Номер провадження: 22-ц/785/4020/16
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Ващенко Л. Г.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.05.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області у складі:

головуючого Ващенко Л.Г.

суддів Вадовської Л.М., Колеснікова Г.Я.

при секретарі Железнові В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства ВіЕйБі Банк на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 18 лютого 2016 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства ВіЕйБі Банк в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фіизичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства ВіЕйБі Банк про захист прав споживача шляхом стягнення грошових коштів, збитків та пені,

ВСТАНОВИЛА:

29.11.2015 року, ОСОБА_2 звернулась із позовом про захист прав споживача шляхом стягнення з публічного акціонерного товариства ВіЕйБі Банк в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерго товариства ВіЕйБі Банк (далі-Банк в особі Фонду) збитків у сумі 11 587,10 доларів США, стягнення судового збору у сумі 4 007,50 гривень, стягнення транспортних витрат у сумі 1 806,10 гривень і пені у сумі 0,01% за період з 21.06.2011 року по день її повернення.

Позов обгрунтовано тим, що 21.06.2011 року між позивачкою і ОСОБА_3 укладено Договір про банківський рахунок Безлімітний (далі-Договір), відповідно до умов цього ОСОБА_4 прийняв від позивачки грошові кошти і зобов'язався щомісячно сплачувати проценти на суму вкладу на умовах, визначених ОСОБА_4. Заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 22.01.2015 року, яке залишено без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 08.07.2015 року, Договір між сторонами розірвано і з ОСОБА_3 на користь позивачки суд стягнув суму вкладу у розмірі 11 064,07 доларів США в еквіваленті 174 643,63 гривень.

Посилаючись на те, що станом на травень 2015 року ОСОБА_4 не повернув грошові кошти, які стягнуто на підставі рішення суду, ОСОБА_4 також повинен сплатити 5% річних на час прийняття рішення у даній справі, крім того, з вини ОСОБА_3 завдані збитки, пов'язані зі сплатою судового збору та витратами на поїздки у листопаді 2014 року та січні 2015 року до Шевченківському районного суду м. Києва, ОСОБА_3 повинен сплачувати пеню за неналежне виконання умов ОСОБА_4, позивачка просила позов задовольнити.

Позивачка і її представник, представник ОСОБА_3 в особі Фонду не приймали участі у судовому засіданні у суді першої інстанції.

Представник ОСОБА_3 в особі Фонду подав письмові заперечення на позов (а.с.24-26). Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 18.02.2016 року позов задоволено частково: суд стягнув з ОСОБА_3 в особі Фонда на користь позивачки грошові кошти у сумі 11 587,10 доларів США еквівалент 295 676,21 гривень; збитки у вигляді транспортних витрат у сумі 1 806,10 гривень, пеню у сумі 0,01% річних за кожен день прострочення від 21.06.2001 року по день їх повернення. З відповідача на користь держави суд стягнув судовий збір.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_3 в особі Фонда просить рішення суду скасувати і постановити нове рішення про відмову у позові, посилаючись на незаконність рішення суду, невідповідність висновків суду обставинам справи і вимогам ст. 623 ЦК України та Закону України Про систему гарантування вкладів фізичних осіб.

У засіданні колегії суддів представник позивачки скаргу не визнала.

Представник ОСОБА_3 в особі Фонда у засідання колегії суддів не з'явився. Рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення на підставі ст. 309 ч.1 п.п.3,4 ЦПК України.

За змістом ст. 309 ч.1 п.п.3,4 ЦПК України, підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Позивачка просила: стягнути збитки у вигляді суми вклада разом із процентами станом на 08.11.2015 року у сумі 11 587,10 доларів США; збитки у вигляді транспортних витрат на поїздки до Шевченківського районного суду м. Києва у листопада 2014 року та січні 2015 року у сумі 1 806,10 гривень; пеню у розмірі 0,01% річних за кожень день прострочення з 21.06.2011 року по день її повернення (а.с.1-3).

Між сторонами виникли правовідносини з банківського рахунка, які регулюються ЦК України і Законом України Про систему гарантування вкладів фізичних осіб.

Встановлено, що 21.06.2011 року між позивачкою і ОСОБА_3 укладено Договір, відповідно до умов якого ОСОБА_4 відкрив позивачці поточний банківський рахунок у доларах США з виплатою процентів за ставкою 5% річних (а.с.4,5).

Заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 22.01.2015 року, яке залишено без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 08.07.2015 року, Договір між ОСОБА_3 і позивачкою розірвано, з ОСОБА_3 на користь позивачки суд стягнув грошові кошти в розмірі вкладу у сумі 11 067,07 доларів США в еквіваленті 174 643,63 гривень (а.с.11-14).

20.03.2015 року, на підставі рішення Фонду, розпочато процедуру ліквідації ОСОБА_3 з відшкодуванням з боку Фонду коштів за вкладами фізичних осіб із введенням до ОСОБА_3 тимчасової адміністрації. Рішенням Фонду від 22.02.2016 року продовжено строк здійснення процедури ліквідації ОСОБА_3 до 19.03.2018 року (а.с.27,44,45).

За договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнту /володільцю рахунка/, грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. За користування грошовими коштами, що знаходяться на рахунку, банк сплачує проценти, сума яких зараховується на рахунок, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.ст. 1066 ч.1, 1070 ч.1 ЦК України).

За змістом ст. 36 ч.5 Закону України Про систему гаратування вкладів фізичних осіб (від 23.02.2012 року зі змінами станом на 02.03.2015 року, далі-Закон від 23.02.2012 року), під час тимчасової адміністрації не здійснюється: задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку: примусове стягненя коштів та майна банку; звернення стягнення на майно банку; накладення арешту на кошти та майно банку.

Вимоги позивачки про стягнення грошових коштів у сумі 11 587,10 доларів США, з яких: 11 064,07 доларів США грошові кошти, які знаходились на рахунку позивачки станом на 30.05.2014 року і 523,03 доларів США проценти станом на листопад 2015 року (11 587,10-11 064,07), а також вимоги про стягнення пені у розмірі 0,01% річних за кожен день прострочення станом на час розгляду справи не підлягають задоволенню з таких підстав.

Так, рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 22.01.2015 року, яке набрало законної сили, з ОСОБА_3 на користь позивачки стягнуто грошові кошти за ОСОБА_4 у сумі 11 064,07 доларів США в еквіваленті 174 643,63 гривень (а.с.11-14).

Отже грошові кошти у сумі 11 064,07 доларів США в еквіваленті до гривні підлягають стягненню у порядку примусового виконання рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 22.012015 року.

Проценти у сумі 523,03 доларів США і пеня у розмірі 0,01% річних за кожен день прострочення по день її повернення стягненню не підлягають в силу ст. 36 ч.5 Закону від 23.02.2012 року, оскільки під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників ОСОБА_3 і не здійснюється примусове стягнення коштів ОСОБА_3.

Згідно довідки ОСОБА_3 в особі Фонда від 01.02.2016 року, з 19.03.2015 року у ОСОБА_3 відкликана банківська ліцензія, у зв'язку з чим банківська діяльність ОСОБА_3 завершується закінченням технологічного циклу, ОСОБА_4 не має права здійснювати ведення рахунків фізичних або юридичних осіб і фактично позбавлений права виконувати будь-які операції з рахунками клієнтів. Станом на 08.12.2015 року рахунок позивачки у ОСОБА_3 закрито. 02.04.2015 року гарантована сума у розмірі 170 428,40 гривень виплачена позивачці. Сума коштів, що перевищує гарантовану суму (34,62 гривні) може бути включена до акцептованого реєстру кредиторів ОСОБА_3 лише на підставі заяви позивачки (а.с.26).

Зважаючи на те, що на час розгляду даної справи у суді першої інстанції, є рішення суду, яке набрало чинності про стягнення з ОСОБА_3 на користь позивачки 11 06407 доларів США, крім того, відповідно до Закону від 23.02.2012 року, розпочата процедура ліквідації ОСОБА_3 із призначенням уповноваженої особи Фонда, у зв'язку з чим діє спеціальний правовий режим діяльності ОСОБА_3, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про стягнення грошових коштів у сумі 11 587,10 доларів США, з яких 523,03 доларів США проценти станом на листопад 2015 року, а також помилкового висновку про стягнення пені у розмірі 0,01 % річних за кожен день прострочення.

За таких обставин, колегія суддів відмовляє у позові про стягнення збитків у сумі 11 587,10 доларів США і пені у розмірі 0,01% річних за кожень день прострочення по день її повернення.

Не підлягають задоволенню і вимоги про стягнення збитків у вигляді транспортних витрат на поїздки до суду у м. Київ у сумі 1 806,10 гривень.

Витрати сторін та їх представників, що пов'язані з явкою до суду підлягають стягненню на підставі ст. 85 ЦПК України.

Так, витрати, пов'язані з переїздом до іншого населеного пункту сторін та їх представників, несуть сторони. Стороні, на користь якої ухвалено судове рішення та її представнику сплачуються іншою стороною добові, а також компенсація за втрачений заробіток чи відрив від звичайних занять (ст. 85 ч.ч.1,2 ЦПК України).

Позивачка заявила у даній справі вимоги про стягнення витрат, пов'язаних із явкою до суду у м. Києві, які мали місце під час розгляду іншої, а не даної справи.

Оскільки витрати позивачки у сумі 1 806,10 гривень не пов'язані із розглядом даної справи, відсутні правові підстави для стягнення будь-яких сум у даній спаві, пов'язаних із явкою позивачки та її представника до Шевченківського районного суду м. Києва.

Позивачка, у встановленому законом порядку, не позбавлена права звернутись до Шевченківського районного суду м. Києва із заявою про стягнення витрат, пов'язаних із явкою до цього суду у листопаді 2014 року та січні 2015 року у справі №761/30998/14-ц, провадження №2/761/062/2015 (а.с.11,12).

Заперечення позивачки із посиланням на невиконання ОСОБА_3 рішення суду від 22.01.2015 року в іншій справі не приймаються до уваги, оскільки зазначені обставини не мають правового значення для вирішення даного спору.

Приймаючи до уваги, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про задоволення позову, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду у частині скасуванню з ухваленням нового рішення. Керуючись ст.ст. 303, 307 ч.1 п.2, 309 ч.1 п.п.3,4, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу представника уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства ВіЕйБі Банк задовольнити.

Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 18 лютого 2016 року у частині стягнення грошових коштів у сумі 11 587,10 доларів США еквівалент 295 676,21 гривень, стягнення транспортних витрат у сумі 1 806,10 гривень, стягнення пені, нарахованої на момент повернення коштів у сумі 0,01% річних за кожень день прострочення від 21.06.2001 року по день їх повернення, стягнення судового збору у сумі 2 665 гривень скасувати.

Відмовити ОСОБА_2 у позові до публічного акціонерного товариства «ВіЕйБі Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства ВіЕйБі Банк про стягнення грошових коштів у сумі 11 587,10 доларів США, транспортних витрат у сумі 1 806,10 гривень і стягнення суми пені з розрахунку 0,01% річних за кожень день прострочення від 21.06.2011 року по день повернення.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення.

Рішення апеляційного суду може бути оскаржено у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України із розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання рішенням законної сили.

Судді апеляційного суду Одеської області Л.Г. Ващенко

ОСОБА_5

ОСОБА_6