17.05.2016 Справа № 756/3662/15-ц
Ун.№756/3662/15-ц
Справа №2/756/223/16
РІШЕННЯ

Іменем України

17 травня 2016 року Оболонський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Луценко О.М.,

при секретарі - Бублієві Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ПАТ « Універсал Банк», ОСОБА_2, треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про визнання кредитного договору недійсним,

В С Т А Н О В И В:

У березні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ПАТ « Універсал Банк», ОСОБА_2, треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про визнання кредитного договору недійсним.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 18 лютого 2008 року між ОСОБА_8 та ВАТ «Універсал Банк», правонаступником якого є ПАТ «Універсал Банк» було укладено кредитний договір за умовами якого ВАТ «Універсал Банк» зобов»язувався надати ОСОБА_8 грошові кошти у сумі 74 100 доларів США, а позичальник зобов»язувався повернути кредит на умовах та в строки, зазначені в договорі. Позивач зазначає, що укласти вказаний договір з кредитором ОСОБА_8 спонукала до цього ОСОБА_9

В забезпечення даного кредитного договору 28.02.2008р. було укладено договори поруки між ПАТ « Універсал Банк» та ОСОБА_1 та між ПАТ « Універсал Банк» та ОСОБА_7

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 28.12.2011р. договір поруки № 002-2008-460-Р укладений між ПАТ « Універсал Банк» та ОСОБА_1 визнано недійсним.

Позивач вказує, що після прийняття рішення уповноваженим органом ( кредитним комітетом) ПАТ «Універсал Банк» про надання ОСОБА_8 кредиту та підписання відповідного кредитного договору, в касі банку їй було видано 74 100 доларів США готівкою, які вона в приміщенні банку передала ОСОБА_9 та якими остання користувалася, сплачуючи їй відсотки.

Внаслідок шахрайських дій проти ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_6 порушено кримінальні справи СУ ГУ МВС України в м. Києві.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що оспорюваний Кредитний договір був укладений ОСОБА_8 та ВАТ «Універсал Банк», правонаступником якого є ПАТ «Універсал Банк» без згоди іншого подружжя - позивача у справі.

Зазначені обставини, на думку позивача, на підставі положень ч.2 ст.65 СК України є підставою для визнання Кредитного договору недійсним.

Зважаючи на викладене, позивач просить визнати кредитний договір недійсним, як такий, що укладений під впливом обману та без згоди одного з подружжя.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, обґрунтовуючи тим, що позивачу було відомо про укладення кредитного договору, оскільки він надав свою письмову згоду на передачу в іпотеку Банку квартири. На даний час договір іпотеки є чинним.

Інші учасники судового процесу до суду не з»явилися, про день та час розгляду справи були належним чином повідомлені, про причини неявки судові не повідомили.

Вислухавши думку учасників судового процесу, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає.

Судом встановлено, що 28 лютого 2008 року між Відкритим акціонерним товариством "Універсал Банк", правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Універсал Банк» та ОСОБА_8 був укладений кредитний договір № 002-2008-460, відповідно до якого банк зобов»язувався надати позичальнику суму грошових коштів у розмірі 74 100, 0 доларів США з процентною ставкою 13, 34 річних за користування грошовими коштами, а позичальник зобов»язувався сплачувати та проценти за користування кредитом на умовах та в порядку встановленому договором.

На виконання умов договору, 28.02.2008 року між ВАТ «Універсал Банк», правонаступником якого є ПАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1 був укладений договір поруки, за яким ОСОБА_1 поручився перед банком за виконання позичальником своїх договірних зобов»язань.

Банк належним чином виконав свої зобов»язання та надав ОСОБА_8 суму грошових коштів, натомість вона від виконання зобов»язання ухиляється, суму грошових коштів , отриманих в кредит та проценти банку не повертає, оскільки вказані грошові кошти отримувала для ОСОБА_9, відносно якої порушена кримінальна справа за ст.190 ч.4 КК України.

З матеріалів справи вбачається, що 06 жовтня 2009 року старшим слідчим СУ ГУМВС України в м. Києві, майором міліції Бусілковим О.В. відносно ОСОБА_9 було порушено кримінальну справу за ст.190 ч.4 КК України та в даній кримінальній справі ОСОБА_8 визнано потерпілою.

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 28.12.2011р. договір поруки № 002-2008-460-Р укладений між ПАТ « Універсал Банк» та ОСОБА_1 визнано недійсним.

Кредитний договір ОСОБА_8 підписувала будучи дієздатною та розуміючи значення своїх дій. Крім того, кредитний договір ОСОБА_8 укладала з ВАТ «Універсал Банк», правонаступником якого є ПАТ «Універсал Банк», а не з ОСОБА_9, яка не є стороною договору.

Відповідно до ст.202 ЦК України, право чином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов»язків.

Статтею 203 ЦК України встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

Правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав, визначених законом, та із застосуванням наслідків недійсності, передбачених законом.

Позивач просить визнати вказаний договір недійсним, посилаючись на порушення в тому числі вимог ст. 65 ч.2 СК України, пояснюючи, що згоди дружині на укладення договору не давав, а договір виходить за межі дрібного побутового.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 65 СК України при укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового. Для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово. Згода на укладення договору, який потребує нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, має бути нотаріально засвідчена (ч. 3 ст. 65 СК України).

Відповідно до ч. 4 ст. 65 СК України договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім'ї, створює обов'язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім'ї.

Зазначені правові норми не застосовуються до правовідносин сторін, оскільки вони регулюють відносини, які стосуються розпорядження майном, що є в спільній сумісній власності подружжя, і не стосуються права одного із подружжя на укладення цивільно-правових угод щодо набуття майна, зокрема на отримання кредиту, оскільки кредитний договір є угодою про отримання у власність грошових коштів і не створює обовязків для другого із подружжя, а лише для ОСОБА_8, як сторони договору (ч. 1 ст. 1054 ЦК України).

Як зазначено в п.25 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 р. №5 «Про практику застосувань судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» положення статті 65 Сімейного кодексу України (далі - СК) щодо порядку розпорядження майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, регулюють відносини, які стосуються розпорядження майном, що є у спільній сумісній власності подружжя, і не стосуються права одного із подружжя на отримання кредиту, оскільки кредитний договір є правочином щодо отримання у власність грошових коштів.

Виходячи з цього, суд приходить до висновку щодо відсутності правовитх підстав для задоволення позову з застосуванням положень ч.2 ст. 65 СК України.

Відповідно до ч.1 ст.65 СК України дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об»єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою.

При укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового (ч.2 ст.65 СК України).

При укладенні оспорюваного Кредитного договору сторонами була дотримана його форма, сторони досягли згоди щодо всіх істотних умов, що підтверджується їх підписами в договорі.

Позивачу було відомо про укладення кредитного договору, оскільки він надав свою письмову згоду на передачу в іпотеку Банку квартири. На даний час договір іпотеки є чинним.

Враховуючи викладене, оцінюючи всі досліджені судом докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, і не можуть бути задоволені.

Керуючись ст.ст. 202, 203, 215, 216, 230, 1054, 1055 ЦК України, ст.ст.215-218 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

В позові ОСОБА_1 до ПАТ « Універсал Банк», ОСОБА_2, треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про визнання кредитного договору недійсним- відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва протягом 10 днів з дня його проголошення шляхом подання в зазначений строк апеляційної скарги через Оболонський районний суд м. Києва. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.М. Луценко