Рішення

Іменем України

Справа № 712/10658/15-ц

Провадження 2/712/171/16

23 травня 2016 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

Головуючого судді - Марцішевської О.М.

при секретарях - Вдовенко О.В., Снігурській Т.В., Тимошенко Д.А.

за участю адвоката - Глембоцької І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про встановлення факту проживання сім"єю, факту прийняття спадщини, визнання майна об'єктом спільної сумісної власності та визнання права власності на майно,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів, посилаючись на те, що з червня 2004 року проживав сім'єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, за час спільного проживання були пов'язані спільним побутом, вели спільне господарство та бюджет, мали взаємні права та обов'язки подружжя. В період спільного проживання здійснювались поліпшення належної ОСОБА_5 33/100 частини домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 та 1/2 частини домоволодіння по АДРЕСА_2, яку ОСОБА_5 в 2013 році успадкувала після смерті матері ОСОБА_6, суміжні домоволодіння фактично використовувались як одне домоволодіння, в якому проживали позивач з ОСОБА_5 та членами її сім'ї. Вказані роботи, а також затрати на лікування ОСОБА_5 та її матері ОСОБА_6 проводились переважно за рахунок коштів позивача. Позивач в установлений законом звернувся з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5, однак відповідачі як діти спадкодавця є спадкоємцями першої черги за законом та заперечують будь-які права позивача на спадкове нерухоме майно, хоча завдяки реконструкції за рахунок позивача вказані домоволодіння ОСОБА_5 та її матері були практично перебудовані наново та перебувають в даний час у задовільному стані, також вказували, що, позивач надавав допомогу у лікуванні ОСОБА_5 та її матері ОСОБА_6 , тоді як діти ОСОБА_5 належно про це не піклувались. На ремонт та реконструкцію вказаних домоволодінь позивачем було витрачено близько 1 000 000 грн., внаслідок значного збільшення їх вартості дані об'єкти нерухомого майна є об'єктами спільної сумісної власності позивача та ОСОБА_5 і після її смерті позивач має право на ? частину спільного майна. Просить суд встановити факт проживання однією сім"єю без реєстрації з ОСОБА_5 з 01 червня 2004 року по ІНФОРМАЦІЯ_1, встановити факт прийняття спадщини ОСОБА_5 після смерті ОСОБА_6, визнати об'єктом спільної сумісної власності ОСОБА_2 та ОСОБА_5 33/100 домоволодіння по АДРЕСА_1 та ? частину домоволодіння по АДРЕСА_2, визнати за позивачем право власності на 33/200 домоволодіння по АДРЕСА_1 та 1/4 частину домоволодіння по АДРЕСА_2.

У судовому засіданні позивач та його представник ОСОБА_7 позов підтримали, просили задоволити. Позивач пояснив, що познайомився з ОСОБА_5 ще в 1970-х роках під час зайняття танцями, однак постійні стосунки виникли в 2004 році. Здобувши спеціальність будівельника, позивач пройшов навчання у школі цілительства та з 1997 року по 2001 рік випускав власну настойку. З червня 2004 року позивач проживав сім'єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_5, яка померла у березні 2014 року, в період спільного проживання за кошти спільного бюджету, які являлись переважно доходами позивача, здійснили реконструкцію належного їй домоволодіння та сусіднього домоволодіння її матері, позивач також особисто допомагав у будівництві та допомагав у лікуванні ОСОБА_5 та її матері.

Відповідач ОСОБА_3, який діяв також в інтересах ОСОБА_4, представник відповідачів, адвокат Глембоцька І.В. в судовому засіданні позов не визнали, вказували, що між позивачем та його матір'ю відповідачів ОСОБА_5 дійсно існували особисті стосунки, проте вони не вели спільне господарство як подружжя, позивач не проживав постійно та не був зареєстрований у належних їх матері та бабусі домоволодіннях, відповідними житловими будинками не користувався. Ремонт та реконструкція належних на праві власності ОСОБА_6 та ОСОБА_5 об'єктів нерухомого майна здійснювались за рахунок коштів їх власників згідно затверджених за їх зверненнями проектів, прибудови до житлових будинків здійснювались до початку у 2004 році стосунків між позивачем та ОСОБА_5, остання також з 2000 року була зареєстрованою приватним підприємцем, була матеріально забезпечена та самостійно фінансувала ремонтні роботи, також її батьки отримували достатню пенсію для утримання власного майна. Також вказували, що не зважаючи на пропозиції позивача зареєструвати шлюб, ОСОБА_5 такого волевиявлення не мала, оскільки прагнула до майнової самостійності та захисту майнових інтересів своїх дітей. Відповідач зазначав, що на його думку позивач підтримував стосунки з його матір'ю з корисливих мотивів, оскільки після її смерті забрав машини, навіть познімав вікна з прибудови гаража, після чого звернувся з даним позовом. Просили відмовити у задоволенні позову.

Суд, заслухавши сторони, свідків, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу від 24.11.1997р. ОСОБА_6 придбала у власність ? частину домоволодіння АДРЕСА_2.

ОСОБА_5 за договором купівлі-продажу від 27.01.2000р. придбала у власність 33/100 частину домоволодіння по АДРЕСА_1.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_6, яка належне майно заповіла ОСОБА_5, спадкова справа не заводилась, на момент смерті ОСОБА_6 була зареєстрована по АДРЕСА_2, її чоловік ОСОБА_8, донька ОСОБА_5 були зареєстровані по АДРЕСА_1.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_5, яка заповіту не залишила. Спадкова справа заведена за заявою позивача 25.07.2014р., відповідачі до нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини чи відмову від спадщини не звертались, на момент смерті ОСОБА_5 її діти, відповідачі у справі, а також батько ОСОБА_8 проживали та були зареєстровані зі спадкодавцем по АДРЕСА_1.

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_8, який заповіту не залишив. Спадкова справа після його смерті не заводилась, на момент смерті ОСОБА_8 проживав та був зареєстрований по АДРЕСА_1 з відповідачами ОСОБА_3 та ОСОБА_4

Відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи від 22.12.2015 року № 27/СЕ-15 та додаткової експертизи від 20.04.2016р. № 11/СЕ-16 в будинку АДРЕСА_2 у період від останньої технічної інвентарізації 25.07.1997р. до дати обстеження експертом 08.12.2015 р. проведені такі будівельні роботи: прибудовано прибудову з чотирьох приміщень, в зв'язку з чим площа забудови більшилась на 38,2 кв.м. В дворовій частині розташована незавершена будівництвом будівля (перший та частково стіни другого поверху), побудовано двоповерхову незавершену будівництвом будівлю з погребом, споруджено огорожу з залізобетонних плит та металеві ворота з хвірткою, влаштовано бетонне замощення. Двоповерхова будівля гаражу побудована з відхиленням від проекту у збільшених розмірах, щодо інших будівель будь-яка проектна документація та дозвіл відсутні. Проведення робіт по будівництву та реконструкції в період з 25.07.1997р. по 14.03.2016р., включаючи об'єкти самочинного та незавершеного будівництва) призвело до збільшення вартості на 408 719 грн., що складає 83% від загальної вартості будинковолодіння.

Відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи від 22.12.2015 року № 27/СЕ-15 та додаткової експертизи від 20.04.2016р. № 11/СЕ-16 у будинку АДРЕСА_1 у період від останьої технічної інвентаризації 13.08.2002 р. до дати обстеження експертом 08.12.2015р. прибудовано житлову кімнату, кухню перебудовано у збільшених розмірах, площа забудови збільшилась на 27,9 кв.м, облицьовано цеглою зовнішню стіну., перебудовано двоповерхоу прибудову. Крім того, споруджено огорожу з азбестоцементних листів на бетонній основі в цегляних стовпах, з вулиці споруджено огорожу з силікатної цегли в цегляних стовпах на бетонній основі з металевими воротами та двома металевими хвіртками, також влаштовано гранітне замощення. Добудови до будинку та двоповерховий гараж-майстерня побудовані з відхиленнями від проекту та у збільшених розмірах. Проведення робіт по будівництву та реконструкції в період з 13.08.2002р. по 14.03.2016р. , включаючи об'єкти самочинного та незавершеного будівництва) призвело до збільшення вартості на 599 550 грн., що складає 87% від загальної вартості будинковолодіння.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією чоловіка та жінки без шлюбу.

Згідно з вимогамин ч.2 ст.256 Цивільно-процесуального кодексу України, у судовому порядку можуть бути встановлені інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до частини 2 статті 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки.

Згідно з ч.1 ст.57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним до шлюбу, а також майно, набуте нею, ним під час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування.

Відповідно до ч.1 ст.62 СК України якщо майно дружини, чоловіка за час шлюбу істотно збільшилось у своїй вартості внаслідок спільних трудових чи грошових затрат або затрат іншого з подружжя, воно у разі спору може бути визнане за рішенням суду об'єктом права спільної сім усної власності подружжя.

Відповідно до ст. 74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить ім на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними.

В судовому засіданні не знайшли підтвердження об'єктивними переконливими доказами доводи позивача про існування між ним та ОСОБА_5 взаємних усталених відносин, які притаманні подружжю та збільшення в період спільного проживання вартості належного ОСОБА_5 нерухомого майна за рахунок спільних з позивачем коштів. До такого висновку суд приходить, виходячи з наступного.

Згідно з ч 2. ст.331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. До завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна) ( ч.3 ст.331 ЦК України). Відповідно до ст.376 ЦК України особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього.

Встановлено, що на момент відкриття спадщини після смерті ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, на праві власності спадкодавців було зареєстровано право власності на частини домоволодінь по АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1 у тому ж обсязі, що було первісно набуте ними відповідно у 1997 році та 2000 році. Таким чином, за життя спадкодавців ними не вводились в експлуатацію жодні реконструйовані та перебудовані об'єкти нерухомого майна, отже за життя ОСОБА_6, та ОСОБА_5 в установленому законом порядку не було збільшено обсяг належного їм на праві власності нерухомого майна.

Що стосується посилання позивача на наявність в даний час незавершеної будівництвом реконструкції даних домоволодінь та здійснення в них самочинного будівництва, на думку суду, до узаконення та завершення цього будівництва відсутні передбачені законом підстави для висновку про збільшення вартості домоволодінь на вказані у висновках експертизи та додаткової експертизи вартісні показники чи процентні відношення, оскільки до прийняття органами в галузі контролю містобудування висновків у межах їх компетенції залишається непідтвердженою відповідність об'єктів реконструкції та самочинного будівництва державним будівельним нормам і правилам, а отже можливість їх безпечної експлуатації за призначенням.

Крім того, згідно з висновками судової будівельно-технічної експертизи від 22.12.2015 року № 27/СЕ-15 та додаткової експертизи від 20.04.2016р. № 11/СЕ-16 зміни домоволодінь по АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1 внаслідок реконструкції та самочинного будівництва зафіксовані в період між останніми інвентаризаціями відповідно у 1997 та 2002 роках та станом на момент експертного дослідження відповідно у 2015 та 2016 роках, тобто протягом більшого строку, ніж період, коли згідно доводів позову позивач проживав спільно з ОСОБА_5 з 2004 по 2014 рік.

Разом з тим, згідно з пояснень відповідача ОСОБА_3, значний обсяг будівельних робіт по здійсненню реконструкції будинків був проведений власниками ОСОБА_9 та ОСОБА_5 до 2004 року, до початку стосунків останньої з позивачем, зокрема здійснювались прибудови до житлових будинків. Вказані доводи підтверджуються показами свідка ОСОБА_10, ОСОБА_11, а також тим, що за заявою ОСОБА_6 від 29.04.1999р. був погоджений проект господарської споруди гаража по АДРЕСА_2., рішенням Соснівського райвиконкому № 239 від 19.05.1999р. ОСОБА_6 був наданий дозвіл на будівництво гаража, добудову ванну-санвузлу, рішенням Соснівського райвиконкому № 83 від 16.02.2000р. ОСОБА_6 дозволено переобладнати сарай в літню кухню. За замовленням ОСОБА_5 13.04.2000р. був погоджений проект гаража та добудови до кв.№ 2 житлового будинку по АДРЕСА_1. Рішенням Соснівського райвиконкому № 213 від 19.04.2000р. ОСОБА_5 було надано дозвіл на добудову до частини будинку та будівництво гаража. Рішенням Соснівського райвиконкому № 213 від 19.04.2000 р. ОСОБА_5 наданий дозвіл на добудову до частини будинку та будівництво гаража по АДРЕСА_1.

Що стосується доводів позивача про те, що домоволодіння по АДРЕСА_2 перебуває у задовільному стані завдяки його затратам та зусиллям, в період до відкриття спадщини після смерті ОСОБА_12 в 2013 році, власниками 1/2 частини домоволодіння по АДРЕСА_2, була ОСОБА_6 та її чоловік ОСОБА_8, які мали за життя право на здійснення будівництва у належному їм домоволодінні незалежно від стосунків їх доньки з позивачем. Разом з тим, відсутні об'єктивні докази узгодження ними як власниками особисто з позивачем будь-яких домовленостей з даного питання. Крім того, відповідно до наданого позивачем суду висновку суб'єкта оціночної діяльності від 27.08.2015р. стан житлового будинку по АДРЕСА_2 можна охарактеризувати як незадовільний та такий, що придатний до корисного використання за умови поточного ремонту.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, дали покази про те, що залучались позивачем та ОСОБА_5 до здійснення робіт по будівництву в домоволодіннях по АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1 - облицювання та утеплення стін, фундаменту житлових будинків, реконструкції гаража, господарських споруд. Оплату за будівельні роботи здійснював позивач, який також частково здійснював будівельні роботи. Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_16, ОСОБА_17 дали покази, що позивач мешкав у двоповерховому гаражі з ОСОБА_5, свідок ОСОБА_18 дала покази, що позивач відвідував ОСОБА_5 у лікарні та піклувався про її здоров'я. Разом з тим дані покази свідчать про існування особистих стосунків, проте з достовірністю не підтверджують факт спільного проживання однією сім'ю та ведення спільного господарства. Надані позивачем докази - калькуляція власних затрат від 09.09.2015р., товарні чеки та накладні на придбання будівельних матеріалів - 14.10.2004р. на суму 16 210 грн., від 18.05.2005р. на суму 9671 грн., від 19.04.2006р. на суму 11852 грн., 11.12.2006р. на суму 1848 грн., від 11.02. 2007 року на суму 1463 грн., листопад 2009 року на суму 533 грн., № 214 від квітня 2010 року, № 451 за червень 2010 року на суму 2760 грн., за вересень 2010 року на суму 635 грн., від 10.11.2010р. від 2300 грн., від 12.04.2012р. на суму 16800 грн., протокол випробування дієтичної добавки від 22.09.2009р., сертифікат якості екстракту від 11.02.2009р., деклараційний патент, квитанції про рух коштів на його рахунках за 2008, 2010-2015 роки, на думку суду не підтверджують з достовірністю, що позивачем оплачувались кошти за будівельні матеріали саме за рахунок власних доходів чи спільного бюджету з ОСОБА_5, що також спростовується показами свідка ОСОБА_10, який дав покази про те, що ОСОБА_5 тривалий час здійснювала з ним підприємницьку діяльність, за рахунок отримуваних доходів утримувала сім'ю, оплачувала послуги працівниці хїатньої працівникі ОСОБА_11, інших працівників, самостійно фінансувала будівництво, за допомогу у будівництві позивачу віддала автомобіль як чесно ним зароблений. Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_11 дала покази про те, що тривалий час працювала у ОСОБА_5 нянею онучки та постійно проживала по АДРЕСА_1, ОСОБА_5 особисто оплачувала її послуги, матеріальних труднощів не мала, позивач відкрито неодноразово говорив, що допомагає ОСОБА_5 та її батькам безкорисно та йому нічого не потрібно.

Крім того, на день своєї смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 50 років ОСОБА_5 не досягла пенсійного віку, з 2000 р. була зареєстрована приватним підприємцем та мала на власних рахунках активний рух коштів, що підтверджено наданими відповідачем платіжними документами про грошові перекази, чеками та квитанціями, договором її особистого страхування, також її батьки отримували пенсію, що підтверджує, що ОСОБА_5 не потребували матеріального утримання та сторонньої допомоги, а навпаки завжди допомагала своїм дітям, батькам та онучці, що підтверджено показами свідків ОСОБА_11, ОСОБА_10

Суд також враховує конституційні положення про ґрунтування шлюбу на вільній згоді жінки і чоловіка, про рівні права і обов'язки кожного із подружжя у шлюбі та сім'ї (стаття 51 Конституції України). Враховуючи наведене, підтвердження проживання чоловіка та жінки однією сім'єю залежить від встановлення та доведеності таких фактів, як спільне проживання, наявність спільного побуту, взаємні права та обов'язки.

Згідно пояснень сторін, позивач в період стосунків з ОСОБА_5 не проживав у житлових будинках по АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2, не був там зареєстрованим, фактично використовував для проживання самочинно перебудований гараж з прибудовою другого поверху. Відповідно до висновку експерта, в дворовій частині домоволодіння по АДРЕСА_1 на межі з домоволодінням АДРЕСА_2 побудований незавершений будівництвом спарений гараж, над яким самочинно у збільшених розмірах здійснено прибудову 2-го поверху, в якій облаштовано кімнату та приміщення санвузлу.

Таким чином, фактично позивач в період стосунків з ОСОБА_5 користувався для проживання вказаною по суті господарською будівлею, не віднесеною до житлового фонду, тобто не був вселений ОСОБА_5 до належного їй житлового будинку в якості члена сім'ї зі згоди інших членів сім'ї, місце проживання позивача залишається зареєстрованим у с.Тіньки Чигиринського району, що свідчить про відсутність ознак сім'ї між позивачем та ОСОБА_5 в період їх стосунків та спільного проживання. Наявність фотографій спільного відпочинку не свідчать про спільне проживання сторін однією сім'єю.

Згідно з поясненнями сторін, позивач висловлював ОСОБА_5 намір зареєструвати з нею шлюб та приблизно в 2010 році, через кілька років спільного проживання ним були придбані обручки, однак до смерті ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 шлюб так і не був зареєстрований. Доводи позивача про те, що причиною цього став тяжкий збіг сімейних обставин спростовуються показами свідків ОСОБА_11, ОСОБА_10 про те, що ОСОБА_5 у спілкуванні з ними висловлювала сумнів у доцільності реєструвати шлюб з позивачем, в зв'язку з частими конфліктними стосунками останнього з її сином, випадків зловживання позивачем алкоголем, також висловлювала побоювання у можливості виникнення після її смерті майнового спору між позивачем та її дітьми, тому вказувала, що вважає необхідним укласти шлюбний контракт.

Встановлення факту, що має юридичне значення може мати місце лише в тому разі, коли від нього залежить виникнення майнового права позивача. Разом з тим, позивачем не доведений факт, що у нього склалися із ОСОБА_5 усталені відносини, що притаманні подружжю, не доведено набуття з померлою спільної сумісної власності, так як сам факт спільного проживання без установлення ведення спільного господарства, побуту та бюджету не є підставою для визнання права власності на половину спірного майна, а отже підстава для задоволення позову відсутня.

Керуючись ст.3, 74 СК України, ст.331 ,376 ЦК України, 256 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім"єю з ОСОБА_5, факту прийняття спадщини ОСОБА_5, визнання об'єктом спільної власності ОСОБА_2 та ОСОБА_5 33/100 частини домоволодіння по АДРЕСА_1 та ? частину домоволодіння по АДРЕСА_2, визнання за ОСОБА_2 право власності на 33/200 частину домоволодіння по АДРЕСА_1 та 1/4 частину домоволодіння по АДРЕСА_2.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Черкаської області в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

ГОЛОВУЮЧИЙ: