Провадження № 2/389/2/16
ЄУН № 389/15/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2016 року Знамянський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого-судді Берднікової Г.В.

при секретарі Чукановій О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором б/н від 03.03.2011 року у розмірі 20 681,67 грн.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини, викладені у позові.

Відповідач позов не визнав. Вказав, що з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою, Тарифами банку не ознайомлювався, його підпису вони не містять, їх не можна вважати складовою частиною укладеного між сторонами договору надання банківських послуг. Позивачем не представлено доказів надання кредиту. Крім того, відповідач відзначив, що рішенням господарського суду Кіровоградської області від 26.04.2016 року відмовлено у задоволенні аналогічного позову ПАТ КБ «Приватбанк» до нього як до фізичної особи-підприємця з огляду на зазначені вище обставини, тобто внаслідок недотримання вимог закону щодо письмової форми правочину. Просив відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що 03.03.2011 року між сторонами укладено договір без номеру, згідно з яким банк надав відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України).

Відповідно до статті 639 ЦК України, договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторонни домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть, якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Частиною 1 статті 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Як передбачено ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно з ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно з п. 21 Постанови № 5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» договір про відкриття кредитної лінії є одним із видів кредитного договору, а кредитна лінія - однією із форм її кредитування, в якій у межах встановленого ліміту здійснюється видача і погашення кредиту кількома частинами (траншами).

Даний договір складається з підписаної позивачем заяви, Умов та правил надання банківських послуг, Правил користуання платіжною карткою та ОСОБА_2, що підтверджується підписом відповідача у заяві. Своїм підписом у заяві відповідач засвідчив, що згоден з тим, що ця заява разом із Пам'яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг. Він ознайомився і згоден з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, які були надані для ознайомлення в письмовому вигляді. Зобов'язався виконувати вимоги Умов та Правил надання банківських послуг, а також регулярно ознайомлюватися з їх змінами на сайті Приватбанку.

Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою відповідача щодо прийняття будь-якого розміру встановленого банком кредитного ліміту, відповідно до п.2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг.

Згідно з умовами договору банк нараховує відсотки за користування кредиту в розмірі встановленому «Тарифами ОСОБА_2», з розрахунку 360 календарних днів на рік (п.2.1.1.12.6 Правил користування платіжною карткою).

Відповідно до п. 2.1.1.5.5, 2.1.1.5.6 Умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобовязався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. А у разі невиконання зобовязань за договором на вимогу банку виконати зобовязання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати винагороди банку.

Відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобовязань, передбачених цим договором, більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. та 5% від суми позову.

Договір про надання банківських послуг, на підставі якого відповідач отримав кредитні кошти, ніким не оскаржений та не визнаний недійсним, заява як письмовий доказ про його укладення містить підпис відповідача, зміна вказаного у заяві розміру встановленого кредитного ліміту відповідає п. 2.1.12.3, 2.1.1.2.4. Умов та правил, нарахування відсотків, комісій та штрафних санкцій проведено відповідно до тарифів.

У судовому засіданні зясовано, що позивач взяті на себе зобовязання виконав у повному обсязі, надавши відповідачу кредит у розмірі та порядку встановленому договором.

Відповідач в порушення умов договору зобов'язання за кредитним договором не виконує, у зв'язку з чим згідно розрахунку наданого банком станом на 03.12.2015 року має заборгованість в сумі 20 681,67 грн., яка складається з заборгованості за кредитом 13 260 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом 5767,71 грн., заборгованості за пенею та комісією 192,93грн., а також штрафів відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, а саме штраф (фіксована частина) 500 грн., штраф (процентна складова) 961 грн. 03 коп.

За змістом ст.ст.526, 527, 530, 610 ЦК України, зобовязання мають виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, при цьому, якщо у зобовязанні встановлено строк його виконання, дане зобовязання має бути виконане у зазначений період часу. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобовязання.

З урахуванням вищенаведеного судом встановлено, що відповідач висловив свою згоду на укладання кредитного договору саме у вигляді заяви позичальника та умов і правил надання банківських послуг, що підтверджується його підписом, тому посилання відповідача на недотримання вимог закону щодо письмової форми правочину є безпідставними. Посилання відповідача на те, що він не укладав договору із банком спростовуються вищенаведеними доказами, а саме вчиненням юридично-значимих дій та використанням ним кредитних коштів починаючи з 2011 року, що підтверждується розрахунком заборгованості та його поясненнями, наданими в судовому засіданні.

Крім того, з заяви, що підписана відповідачем, вбачається, що він ознайомлений з Умовами і правилами надання банківських послуг та погодився на вказані умови і згідно розрахунку заборгованості (рух коштів по картковому рахунку) користувався кредитним лімітом шляхом отримання готівки, сплати платежів, що не заперечував і у судовому засіданні, отже тим самим визнавав умови кредитного договору, питання про визнання умов договору недійсними не ставив. Загалом зконом не передбачено обов'язковість підписання позичальником Умов та правил надання банківських послуг як локального нормативно-правового акту.

Виходячи із змісту ст.ст. 1054,1055 ЦК України, вимог Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» суд дійшов до висновку, що сторонами по справі були узгоджені всі істотні умови договору, необхідні для договорів даного виду, договір підписаний позивачем та відповідачем. ПАТ «Приватбанк» виконав свої зобовязання за кредитним договором у повному обсязі.

Відтак, суд вважає доведеним факт укладення між сторонами договору про надання кредитного ліміту на платіжну картку, користування відповідачем кредитними коштами, часткову сплату ним передбачених договором платежів, а також розміру заборгованості.

Аналізуючи зібрані у справі докази у їх сукупності, суд вважає, що відповідач зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконував, внаслідок чого у нього виникла заборгованість в сумі 20 681 грн. 67 коп., яка доведена в судовому засіданні та підлягає стягненню з нього в повному обсязі.

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судові витрати, понесені банком у звязку із подачею даного позову.

На підставі викладеного ст.ст. 526, 527, 530, 610, 1049, 1050, 1054 ЦК України, керуючись ст.ст.88, 169, 212-215 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» заборгованість у розмірі 20 681,67 грн. та судовий збір у розмірі 1218 грн.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Кіровоградської області через Знамянський міськрайонний суд Кіровоградської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Г.В. Берднікова