СОЛОМ`ЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2016 року суддя Солом`янського районного суду м. Києва Кицюк В.С., розглянувши позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення грошових коштів за договором позики, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із вищезазначеним позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором позики, укладеним 23 серпня 2013 року, у розмірі 12 500,00 доларів США у національній валюті України - гривні за офіційним курсом, встановленим Національним банком України на день здійснення платежу; стягнути з відповідача на користь позивача три проценти річних за прострочення виконання грошового зобов?язання за період з 24 серпня 2014 року по дату подання позову у розмірі 712,50 доларів США, що за курсом Національного банку України становить 17 670,00 грн.; судові витрати покласти на відповідача..

Ухвалою суду від 05 вересня 2016 року позовну заяву було залишено без руху. Так, судом була акцентована увага позивача на необхідності приведення позову у відповідність до вимог ст. ст. 119-120 ЦПК України.

Ставлячи вимогу про стягнення з відповідача на користь позивача суми заборгованості за договором позики позивачем не вказано в якому саме розмірі (в гривневому еквіваленті за курсом НБУ) повинна бути стягнута заборгованість. А тому, позивачу необхідно привести свої позовні вимоги в частині стягнення суми заборгованості за договором позики у відповідність, із зазначенням конкретної суми, яка підлягає стягненню (виражену в національній валюті України).

Крім того, відповідно до п. 11 ППВССУ "Про застосування судами законодавства про судові витрати" порядок сплати судового збору за подання позовів, ціна яких визначається в іноземній валюті, у випадках та на умовах, встановлених законом (частина третя статті 533 ЦК), передбачено в абзаці 2 частини першої статті 6 Закону № 3674-VI. У цьому випадку ціна позову визначається як в іноземній валюті, так і в національній валюті України відповідно до офіційного курсу, встановленого Національним банком України на день подання позову. Виходячи саме з такої ціни позову (в національній валюті), визначається розмір судового збору, що підлягає сплаті. Однак якщо день подання позову не співпадає з днем сплати судового збору (збір сплачено раніше), то останній визначається з урахуванням офіційного курсу гривні до іноземної валюти, встановленого Національним банком України саме на день сплати, а не на день подання позову.

Визначена позивачем ціна позову становить 13 215,50 доларів США (327 670,00 грн.). Згідно квитанції № ПН1901437 від 28.07.2016 року, яка міститься в матеріалах позовної заяви позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 3 276,70 грн.

Згідно з офіційною інформацією, яка міститься на сайті НБУ станом на 28.07.2016 року офіційний курс національної валюти України (гривні) до долару США становив: 100 $ - 2481,5350 грн.

Враховуючи вищевикладене, позивачу необхідно було привести свій розрахунок ціни позову у відповідність до вимог чинного законодавства, із зазначенням точних еквівалентних сум і відповідно в разі існування розбіжностей (між зазначеною та реальною сумами), здійснити доплату судового збору.

Дотримання вимог ст.119 ЦПК України при пред`явленні позову в суд є імперативним правилом в тому числі і для суду на предмет перевірки позову і долучених до нього матеріалів і недопущення відкриття провадження і призначення непідготовленої справи (позову) до розгляду. Позовна заява не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без дотримання вимог, викладених у ст. ст. 119, 120 ЦПК України постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача та надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Якщо ж позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк не виконає всі вимоги, позовна заява вважатиметься неподаною і буде повернута позивачеві.

Як вбачається з розписки 22 жовтня 2016 року представник позивача отримав вказану ухвалу, однак станом на 30 листопада 2016 року недоліки не усунуто.

Отже, суд приходить до висновку, що вищезазначені судом недоліки, в строк не були усунені, відтак позовна заява вважається неподаною і належить поверненню позивачеві.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.119-121 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення грошових коштів за договором позики, - визнати неподаною та повернути позивачу.

Зобов'язати Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві повернути ОСОБА_3 судовий збір у розмірі 3 276 ( три тисячі двісті сімдесят шість) гривень 70 копійок, сплачений ним згідно з квитанцією від 28 липня 2016, на розрахунковий рахунок № 0010, отримувач УДКСУ у Солом'янському районі м. Києва, код отримувача 38050812, банк отримувача ГУДКСУ у м. Києві, МФО 820019, код класифікації доходів бюджету 22030101, призначення платежу - «судовий збір»

Роз'яснити позивачеві, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із позовом до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення .

Ухвала можу бути оскаржена через Солом'янський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня отримання її копії.

Суддя В.С. Кицюк