Апеляційний суд Житомирської області
Справа №283/395/16-ц Головуючий у 1-й інст. Тимошенко А. О.
Категорія 27 Доповідач Микитюк О. Ю.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого Микитюк О.Ю.

суддів Товянської О.В., Кочетова Л.Г.

при секретарі Кравчук Л.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Житомирі справу за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «ВТБ Банк» про визнання недійсними умов кредитного договору, перерахунок платежів та стягнення моральної шкоди

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Малинського районного суду Житомирської області від 30 березня 2016 року,

встановила:

У лютому 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою, в якій просив визнати недійсними п.3.3, п.4.2, п.4.7 кредитного договору №R1B від 15.02.2012 року, укладеного між ним та ПАТ «ВТБ Банк», і зобов'язати відповідача здійснити перерахунки платежів з урахуванням недійсності зазначених пунктів договору, стягнути з відповідача на його користь 20000грн. на відшкодування моральної шкоди. В обґрунтування позову зазначив, що п.3.3, який передбачає зміну відсоткової ставки суперечить закону, а п.4.2 та 4.7 ускладнюють виконання зобов'язання. Моральна шкода заподіяна протиправними діями відповідача

Рішенням Малинського районного суду Житомирської області від 30 березня 2016 року у позові відмовлено за безпідставністю.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення і ухвалити нове рішення про задоволення позову. Апелянт посилається на неповноту з'ясування судом обставин справи, неналежну оцінку доказів, порушення норм матеріального та процесуального права. Вказує на те, фіксована процентна ставка є незмінною, п.3.3, п.4.2, п.4.7 договору є дискримінаційними для споживача

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Встановлено, що 15.02.2012 року ОСОБА_1 уклав із ПАТ «ВТБ Банк» кредитний договір на суму 160723грн. для придбання автомобіля на строк до 15.02.2019 року. П.3.3.1 договору визначена відсоткова ставка 19%, яка згідно п.п.3.3.2, 3.3.4 у випадках невиконання позичальником певних умов договору автоматично підвищується відповідно на 5% та 2 %. Цим же пунктом передбачені і випадки зменшення відсоткової ставки.

Пунктом 4.2 встановлені строки сплати процентів, а пунктом 4.7 позичальник надає банку право на щомісячне списання платежу та процентів згідно з графіком.

Суд першої інстанції обґрунтовано не взяв до уваги посилання позивача на порушення відповідачем вимог Закону України „Про захист прав споживачів", оскільки п.3.3 договору встановлює фіксовану, а не змінювану відсоткову ставку, а підвищення відсоткової ставки є наслідком невиконання позичальником зобов'язань. Пункти 4.2, 4.7 договору не перешкоджають позичальнику погашати кредит, в тому числі і достроково. Право, порядок та умови дострокового погашення кредиту визначені у п.5.4.1 договору.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Позивач не надав жодних доказів на підтвердження вчинення відповідачем будь-яких неправомірних дій, які заподіяли йому моральну шкоду.

Рішення ухвалено із дотриманням норм матеріального та процесуального права і залишається без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315, 319, 324, 325 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Малинського районного суду Житомирської області від 30 березня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуюча: Судді: