Номер провадження: 22-ц/785/3372/16
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Комлева О. С.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.04.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Одеської області у складі:

Головуючого-судді Комлевої О.С.

суддів Журавльова О.Г., Ісаєвої Н.В.

при секретарі Ліснік Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Київського районного суду м. Одеси від 24 лютого 2016 року по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2015 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором, посилаючись на те, що 08.04.2014 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_2 був укладений договір б/н, відповідно до умов якого ОСОБА_2 отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

ПАТ КБ «ПриватБанк» свої зобовязання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку.

Однак, у порушення умов договору відповідач зобовязання належним чином не виконав, заборгованість не погасив, в звязку з чим станом на 31.07.2015 року має заборгованість в розмірі 35 249, 40 грн., яка складається з: 15 480, 98 грн. - заборгованість за кредитом; 16 363, 69 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 1250 грн. - заборгованість за пеню та комісією; 500 грн. - штраф (фіксована частина) та 1654, 73 грн. - штраф (процентова складова), яку позивач просив стягнути з відповідача.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав.

Відповідач та представник відповідача позов не визнали.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 24 лютого 2016 року в задоволені позову ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду ПАТ КБ «ПриватБанк» подало апеляційну скаргу, в якої просить рішення суду скасувати, посилаючись на те, що судом неповно встановлені обставини, що мають значення для справи.

В судове засідання сторони не зявилися, про розгляд справи були повідомлені належним чином.

Згідно із ч. 3 ст. 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобовязані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обовязки.

Зі змістом ст. 11 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми процесуальними правами на власний розсуд.

У відповідності до ст. 305 ч. 2 ЦПК України апеляційний суд відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання особи, яка бере участь у справі, щодо якої немає відомостей про вручення їй судової повістки, або за її клопотанням, коли повідомлені нею причини неявки буде визнано судом поважними. Неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги та заперечення на неї, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних підстав.

Згідно п. 3 ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень, а суд згідно ст.11 ЦПК України, розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції повно та всебічно дослідив матеріали справи, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Судом встановлено, що ПАТ «КБ «Приватбанк», звертаючись до суду посилався на те, що 08.04.2014 року між ПАТ «КБ «Приватбанк» та ОСОБА_2 був укладений договір б/н, відповідно до умов якого ОСОБА_2 отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Також позивач зазначив, що відповідач зобовязань за кредитним договором не виконав, в звязку з чим у нього станом на 31.07.2015 року відповідно до розрахунку заборгованості за договором є заборгованість у розмірі 35 249, 40 грн., яка складається з: 15 480, 98 грн. - заборгованість за кредитом; 16 363, 69 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 1250 грн. - заборгованість за пеню та комісією; 500 грн. - штраф (фіксована частина) та 1654, 73 грн. - штраф (процентова складова).

Судом під час розгляду справи було встановлено, що відповідач заперечував проти того, що він підписував кредитний договір та не отримував кредитних коштів, тобто поставив під сумнів належність наданих позивачем копій документів, на які він посилався, як на докази обґрунтованості вимог даного позову, на підставі чого судом були витребувані у позивача оригінал кредитного договору б/н від 08.05.2014 року, розписка про отримання кредитної картки, відеозапис з банкомату, коли і ким були зняті кошти з кредитної картки, а також довідку про доходи, та інші документи, на підставі яких було оформлено кредитний договір б/н від 08.05.2014 року.

Однак, ПАТ «КБ «Приватбанк» оригіналу кредитного договору, який є джерелом спірних правовідносин сторін, та інших, витребуваних документів суду не надав.

Разом з тим суд зазначив, що в матеріалах справи міститься анкета-заява про приєднання до умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку від 08 травня 2014 року, складена та підписана ОСОБА_2 (а.с. 7).

Проте, суд звернув увагу на ту обставину, що саме по собі складення та підписання відповідачем анкети-заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку не є договором кредиту та не свідчить про його укладення в подальшому.

Судом також встановлено, що вказана анкета не містить відомостей про істотні умови договору, а саме про розмір грошових коштів, які банк зобовязується передати відповідачу, строки їх повернення, а також розмір відсотків які відповідач зобовязується сплатити за користування кредитом.

Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

Згідно з вимогами ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Положеннями ст. 639 ЦК України визначено, що договір може бути укладений У будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Відмовляючи в задоволені позову ПАТ КБ «ПриватБанк» про стягнення заборгованості за договором, суд першої інстанції виходив з наступного.

Відповідно до приписів норми ст. 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми є нікчемним.

Відповідно до статей 525, 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Оскільки під час розгляду справи, відповідач стверджував що він жодних документів на отримання у ПАТ КБ «Приватбанк» кредитних коштів не підписував, що підтверджується його заявою, а також, те, що позивачем не надано суду для огляду та для здійснення інших процесуальних дій оригіналів документів, які є належними і допустимими доказами істотних обставин даної справи, суд дійшов до обґрунтованого висновку про те, що позивач не виконав, передбаченого статтею 60 ЦПК України, процесуального обов'язку із доказування належними і допустимими доказами самого факту виникнення між сторонами кредитних правовідносин.

Тобто, належними і допустимими доказами виникнення у відповідача грошових кредитних зобов'язань перед банком є оригінали заяви на видачу кредиту і відкриття карткового рахунку, розписки про отримання кредитної картки, а також інші документи кредитної справи з його особистим підписом, які містяться в матеріалах справи.

На підставі вищевикладеного суд обґрунтовано відмовив ПАТ КБ «ПриватБанк» у задоволені позову про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за договором.

Судова колегія погоджується з вказаними висновками суду, та не находить підстав для задоволення апеляційної скарги.

Доводи апеляційної скарги ПАТ КБ «Приватбанк» про те, що висновки суду стосовно того, що Банк начебто не надав доказів укладання з відповідачем кредитного договору не відповідають дійсності, оскільки відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» складає між ним та Банком договір, що підтверджується підписом у заяві, не приймаються до уваги, оскільки спростовуються матеріалами справи, а саме тим, що складання та підписання відповідачем анкети-заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку не є договором кредиту та не свідчить про його укладення в подальшому.

Крім того позивачем на вимогу суду першої інстанції, а також до суду апеляційної інстанції не були надані оригінали документів, які б підтвердили, що дійсно ПАТ КБ «ПриватБанк» уклав кредитний договір з ОСОБА_2

Інші доводи апеляційної скарги також не приймаються до уваги, оскільки вони також спростовуються матеріалами справи, а письмових доказів на підтвердження доводів апеляційної скарги до суду надано не було.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів розглянувши справу в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги, вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального та процесуального права при вирішенні справи не допустив, рішення суду відповідає фактичним обставинам справи, а наведені в апеляційної скарги доводи правильність висновків суду не спростовують.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги на увагу не заслуговують, та задоволенню не підлягають, підстав для ухвалення нового рішення - не має.

Судова колегія, розглянувши справу прийшла до висновку, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, в звязку з чим апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» відхилити.

Рішення Київського районного суду м. Одеси від 24 лютого 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий ______________________________________ О.С. Комлева

Судді ______________________________________ О.Г. Журавльов

______________________________________ ОСОБА_3