Справа № 143/1683/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.12.2016 року м. Погребище

Погребищенський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Бойка А.В.,

за участю секретаря Шафер В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Погребище справу за позовом ОСОБА_1 до Адамівської сільської ради про визнання права власності на об'єкт нерухомого майна в порядку спадкуванння за заповітом,-

Встановив:

15.11.2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про визнання права власності на об'єкт нерухомого майна в порядку спадкуванння за заповітом, вказуючи, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла її мати - ОСОБА_2. Відповідно, внаслідок її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить житловий будинок, що розташований в АДРЕСА_1. Позивач зазначає, що являється спадкоємцем за заповітом, інших осіб, що мають право на спадщину немає. Позивач в передбачений законодавством строк прийняла спадщину шляхом звернення до Погребищенської державної нотаріальної контори із відповідними заявами про прийняття спадщини та про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Однак 28.10.2016 року державним нотаріусом Погребищенської державної нотаріальної контори у видачі свідоцтва про право на спадщину було відмовлено у зв'язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів, що підтверджують належність нерухомого майна спадкодавцю. Виходячи з цього позивач була змушена звернутися до суду з позовом про визнання права власності.

Позивач в судове засідання не з'явилася, проте повідомила суд про це шляхом подання заяви, керуючись ч. 2 ст. 158 ЦПК України та клопотала розгляд справи провести за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, однак телефонограмою повідомив про причини неявки, просив розгляд справи провести за його відсутності та не заперечував проти задоволення позову в повному обсязі.

По справі беззаперечно встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла мати позивача - ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим 28.01.2011 р. (а.с. 9). За життя спадкодавець залишила заповіт від 07.04.2008 року, посвідчений секретарем Адамівської сільської ради, зареєстрований в реєстрі за № 164 (а.с. 13). Після смерті спадкодавця відкрилася спадщина на житловий будинок, що розташований в АДРЕСА_1. Позивач вчасно звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. Як спадкоємець за заповітом вона отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом на частину спадкового майна - земельну ділянку (а.с. 15). Однак через відсутність оригіналів правовстановлюючих документів, нотаріусом було відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок на підставі підпункту 4.15, пункту 4, глави 10, ІІ розділу «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого Наказом міністерства Юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 року, про що наявна відповідна відмова (а.с. 16). В зв'язку з неможливістю оформлення спадщини інакше як в судовому порядку, позивач була вимушена звернутися до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно.

З'ясувавши позицію сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задоволити в повному обсязі з огляду на наступні підстави.

Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

У відповідності до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

В силу ч. 1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Ст. 1222 ч. 1 ЦК України визначає, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народженні живими після відкриття спадщини.

Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року №X передбачено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження.

Підсумовуючи вище викладене, суд прийшов до наступного висновку: оскільки оригіналів правовстановлюючих документів, які підтверджували б право власності померлої на житловий будинок не збереглось, а відтак спадкоємець інших способів окрім як визнання права власності в судовому порядку не має, то вона обгрунтовано та правомірно звернулась до суду з метою реалізації своїх законних прав на спадкове майно. Задоволення судом пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб. Позов базується на законодавчих нормах, є обґрунтованим та підтвердженим документами, що знаходяться в матеріалах справи, а тому його слід задоволити в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 328, 392, 1216, 1217, 1218, 1222, 1223, 1261, 1268, ЦК України; ст.ст. 10, 11, 60, 208, 209, 212 , 215 ЦПК України, суд , -

Вирішив:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок, загальною площею 72,0 кв.м., житловою площею 34,3 кв.м., позначений в технічному паспорті літ "А"; веранду, позначену "а"; ганок, позначений "-"; літню кухню-сарай, позначену "Б"; погріб з шиєю, позначений літ. "В"; убиральню, позначену "Г"; огорожу, позначену "№1"; що знаходяться в АДРЕСА_1.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Вінницької області протягом десяти днів з дня його проголошення, через Погребищенський районний суд.

Суддя