Справа № 142/563/15-ц Провадження № 22-ц/772/1640/2016Головуючий в суді першої інстанції Фартух О. І.
Категорія 34 Доповідач Іващук В. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2016 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Вінницької області в складі:

головуючогоІващука В.А.,
суддів:Вавшка В.С., Голоти Л.О.,
при секретаріКирилюк Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про відшкодування шкоди,

за апеляційними скаргами ОСОБА_7, ОСОБА_6 на рішення Піщанського районного суду Вінницької області від 17 березня 2016 року,

у с т а н о в и л а :

із зазначеним позовом ОСОБА_6 звернувся в суд 13 квітня 2016 року.

Зазначав, що він є власником комбайна «Джон-Дір 1188». 19 липня 2014 року ОСОБА_8 та ОСОБА_9 переганяли комбайн з поля до місця стоянки і частину дороги долали пересуваючись вулицею Довженка в смт. Піщанка Вінницької області. Близько 12 год. 30 хв. на АДРЕСА_1 вони наблизились до будинку № 63 у якому проживає ОСОБА_7

Позивач зазначав, що ОСОБА_7 знаходячись на узбіччі дороги, тримаючи в руках керамічну тарілку, навмисно кинула її в бік комбайна у лобове скло внаслідок чого воно розбилось. Пошкодженням лобового скла комбайна йому завдано шкоду на суму 30015 грн. 01 коп. Посилаючись на ці обставини та положення статті 1166 ЦК України позивач просив стягнути з ОСОБА_7 завдану майнову шкоду 30015 грн. 01 коп. та судові витрати.

Рішенням Піщанського районного суду Вінницької області від 17 березня 2016 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_7, на користь ОСОБА_6 у відшкодування завданої шкоди 18472 грн. 25 коп., 1000 грн. у відшкодування витрат за надання юридичної допомоги. У задоволенні решти вимог відмовлено.

У апеляційній скарзі ОСОБА_7, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову повністю.

ОСОБА_6 у апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить рішення змінити в частині розміру шкоди, завданої протиправними діями відповідача та відмови у стягненні на користь позивача судових витрат, стягнувши завдану шкоду у повному розмірі 30 015 грн. 01 коп., судовий збір в розмірі 906 грн. 33 коп. та витрати на правову допомогу в розмірі 2000 грн.

ОСОБА_7 та її представники заперечували доводи апеляційної скарги ОСОБА_6 через їх безпідставність там просили її відхилити, задовольнивши подану ОСОБА_7 апеляційну скаргу у повному обсязі.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду у межах заявлених вимог та доводів апеляційних скарг колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу ОСОБА_6 слід відхилити, а ОСОБА_7 задовольнити, виходячи із наступного.

Відповідно частинам 1 та 2 статті 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване рішення суду таким визнати не можна, оскільки суд вирішуючи справу та задовольняючи позов не виконав всі вимоги цивільного судочинства та допустив неправильне застосування норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено і не заперечувалось сторонами, що ОСОБА_6 є власником комбайна зернозбирального «Джон Дір - 1188», 1986 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію машини серії НОМЕР_2 виданим Держсільгоспінспекцією у Вінницькій області (а.с.5).

Встановлено і не оспорюється сторонами, що близько 12 год. 30 хв. 19 липня 2014 року ОСОБА_8 на прохання власника керував великогабаритним зернозбиральним комбайном «Джон Дір - 1188», 1986 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1. Проїжджаючи в АДРЕСА_1, біля будинку №63 ОСОБА_8 раптово зупинив комбайн в той час, коли проїжджав біля відповідача ОСОБА_7, яка проходила по вулиці у напрямі свого дому. У момент зупинки комбайна було розбито лобове скло, вартість якого за висновком спеціаліста №205 від 26 грудня 2014 року становить 18472 грн. 25 коп.

Встановлено і не заперечується сторонами, що ОСОБА_8 керуючи комбайном порушив правила керування великогабаритним транспортним засобом, не погодивши рух з ДАІ, за що був притягнути й до адміністративної відповідальності за статтею 132-1 КУпАП (а.с.123-124).

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_8 та свідок ОСОБА_9 після пошкодження скла вітрового вказали на те, що його розбила ОСОБА_7 кинувши в нього керамічну тарілку. Свідок ОСОБА_9, який супроводжував комбайн ззаду під час його руху, зокрема дав показання суду про те, що ОСОБА_7 ідучи по узбіччю дороги, в той час коли комбайн порівнявся із нею, кинула у лобове скло керамічну тарілку від якої скло розбилося.

Задовольняючи частково позов та стягуючи з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6 у відшкодування завданої шкоди 18472 грн. 25 коп., суд виходив із того, що позивачем доведені ті обставини, на які він посилався обгрунтовуючи свої вимоги, а саме той факт, що саме ОСОБА_7 19 липня 2014 року близько 12 год. 30 хв. в АДРЕСА_1, розбила лобове скло у належному йому зернозбиральному комбайні, яким у той час керував ОСОБА_8 у супроводі ОСОБА_9

З такими висновками суду погодитись не можна, оскільки до таких висновків суд дійшов при неправильному встановленні обставин справи та при неправильному застосуванні норм матеріального і процесуального права.

За змістом частини 1 статті 1166 ЦК України завдана неправомірними діями майну фізичної особи майнова шкода відшкодовується особою, яка її завдала.

Відповідно до частини 2 вказаної статті цього Кодексу особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

За правилами частин 2 та 3 статті 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини 4 статті 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Отже, виходячи із вимог зазначених норм матеріального і процесуального права відповідальність за завдання майнової шкоди наступає за умови доведеності факту заподіяння шкоди особою до якої заявляються вимоги про відшкодування майнової шкоди та вини особи яка її завдала, доведених належними та допустимими доказами.

Суд першої інстанції дійшов висновку про доведеність факту умисного завдання ОСОБА_7 шкоди позивачу розбиттям лобового скла у належному йому зернозбиральному комбайні на підставі, як це вбачається із змісту рішення суду, показань свідків ОСОБА_9, ОСОБА_11, ОСОБА_12, з яких ОСОБА_9 на автомобілі супроводжував зернозбиральний комбайн їдучи позаду цього комбайна і відповідно через його великі габарити та ширину проїжджої частини вулиці на місці події, виходячи із встановлених обставин справи, не міг бачити той факт, що ОСОБА_7 кинула у лобове скло керамічну тарілку.

Свідки ОСОБА_11 та ОСОБА_12 не були безпосередніми свідками факту розбиття лобового скла відповідачем, а отже їх показання в частині, що ОСОБА_7 кинула у лобове скло комбайна керамічну тарілку, не можна прийняти як доказ цього факту.

Разом із тим, безпосередній свідок пошкодження лобового скла комбайна, а саме ОСОБА_8, який керував ним на той момент, у суді в якості свідка не давав показань, хоча за матеріалами справи суд його викликав в якості свідка кілька разів та відкладав через це розгляд справи.

Обставини, на які посилався суд обгрунтовуючи свій висновок, зокрема на те, що 19 липня 2014 року комбайн знаходився в АДРЕСА_1 близько 12 год. 30 хв. і що сторони цієї обставини не спростували, не спростовують доводи ОСОБА_7 про те, що вона не завдавала шкоди позивачу, при цьому вона не заперечує наявність наведеного факту знаходження комбайну в зазначений час на вул. Довженка в смт. Теплик.

Не можна погодитись з висновком суду про те, що даний факт знайшов своє підтвердження протоколом про вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст. 132-1 КУпАП водієм комбайна ОСОБА_8 (ним не було погоджено рух комбайна в смт. Піщанка 19.07.2014 року).

Вказаний судом доказ не містить інформації про те, що ОСОБА_7 розбила лобове скло у цьому комбайні.

Відповідно до частини 1 статті 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обгрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

При оцінці наявних доказів слід також погодитись із доводами відповідача про те, що свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_11 є зацікавленими особами у результатах розгляду справи, оскільки перший супроводжував комбайн і мав забезпечити його рух, а другий є батьком позивача, а тому їх показання слід оцінювати критично.

Інших належних та допустимих доказів вини відповідача у завданні шкоди позивачу у матеріалах справи немає.

Відповідно до вимог частини 3 статті 212 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Із матеріалів справи вбачається, що суд першої інстанції не мав достатньо доказів, які у взаємному їх зв'язку, у їх сукупності підтверджували факт розбиття ОСОБА_7 лобового скла великогабаритного транспортного засобу - Комбайну зернозбирального «Джон Дір - 1188», 1986 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1.

Отже, виходячи із наведеного вище, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про доведеність факту пошкодження ОСОБА_7 лобового скла зернозбирального комбайна ОСОБА_6, а відповідно й її вини у завданні вказаної матеріальної шкоди позивачу, що призвело до неправильного вирішення справи.

Відповідно з правилами пунктів 3 та 4 частини 1 статті 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Оскільки судом при вирішенні справи допущено невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального і процесуального права, то оскаржуване рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_6 через недоведеність ним обставин, на які він посилався як на підставу своїх вимог.

Ураховуючи положення частин 1 та 5 статті 88 ЦПК України про перерозподіл апеляційним судом судових витрат при скасуванні рішення та ухваленні нового, з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 слід стягнути судові витрати по оплаті судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 331 грн. (а.с.178).

На підставі викладеного, керуючись статтею 303, пунктом 2 частини 1 статті 307, пунктами 3,4 частини 1 статті 309, частиною 2 статті 314, статтею 316 ЦПК України, колегія суддів,

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 відхилити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 задовольнити.

Рішення Піщанського районного суду Вінницької області від 17 березня 2016 року у цій справі скасувати. Ухвалити нове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про відшкодування шкоди - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 судові витрати по оплаті судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 331(триста тридцять одна) грн.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та протягом двадцяти днів може бути оскаржено у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді: /підпис/ В.А. Іващук

/підпис/ В.С. Вавшко

/підпис/ Л.О. Голота

Згідно з оригіналом

Суддя В.А. Іващук