 15, 26, 79, 121, 122, 209, 210, 293, 294 ЦПК України, п. 8 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20 травня 2013р. №8 «Про окремі питання юрисдикції адміністративних судів», суд, -

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті провадження по справі за позовом ОСОБА_1 до Управління державної реєстрації Головного управління юстиції у м. Києві, Комунального підприємства «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна» про визнання права власності; зобов'язання вчинити дії - в частині вимог про зобов'язання вчинити дії.

Роз'яснити ОСОБА_1, що з вказаними позовними вимогами слід звертатися в порядку адміністративного судочинства.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Управління державної реєстрації Головного управління юстиції у м. Києві, Комунального підприємства «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна» про визнання права власності - залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання стороною позивача ухвали, попередивши, що в разі не усунення вказаних недоліків заява буде вважатися неподаною та підлягатиме поверненню позивачу.

Ухвалу може бути оскаржено в частині відмови у відкритті провадження до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків, або після перегляду в апеляційному порядку, якщо її не скасовано.

Суддя: