Справа № 285/793/16-ц
провадження у справі № 2/0285/691/16
РІШЕННЯ

Іменем України

23 травня 2016 року м. Новоград-Волинський

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області в складі:

головуючої судді…………….……Літвин О.О.

за участю секретаря……………..Поліщук Т.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу

за позовом ОСОБА_2

до ОСОБА_3

про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та дружини до досягнення дитиною трьохрічного віку,-

ВСТАНОВИВ:

У березні 2016 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просила стягнути з нього на її користь аліменти на утримання їх неповнолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 30 % від усіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та на своє утримання до досягнення дитиною трьохрічного віку у розмірі 300 грн.

В обґрунтування позову зазначила, що донька повністю знаходиться на її утриманні, а відповідач ухиляється від надання будь-якої матеріальної допомоги, хоча має таку можливість і може утримувати як свою дитину, так і неї.

Сторони в судове засідання не прибули, надали суду письмові заяви про розгляд справи у їх відсутність.

В минулому судовому засіданні від 11.05.2016 року позивач уточнила свої вимоги в частині стягнення аліментів на дитину та просила стягнути їх з відповідача в розмірі ? частки від його доходу.

В своїх заявах від 11.05.2016 року позивач уточнені позовні вимоги підтримала, проти чого відповідач не заперечив та визнав уточнений позов.

Дослідивши матеріали справи і оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов до висновку, що уточнений позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Обов'язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов'язків і традиційно закріплюється в сімейному законодавстві. Таке утримання є безумовним, оскільки закон не передбачає будь-яких спеціальних умов для виникнення обов'язку батьків з утримання своїх дітей, та не передбачає звільнення батьків від утримання незалежно від того, чи є вони працездатними, та чи є в них кошти, достатні для утримання.

Конвенція ООН про права дитини від 20.11.1989 pоку встановлює принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини, яка має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку.

Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини, вони зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття (ст.ст. 141, 180 СК України).

Способи виконання обов'язку утримувати своїх неповнолітніх дітей визначені ст. 181 СК України, за змістом якої, аліменти за рішенням суду присуджуються у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України.

Судом установлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 22.07.2014 року та є батьками малолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Позивач не працює у зв'язку з народженням дитини.

Домовленості про утримання спільної дитини сторони не досягли.

У відповідності до ст. 84 СК України позивач має право на утримання від відповідача, батька ОСОБА_4, до досягнення нею віку трьох років незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, оскільки вона виховує спільну з відповідачем дитину, а тому, незважаючи на її дохід, чоловік має їй компенсувати втрату можливостей повноцінно себе реалізовувати у кар'єрному зростанні, громадському та світському житті.

Відповідач є здоровою, молодою особою 30 років; має постійне місце роботи та сталий заробіток: працює в ТОВ «Церсаніт Інвест» м. Новоград-Волинський Житомирської області; не достатньо приймає участі в вихованні доньки; будь-яких поважних причин, що унеможливлюють надання ним матеріальної допомоги своїй дитині та дружині, на момент розгляду справи не існує, відтак він спроможний сплачувати аліменти.

Враховуючи визначений Законом України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» розмір прожиткового мінімуму на одну особу та для дітей відповідного віку (1 228 грн. - для дітей віком до 6 років, 1 399 грн. - на одну особу); наявність певних обмежень позивачки для самореалізації в період виховання малолітньої дитини та її потребу у фінансовій допомозі з боку відповідача, який є людиною працездатного віку та зобов'язаний брати участь у забезпеченні благополуччя дружини протягом перших років після народження дитини, а також визнання ним уточненого позову - суд приходить до висновку, що відповідач спроможний сплачувати аліменти в розмірі, зазначеному в уточненому позові. Це відповідатиме як інтересам малолітнього сина та його матері, так і матеріальному становищу та стану здоров'я платника аліментів, а також засадам розумності, виваженості і справедливості.

Як відповідач, так і позивач, в рівних частинках повинні утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття, що разом із присудженою сумою аліментів забезпечить належне її утримання.

Також суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір в сумі 551,20 грн.

Керуючись статтями 3, 10, 11, 15, 57-60, 88, 209, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 84, 141, 180-184, 191 СК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частки його заробітку (доходів) щомісячно, але не менше, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 16 березня 2016 року до повноліття дитини - ІНФОРМАЦІЯ_3.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_2 аліменти на її утримання в розмірі 300 (трьохсот) грн. щомісячно до досягнення дитиною ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, трьохрічного віку - до ІНФОРМАЦІЯ_4, починаючи стягнення з 16 березня 2016 року.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 551 (п'ятсот п'ятдесят одну) грн. 20 коп. судового збору.

Рішення суду в частині стягнення аліментів у розмірі суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання, а в іншій частині в загальному порядку.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Житомирської області через Новоград-Волинський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий суддя О.О. Літвин