АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 552/1539/16-ц Номер провадження 22-ц/786/1562/16Головуючий у 1-й інстанції Турченко Т.В. Доповідач ап. інст. Акопян В. І.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2016 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі::

головуючого - Акопян В.І.,

суддів - Гальонкіна С.А., Лобова О.А.,

за участю секретаря - Фадєйкіній Н.Б.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Полтві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Київського районного суду м.Полтави від 12 квітня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства "Полтавахіммаш" про стягнення заробітної плати.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача,

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 12 квітня 2016 року позовом задоволено частково.

Стягнуто з ПАТ «Полтавхіммаш» на користь ОСОБА_2 заробітну плату за лютий 2016 року в сумі 478 грн. 92 коп. та середній заробіток за весь час затримки розрахунку в сумі 3 069 грн. 12 коп., а всього 3 548 грн. 04 коп. Вирішено питання судових витрат.

В решті позовних вимог відмовлено.

Рішення оскаржила ОСОБА_2, яка в апеляційній скарзі, посилаючись на те, що висновки місцевого суду не спростовують факт заподіяння їй моральної шкоди, просить рішення в частині відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення моральної шкоди скасувати та постановити нове рішення про задоволення позовних вимог в цій частині.

Відповідно ч.2 ст. 305 ЦПК України колегія суддів вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача, належним чином повідомленого про час і місце розгляду справи, зважаючи на відсутність поважних причин неможливості направити представника товариства.

В судовому засіданні представник позивачки уточнив розмір моральної шкоди, яку прохає стягнути ОСОБА_2 з урахуванням стягнутої суми заборгованості по заробітній платі і тривалості порушення її прав, прохав стягнути в рахунок відшкодування моральної шкоди 1000 грн.

Колегія суддів, перевіривши законність та обґрунтованість рішення місцевого суду у межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги , вважає, що скарга підлягає задоволенню .

Виходячи з п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України, підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є: невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення або неправильне застосування норм матеріального й процесуального права.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що позивачка з 13 листопада 2015 року по 05 лютого 2016 року працювала на посаді табельника табельної служби ПАТ "Полтавахіммаш". Наказом №4-к від 05 лютого 2016 року ОСОБА_2 була звільнена з роботи за згодою сторін (а.с.3).

Оскільки відповідачем в день звільнення розрахунок з позивачкою проведено не було, просила стягнути заробітну плату за час затримки розрахунку при звільненні та моральну шкоду у розмірі 5000 грн.

Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 12 квітня 2016 року в частині позовних вимог щодо стягнення заробітної плати та стягнення середнього заробітку за час затримки при звільненні задоволено, в іншій частині відмовлено.

Відповідно до вимог ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику проводиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Відмовляючи в частині стягнення моральної шкоди місцевий суд виходив з того, що затримка виплати заробітної плати ОСОБА_2. при звільненні відбулася з об'єктивних причин, а саме: арешту рахунків ПАТ «Полтавхіммаш», період затримки був незначним - 46 днів та позивачка не надала будь-яких доказів щодо заподіянні відповідачем моральної шкоди.

Проте апеляційний суд не може погодитись з таким висновком місцевого суду з наступних підстав.

Відповідно до п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" роз'яснено, що відповідно до ст. 2371 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин (незаконне звільнення або переведення, невиплати належних йому грошових сум, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров'я умовах тощо), яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов'язок по відшкодуванню моральної (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.

Факт порушення трудових прав ОСОБА_2 внаслідок не проведення з нею розрахунку при звільненні є доведеним.

З матеріалів справи вбачається, що заробітна плата за січень 2016 року виплачена позивачу лише у квітня 2016р., після звернення її до суду, заробітна плата за лютий - березень 2016 року фактично на час розгляду справи не виплачена, стягнута за рішенням суду .

Колегія суддів вважає, що сам факт не виплати заробітної плати за два місяці є порушенням прав позивачки у сфері трудових відносин, тягне за собою спричинення моральної шкоди, оскільки обмежує право розпоряджатись грошовими коштами, ставить позивачку в скрутне фінансове становище.

Посилання суду на арешт рахунків ПАТ "Полтавхіммаш" не звільняє його від відповідальності за заподіяну моральну шкоду внаслідок невиконання вимог трудового законодавства та зазначені дії відповідача пов'язані з неналежною організацією роботи суб'єкта господарювання.

Виходячи з наведеного, колегія суддів приходить до висновку про наявність заподіяння позивачу моральних страждань від не проведеного при звільненні розрахунку.

При визначенні розміру відшкодування, апеляційний виходить з розміру недоплаченої суми, періоду затримки розрахунку та вважає за можливе задовольнити вимоги, стягнувши з відповідача у відшкодування спричиненої моральної шкоди 1000 грн.

В решті рішення суду не оскаржується.

Згідно до ст.79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та втрат, пов'язаних з розглядом справи.

Відповідно до вимог ст. 88ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені чудові витрати.

В судовому засіданні приймав участь представник позивачки ОСОБА_3, він надав належно оформлені документи ,що підтверджують отримання ним 1378грн/, за надання юридичних послуг по складанню апеляційної скарги та за його участь в судових засідання апеляційної інстанції .

Колегія суддів вважає, що оскільки апеляційна скарга задоволена ,судові витрати позивачки підлягають поверненню за рахунок відповідача.

Керуючись ст.ст.303,304, 307 п.1 ч.3, 309 п.1 ч.4,314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів ,-

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити .

Рішення Київського районного суду м. Полтави від 12 квітня 2016 року скасувати в частині відмови в задоволенні позовних вимог про відшкодування моральної шкоди, ухвалити в цій частині нове рішення.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Полтавхіммаш" на користь ОСОБА_2 моральну шкоду у розмірі 1000 гривень.

В решті рішення Київського районного суду м. Полтави від 12 квітня 2016 року залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий у справі: В.І.Акопян

Судді : С.А.Гальонкін

О.А.Лобов

З оригіналом згідно

Суддя В.І.Акопян