У х в а л а

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 травня 2016 рокум. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Нагорняк В.А., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 22 грудня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 30 березня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Колективного підприємства «Одеський шкіряний завод №1» про визнання права власності на житло,

встановив:

ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом про визнання права власності на житло, посилаючись на те, що разом із родиною мешкає у житловому приміщенні гуртожитку для малосімейних «Одеського Шкіряного заводу №1» по АДРЕСА_1, на підставі спільного рішення адміністрації та профкому Орендного підприємства «КООТ» № 20 від 18 травня 1993 року та посвідчення № 10 на право вселення в кімнату житловою площею 19 кв.м.

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 23 листопада 2012 року зобов'язано родину ОСОБА_2 звільнити спірне приміщення, а також визнано недійсним посвідчення №10 на право вселення в кімнату житловою площею 19 кв.м, яке видане на підставі спільного рішення адміністрації та профкому ОП «КООТ».

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 22 грудня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 30 березня 2016 року, в позові відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права, просить скасувати зазначені судові рішення і ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити. Також заявник порушує питання про поновлення строку на касаційне оскарження рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 22 грудня 2015 року та ухвали апеляційного суду Одеської області від 30 березня 2016 року з посиланням на поважність причин пропуску такого строку.

Відповідно до вимог статті 325 ЦПК України касаційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили рішенням (ухвалою) апеляційного суду (зі змінами, внесеними згідно із Законом № 2453-VI від 07.07.2010 року). У разі пропуску зазначеного строку з причин, визнаних поважними, суддя касаційної інстанції за заявою особи, яка подала скаргу, може поновити цей строк.

Перевіривши доводи заявника та додані до касаційної скарги матеріали, вважаю за можливе клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження задовольнити.

Однак, увідкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Відмовляючи в позові, суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, керуючись ст. 328 ЦК України, правильно виходив із того, що дії ОСОБА_2 по вселенню у спірне приміщення не були добросовісними та законними, вказане приміщення не є житловим, а тому відсутні правові підстави для задоволення позову.

Доводи касаційної скарги та зміст оскаржуваних рішень не дають підстав для висновку, що судами при розгляді справи були допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які відповідно до ст. ст. 338-341 ЦПК України є підставами для скасування судових рішень.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Поновити ОСОБА_2 строк на касаційне оскарження рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 22 грудня 2015 року та ухвали апеляційного суду Одеської області від 30 березня 2016 року.

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до Колективного підприємства «Одеський шкіряний завод №1» про визнання права власності на житло.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ В.А. Нагорняк