УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2016 рокум. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Ізмайлова Т.Л., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 лютого 2016 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 06 квітня 2016 року у справі за заявою ОСОБА_2 про перегляд у зв'язку із нововиявленими обставинами рішення Нікопольського міського суду від 26 лютого 1998 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Нікопольський Південнотрубний завод» про стягнення доплати розрахункової суми та середнього заробітку за час затримки розрахунку,-

в с т а н о в и в:

У січні 2016 року ОСОБА_2 звернулась до суду із заявою про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення Нікопольського міського суду від 26 лютого 1998 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Нікопольський Південнотрубний завод» (далі - ПАТ «Нікопольський Південнотрубний завод») про стягнення доплати розрахункової суми та середнього заробітку за час затримки розрахунку.

В обґрунтування свої вимог заявник зазначала, що рішенням Нікопольського міського суду від 26 лютого 1998 року їй було відмовлено в задоволенні позову до ВАТ «Нікопольський Південнотрубний завод» про стягнення доплати розрахункової суми та середнього заробітку за час затримки розрахунку, у зв'язку з пропуском строку звернення до суду.

Ухвалою Дніпропетровського обласного суду від 02 квітня 1998 року рішення Нікопольського міського суду від 26 лютого 1998 року було залишено без змін.

Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30 липня 2014 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 22 жовтня 2014 року, відмовлено ОСОБА_2 у відкритті провадження за заявою про перегляд рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 29 грудня 2014 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за її касаційною скаргою на ухвалу Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30 липня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 22 жовтня 2014 року.

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від

18 травня 2015 року у допуску вказаної справи до провадження Верховного Суду України за заявою ОСОБА_2 про перегляд ухвали суду касаційної інстанції від 29 грудня 2014 року відмовлено.

Ухвалою Верховного Суду України від 04 січня 2016 року заяву

ОСОБА_2 про перегляд Верховним Судом України ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18 травня 2015 року повернуто заявнику, оскільки ухвала Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 29 грудня 2014 року не відноситься до судових рішень, щодо яких може бути подано заяву про їх перегляд з підстав, передбачених ст. 355 ЦП К України.

Звертаючись повторно до суду із заявою про перегляд у зв'язку із нововиявленими обставинами рішення Нікопольського міського суду від

26 лютого 1998 року, ОСОБА_2 вважала, що право па повторне оскарження вона не втратила та зазначала, що матеріали справи містять документи, які не були враховані судом при ухваленні оскаржуваного рішення.

Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 лютого 2016 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 06 квітня 2016 року, відмовлено ОСОБА_2 у відкритті провадження про перегляд рішення Нікопольського міського суду від 26 лютого 1998 року у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Не погоджуючись із вищезазначеними судовими ухвалами судів першої та апеляційної інстанції, ОСОБА_2просить у своїй касаційній скарзі їх скасувати та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на порушення судами норм процесуального права і неправильне застосування норм матеріального права.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, вважаю, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Відмовляючи ОСОБА_2 у відкритті провадження про перегляд рішення Нікопольського міського суду від 26 лютого 1998 року у зв'язку з нововиявленими обставинами, суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, правильно виходив з вимог ч. 1 ст. 362 ЦПК України, оскільки заявницею пропущено трирічний строк для звернення до суду із заявою про перегляд рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами.

З матеріалів касаційної скарги та змісту оскаржуваних судових рішень вбачається, що скарга є необґрунтованою, оскільки викладені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності даних судових рішень. Викладені заявником обставини не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Обставин щодо порушення норм матеріального та процесуального права при розгляді даної справи судами першої та апеляційної інстанцій не вбачається.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,-

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті касаційного провадження у справі за заявою ОСОБА_2 про перегляд у зв'язку із нововиявленими обставинами рішення Нікопольського міського суду від 26 лютого 1998 року у справі за позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «Нікопольський Південнотрубний завод» про стягнення доплати розрахункової суми та середнього заробітку за час затримки розрахунку.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ Т.Л. Ізмайлова