Справа № 522/4014/16-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2016 року Приморський районний суд м. Одеси

в складі: головуючого судді Загороднюка В.І.

при секретарі Міневич Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі заяву представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю „Гленкор-ЮГ, третя особа Департамент транспорту, звязку та організації дорожнього руху Одеської міської ради про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю „Гленкор-ЮГ, третя особа Департамент транспорту, звязку та організації дорожнього руху Одеської міської ради про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 звернулася до суду з заявою про забезпечення позову в якій просить заборонити Департаменту транспорту, звязку та організації дорожнього руху Одеської міської ради вчиняти певні дії, а саме: незалежно від способу та форми розривати з ТОВ «Гленкор-Юг» договір №01/60 про організацію перевезення пасажирів на міських автобусних маршрутах загального користування від 19 травня 2014 року, при цьому вважати договір №01/60 про організацію перевезення пасажирів на міських автобусних маршрутах загального користування від 19 травня 2014 року, таким, що не втратив силу та діє, до розгляду цієї справи по суті; призначати для роботи на автобусних маршрутах загального користування №148 (в режимах руху - маршрутне таксі та звичайний) та № 280 (в режимах руху - маршрутне таксі та звичайний), будь-якого іншого автомобільного перевізника. При цьому мотивуючи вказану заяву необхідністю захисту прав позивача та забезпечення можливості в майбутньому виконати рішення суду.

Представник третьої особи в судовому засіданні проти клопотання заперечував.

Відповідно до ч.3 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-який стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до розяснень, що надані в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільно-процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернула з такою заявою позовним вимогам.

Таким чином, проаналізувавши зміст позовних вимог, розглянувши заяву про забезпечення позову, співмірності таких заходів заявленим позовним вимогам, суд вважає, що заява про забезпечення позову задоволенню не підлягає, оскільки вжиття вказаних заходів забезпечення позову є фактичним втручанням в господарську діяльність між відповідачем - Товариством з обмеженою відповідальністю „Гленкор-ЮГ та третьою особою - Департаментом транспорту, звязку та організації дорожнього руху Одеської міської ради та може призвести до суттєвого порушення прав вказаних осіб.

Керуючись ст.ст. 151 - 153 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 щодо забезпечення позову відмовити.

Ухвалу суду може бути оскаржено, про що протягом пяти днів з дня проголошення подається апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя

12.04.2016