Провадження № 22-ц/779/1182/2016
Головуючий у 1 інстанції Бородовський С. О.
Суддя-доповідач Вакарук В.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2016 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого-судді: Вакарук В.М.

суддів: Девляшевського В.А., Ковалюка Я.Ю.

секретаря: Шемрай Н.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за поданням державного виконавця про обмеження у праві виїзду за межі країни України ОСОБА_2, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Івано-Франківського міського суду від 06 жовтня 2015 року, -

в с т а н о в и л а :

Головний державний виконавець Дем'янів П.Б. звернувся до суду з поданням, в якому просив постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України керівника ТзОВ «ЕРБА» - ОСОБА_2 без вилучення паспортного документа до виконання зобов'язань ТзОВ «ЕРБА» згідно з рішенням суду. Подання обґрунтовує тим, що у ВДВС Івано-Франківського міського управління юстиції на виконанні знаходиться виконавче провадження про стягнення з ТзОВ ,,ЕРБА" на користь ПАТ ,,Кредобанк" 121854,10 грн. неповернутої суми кредиту, 22013,02 грн. пені по простроченій основній сумі кредиту, 28,38 грн. пені по прострочених процентах та 2877,91 грн. судового збору. В ході проведення виконавчого провадження державним виконавцем вживались заходи примусового виконання рішення суду, але майна або грошових коштів, на які можна звернути стягнення, не виявлено. На виклик державного виконавця керівник ТзОВ ,,ЕРБА" не з'являвся. На даний час рішення суду не виконано та заборгованість не погашена.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 06 жовтня 2015 року подання задоволено частково. Тимчасово обмежено у праві виїзду за межі України керівника ТзОВ ,,ЕРБА"- ОСОБА_2 без вилучення паспортного документа до виконання зобов'язань ТзОВ ,,ЕРБА" згідно наказу Господарського суду Івано-Франківської області №338 від 07.04.2015 року про стягнення з ТзОВ ,,ЕРБА" на користь ПАТ ,,Кредобанк" 121854,10 грн. неповернутої суми кредиту, 22013,02 грн. пені по простроченій основній сумі кредиту, 28,38 грн. пені по прострочених процентах та 2877,91 грн. судового збору.

У апеляційній скарзі на дану ухвалу ОСОБА_2, посилаючись на порушення норм процесуального права, вказує, що дійсно на момент винесення ухвали керівником юридичної особи - боржника ТзОВ «ЕРБА» був він, але на даний час ним не являється та не несе матеріальної чи будь-якої іншої відповідальності за діяльність підприємства. Апелянт зазначає, що накладене тимчасове обмеження ставить його у скрутне матеріальне становище, обмежує його основні права та свободи. З огляду на те, що вжите судом тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України не є заходом забезпечення позову, то при вирішенні питання про його скасування, не можуть бути застосовані за аналогією закону норми кодексу щодо вирішення судом питання про скасування такого обмеження. Просить ухвалу суду скасувати.

В засідання апеляційної інстанції представник ВДВС не з'явився з невідомих суду причин, хоча про день та час розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, апелянт ОСОБА_2 просив апеляційну скаргу задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_2, дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про відхилення апеляційної скарги з таких підстав.

Встановлено, що на виконанні у ВДВС Івано-Франківського міського управління юстиції перебуває виконавче провадження про стягнення з ТзОВ «ЕРБА» на користь ПАТ «Кредобанк» вищевказаної заборгованості.

Відповідно до п.18 ч.3ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

Частиною 1 ст.377-1 ЦПК України встановлено, що питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Випадки тимчасових обмежень права громадян України на виїзд за кордон та підстави для застосування таких обмежень визначені в ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», у тому числі, якщо громадянин ухиляється від виконання зобов'язань покладених судовим рішенням. Відповідно до вказаної правової норми громадянину України може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон. Такі обмеження права громадян України на виїзд за кордон у конкретно визначених законом випадках мають тимчасовий характер і зумовлені необхідністю забезпечення захисту прав і законних інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України вирішується при виконанні судових рішень, ухвалених у порядку, передбаченому ст.11 Закону України «Про виконавче провадження' / N 606-XIV/ , зокрема в разі доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язання.

Згідно роз'яснень Верховного Суду України, викладених в листі від 01.02.2013 року «Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України», ухилення від виконання зобов'язань, покладених на боржника рішенням варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов'язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов'язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об'єктивні обставини (непереборної сили, події тощо.

Питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України вирішується судом за правилами цивільного судочинства в порядку, передбаченому ст. 377 1 ЦПК. На підставі цієї статті вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України вирішується в порядку, встановленому ЦПК, щодо боржників у виконавчому провадженні за будь-якими виконавчими документами, передбаченими ст. 17 Закону N 606-XIV, примусове виконання яких здійснюється державною виконавчою службою.

Відповідно до положення ч. 2 ст.10 ЦПК України наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб'єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язання.

Юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон передбачено не за наявності факту невиконаних зобов'язань, а за свідоме ухилення від їх виконання.

Із матеріалів справи вбачається, що боржник про відкриття виконавчого провадження за наказом Господарського суду Івано-Франківської області №338 від 07.04.2015 року був належно повідомлений органом виконавчої служби шляхом скерування копії постанови головного державного виконавця від 21.04.2015 року про відкриття виконавчого провадження за вказаним виконавчим документом (а.с.6).

Із змісту подання та матеріалів справи вбачається, що державним виконавцем було здійснено запити у відповідні реєструючі органи щодо надання інформації про наявність майна, належного боржнику, складено акт про відсутність самого боржника за адресою, вказаною у виконавчому листі (а.с.8,9,10,18), а також направлено повідомлення керівнику ТзОВ «ЕРБА» ОСОБА_2 про необхідність з'явитися у відділ ДВС Івано-Франківського МУЮ для дачі пояснень з приводу невиконання рішення суду ТзОВ «ЕРБА» на користь ПАТ «Кредобанк», на яке боржник не відреагував (а.с.22). Жодних інших доказів, відповідно до вимог ст.60 ЦПК України,на спростування зазначених обставин, ОСОБА_2 суду не представлено, як і не заперечувалось ним в засіданні апеляційної інстанції про те, що всі інші борги підприємства були ним погашені, за виключенням боргових зобов'язань по кредиту.

Таким чином, судом першої інстанції встановлено, що боржник ухилявся від виконання зобов'язань по виконавчому листу, тому державний виконавець обгрунтовано звернувся в суд з відповідним поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України.

За таких обставин, зважаючи на повноту вчинення виконавчих дій, наявність доказів на підтвердження факту ухилення боржника від виконання своїх боргових зобов'язань і відомостей про обізнаність боржника щодо наявності відкритого виконавчого провадження та строків його добровільного виконання, суд першої інстанції прийшов до обгрунтованого висновку про задоволення подання про тимчасове обмеження боржника у виїзді за межі України.

Не заслуговують на увагу посилання апелянта на те, що він з 01 квітня 2016 року не являється керівником ТЗОВ «ЕРБА», в зв'язку з чим не несе матеріальної та чи будь-якої іншої відповідальності за діяльність підприємства, оскільки станом на момент винесення ухвали останній був керівником ТзОВ «ЕРБА», чого не заперечив і сам апелянт /а.с.13/. Крім того, боржником не оскаржувалися незаконні дії, чи бездіяльність ВДВС Івано-Франківського міського управління юстиції з цього приводу, а звільнення з займаної посади після постановлення оскаржуваної ухвали не є підставою для скасування правильно постановленої судом ухвали на час розгляду подання.

Тимчасове обмеження громадянина України у праві виїзду за межі України законом покладено на суд, а припинення обмеження виїзду у зв'язку з виконанням обов'язку за рішенням, що перебувало на виконанні, покладено на державного виконавця.

Що стосується посилання апелянта на ст.6 ЗУ «Про порядок виїзду громадян з України і в'їзду в Україну громадян України», то такі не приймаються судом до уваги, оскільки стосуються одностороннього тлумачення регулюючого спірні правовідносини законодавства лише на свою користь. Так, назвою самої норми (ст. 6), законодавець визначив випадки, у яких громадянину може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема, якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням .

За змістом ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду першої інстанції постановлена з дотриманням вимог матеріального і процесуального права, а підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 307, 312, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити, а ухвалу Івано-Франківського міського суду від 06 жовтня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: В.М. Вакарук

Судді: В.А. Девляшевський

Я.Ю. Ковалюк