Справа №295/2652/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.05.2016 року м. Житомир

БОГУНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ЖИТОМИРА

в складі:

Головуючого - судді Чішман Л.М.

Секретаря Савіної Л.І.

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про втрату права користування житлом, -

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2016 року позивач звернулась до суду із вказаним позовом, в якому зазначила, що є власником будинку АДРЕСА_1. В квартирі також зареєстровані, як такі, що проживають ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_3 відповідачі по справі. В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 посилається на те, що відповідачі в будинку не проживають та не користується нею, оскільки понад три роки проживають за межами України, а тому просить визнати відповідачів, такими що втратили право користування жилим приміщенням.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала з підстав викладеній у позовній заяві, просила позов задовольнити.

Відповідачі надіслали до суду нотаріально засвідчені заяви, в яких просили зняти їх із місця реєстрації за адресою: АДРЕСА_1

Свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які являються сусідами позивача, в судовому засіданні пояснили, що ОСОБА_1 в будинку понад три роки проживає сама, оскільки донька ОСОБА_2 разом із своїми дітьми, після смерті батька, виїхала за межі України.

Заслухавши пояснення позивача, свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що позивач є власником будинку АДРЕСА_1 на підставі договору дарування від 18.10.1988 року. /а.с. 9,10 /

Відповідачі, будучи зареєстрованими у вищезазначеному будинку фактично не проживають у ньому без поважних причин.

Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

В пункті 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування норм цивільного законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" від 12.06.2009р. № 2 визначено, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Спірні правовідносини регулюються ст. 405 ЦК України, у відповідності до яких, член сім'ї власника житла, який понад один рік відсутній у житлі втрачає право на користування ним, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Враховуючи вищевикладене, та оскільки визнання позову відповідачами є безумовним, що підтверджено ними у направлених до суду нотаріально засвідчених заяв, не суперечить закону, не порушує права інших осіб, а також відповідає матеріалам справи, суд приходить до висновку про задоволення позову.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 76, 158, 174, 212-215 ЦПК, ст. ст. 16, 319, 321, 405 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 такими, що втратили право користування житловим приміщенням, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Житомирської області через Богунський районний суд міста Житомира шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, особи які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Л.М. Чішман