АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/2980/16 Головуючий 1 інстанції Гаврилюк С.М.
Справа № 639/1671/16-ц Доповідач: Коровін C.Г.
Категорія: відшкодування шкоди
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2016 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - Коровіна С.Г.,

суддів: - Довгаль А.П., Коваленко І.П.

при секретарях: - Огарьовій О.В., Личак А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Просто-страхування» на рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 10 березня 2016 року по справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Просто-страхування» до ОСОБА_5 про відшкодування шкоди,-

в с т а н о в и л а:

У лютому 2016 року ПАТ «Просто-страхування» звернулися до суду з позовом до ОСОБА_5 про відшкодування шкоди. В обґрунтування позову зазначали, що 02.10.2013 року між ними та ОСОБА_6 був укладений договір, поліс № АС/5542743 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів, відповідно до якого було застраховано відповідальність власника транспортного засобу «ВАЗ 2110», реєстраційний номер НОМЕР_1.

15 серпня 2014 року в м. Харкові на проспекту Леніна відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів «Toyota Rav-4», реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_7 та «ВАЗ 2110», реєстраційний номер НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_5.

Відповідно до повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (євро протокол), дорожньо-транспортна пригода сталася в результаті порушення Правил дорожнього руху ОСОБА_5.

На момент дорожньо-транспортної пригоди між ОСОБА_7 та АТ «СК «АХА Страхування» був укладений договір добровільного страхування наземного транспорту №175252Га/14х/шв від 18 липня 2014 року, відповідно до якого було застраховано майнові інтереси власника автомобіля «Toyota Rav-4», реєстраційний номер НОМЕР_2.

У зв'язку з зазначеними подіями ОСОБА_7 зазнала матеріальної шкоди внаслідок пошкодження її власності та згідно з рахунком-фактурою № 1-00004409 від 19 серпня 2014 р. вартість відновлювального ремонту автомобіля становить 11504,92 грн.

Відповідно до платіжного доручення №127917 від 01 вересня 2014 року АТ «СК «АХА Страхування» виплатило страхове відшкодування в розмірі 11504,92 грн.

Рішенням Господарського суду м. Києва від 06.07.2015 року з АТ «Просто-страхування» на користь АТ «СК «АХА Страхування» було стягнуто відшкодування шкоди в порядку регресу в розмірі 11504,92 грн. та судовий збір в розмірі 1827,00 грн., а всього 133331,92 грн.

Зазначена вище подія визнана страховою, про що 22 липня 2015 року було складено страховий акт №105872, відповідно до якого вартість страхового відшкодування склала 13331,92 грн.

Відповідно до платіжного доручення №11168 від 22 липня 2015 року АТ «Просто-страхування» виплатило страхове відшкодування в розмірі 13331,92 грн.

Таким чином, фактичні витрати страхової компанії, пов'язані з цим страховим випадком складають 13331,92 грн.

Оскільки відповідач із заявою про настання дорожньо-транспортної пригоди до Приватного акціонерного товариства «Просто-страхування» не звертався, то позивач вважає, що після виплати страхового відшкодування до нього перейшло право регресної вимоги до відповідача, як до особи, відповідальної за завдані збитки.

В зв'язку з чим позивач просив суд стягнути з ОСОБА_5 на користь Приватного акціонерного товариства «Просто-страхування» затрати по виплаті страхового відшкодування в розмірі 13331 грн. 92 коп., а також сплачений судовий збір у розмірі 1378 грн. 00 коп.

Відповідач надав письмові заперечення, в яких позов не визнав, посилаючись на те, що на місці ДТП він відразу зв'язався з агентом ПАТ «Просто-страхування». За рекомендацією та під диктовку останнього на місці ДТП було складено повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, згідно якої ОСОБА_5 визнав, що пригода сталася внаслідок порушення ним Правил дорожнього руху. ОСОБА_5, посилаючись на правовий висновок Верховного Суду України, викладений у постанові від 16.09.2015 № 6-284цс15, зазначає, що посилання позивача на те, що відповідач протягом трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди письмово не надав страховику повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка не відповідає вищевказаній правовій позиції Верховного Суду України, оскільки факт настання страхового випадку ніким не оспорюється, сам позивач його визнав, добровільно сплативши страхове відшкодування, тому сам по собі факт неповідомлення відповідачем страховика про настання страхового випадку не може бути покладений в основу ухвалення рішення, яке в своїй основі мусить базуватись на загальних положеннях про відшкодування збитків у позадоговірних зобов'язаннях.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 10 березня 2016 року у задоволенні позову Приватного акціонерного товариства «Просто-страхування» до ОСОБА_5 про відшкодування шкоди - відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду ПАТ «Просто-страхування» подало апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В обґрунтування скарги зазначають, що позивач, як особа, яка здійснила страхове відшкодування має право на звернутися з регрес ним позовом до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у строки.

Позивач стверджує, що відповідачем не доведено, що він своєчасно, у відповідності до ст. 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», письмово повідомив про дорожньо-транспортну пригоду страховика, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Колегія суддів, вислухавши суддю - доповідача, пояснення з'явившихся осіб, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що скарга задоволенню не підлягає

Судом встановлено, що 02.10.2013 року між позивачем та ОСОБА_6 був укладений договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів АС/5542743, оформлений полісом АС/5542743, відповідно до якого в період з 03.10.2013 року по 02.10.2014 року забезпечувалася цивільно-правова відповідальність водія, який керував автомобілем «ВАЗ 2110», реєстраційний номер НОМЕР_1 (а.с.6).

15.08.2014 у місті Харкові на проспекті Леніна сталася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) між транспортним засобом марки «Toyota Rav-4», реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_7 та транспортним засобом марки «ВАЗ 2110», реєстраційний номер НОМЕР_1, яким керував ОСОБА_5.

Вищезазначена ДТП за взаємним погодженням водіїв оформлена повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду (європротоколом), у якому ОСОБА_5 визнав свою вину у спричиненні даної ДТП (а.с.15).

На момент дорожньо-транспортної пригоди між ОСОБА_7 та АТ «СК «АХА Страхування» був укладений договір добровільного страхування наземного транспорту №175252Га/14х/шв від 18.07.2014 року, за яким предметом страхування є майнові інтереси страхувальника, що не суперечить закону, пов'язані з володінням, користуванням і розпорядженням транспортним засобом марки «Toyota Rav-4», реєстраційний номер НОМЕР_2 (а.с.7-12).

Вартість матеріального збитку відповідно до рахунку-фактури Товариства з обмеженою відповідальністю «Автоарт» № 1-00004409 від 19.08.2014 становить 11 504,92 грн. (а.с.19).

Згідно зі страховим актом № 1.002.14.04746/VESKO24966 від 29.08.2014 та розрахунком до нього, АТ «СК «АХА Страхування» визначив розмір страхового відшкодування, відповідно до вказаного вище рахунку, у розмірі 11504,92 грн. (а.с.22).

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АХА Страхування» відповідно до заяви страхувальника ОСОБА_7 перерахував на рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю «Автоарт» суму страхового відшкодування у розмірі 11504,92 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 127 917 від 01.09.2014 року (а.с.23).

Рішенням Господарського суду м. Києва від 06.07.2015 року по справі №910/13312/15 стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Просто-страхування» на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» 11504,92 грн. страхового відшкодування, 1827,00 грн. судового збору.

Зазначена вище подія визнана страховою, про що 22.07.2015 року було складено страховий акт №105872, відповідно до якого вартість страхового відшкодування склала 13331,92 грн. (а.с.31).

Відповідно до платіжного доручення №11168 від 22.07.2015 року позивач виплатив АТ «СК «АХА Страхування» страхове відшкодування в розмірі 13331,92 грн. (а.с.32).

Відповідачу була направлена регресна вимога від 10.08.2015 року за вих. № 04-4018 з проханням виплатити регресне відшкодування на користь позивача у розмірі 13331,92 грн. (а.с.33).

Відповідно до вимог ст.ст. 979, ч.1,3 ст. 985, п.3 ч.1 ст.988, ч.1 ст. 990 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до вимог ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_5 е заперечував, що з його вини сталася ДТП.

Встановлено, що цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_5, який керував транспортним засобом марки «ВАЗ 2110» реєстраційний номер НОМЕР_1, на момент скоєння ДТП застрахована Приватним акціонерним товариством «Просто-страхування» за полісом №АС/5542743. При таких обставинах до «Страхової компанії АХА Страхування» перейшло право зворотної вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток, тому Рішеням Господарського суду м. Києва від 06.07.2015 року стягнуто з Приватного страхового товариства «Просто-страхування» на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» 11504,92 грн. страхового відшкодування та 1827 грн. судового збору. Рішення набрало чинності.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції обґрунтовано виходив з наступного.

Відповідно до ст.979 ЦК України та ст.16 Закону України «Про страхування» за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» об'єктом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону України «Про страхування» страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Згідно ст. 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» «у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи».

Відповідно до підпункту 33.1.4 пункту 33.1 статті 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) у разі настання ДТП, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання ДТП, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - Моторне (транспортне) страхове бюро України), повідомлення про ДТП установленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально.

Отже, наведеними правовими нормами встановлено обов'язок особи невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання ДТП, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування, письмово повідомити страховика про настання ДТП. Такий обов'язок установлений законодавством для надання страховику можливості перевірити обставини ДТП власними силами і запобігти необґрунтованим виплатам.

По розглянутій судом першої інстанції справі факт настання страхового випадку ніким не оспорюється. Сам позивач його визнав, добровільно сплативши страхове відшкодування. Тому сам по собі факт неповідомлення відповідачем страховику про настання страхового випадку не може бути покладений в основу ухвалення рішення, яке в своїй основі мусить базуватись на загальних положеннях про відшкодування збитків у позадоговірних зобов'язаннях, адже регресні зобов'язання входять до групи позадоговірних, тому спори з них мають вирішуватись у загальному порядку відшкодування збитків.

Судом першої інстанції обґрунтовано зазначено, що саме така правова позиція висловлена у висновку Верховного Суду України, викладеному у постанові від 16.09.2015 № 6-284цс15.

Відповідно до ч. 1 ст. 360-7 ЦПК України визначено, що висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 355 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Враховуючи викладене суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у задоволенні позову. Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують. Рішення суду постановлено з дотриманням вимог матеріального та процесуального права. Підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 313, 315,317 ЦПК України колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Просто-страхування» - відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 10 березня 2016 року залишити без зміни.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення , однак може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді: