Справа № 727/8017/15-ц
Провадження № 2-п/727/21/16
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 квітня 2016 року Шевченківський районний суд м.Чернівці в складі:

головуючого судді Чебан В.М.

при секретарі Меренчук Р.Ю.

за участю представника позивача ОСОБА_1

за участю представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чернівці заяву представника ОСОБА_3 - ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення суду від 25 січня 2016 року по цивільній справі за позовом Кредитної спілки «Буковина» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором кредитної лінії, -

В С Т А Н О В И В:

Заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівців від 25 січня 2016 року позовні вимоги позивача КС «Буковина» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором кредитної лінії задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1заборгованість в розмірі 448683,79 (чотириста сорок вісім тисяч шістсот вісімдесят три) гривні 79 (сімдесят девять) копійок за договором кредитної лінії №001/2603 від 26.12.2013 року, на користь Кредитної спілки «Буковина».

Стягнуто з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1заборгованість в розмірі 1693 (одну тисячу шістсот девяносто три) гривні 47 (сорок сім) копійок в рахунок відшкодування витрат по страхуванню майна, на користь Кредитної спілки «Буковина».

Стягнуто з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1,судовий збір в розмірі 6755 (шість тисяч сімсот пятдесят пять) гривень 66 (шістдесят шість) копійок, на користь Кредитної спілки «Буковина».

09.03.2016 року до Шевченківського районного суду м. Чернівці від представника відповідача по справі ОСОБА_3 - ОСОБА_2 надійшла заява про перегляд заочного рішення суду від 25 січня 2016 року з посиланням на те, що у суду не було підстав ухвалювати заочне рішення по справі, оскільки сторона відповідача не могла бути представлена 25.01.2016 року у Шевченківському районному суді м.Чернівці, у звязку з тим, що відповідачку не було належним чином повідомлено про дату, час та місце проведення судового засідання, а також копія рішення суду на адресу відповідачки не надходила, оскільки фактично ОСОБА_3 проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2, в той час як судом надсилалась кореспонденція на адресу м.Чернівці, вул..Гончарова, 13, за якою проживає син відповідачки. Також вказують, що розмір пені, нарахованої на суму заборгованості значно її перевищує та є необґрунтованим. Окрім того вказують, що у суду не було підстав для стягнення з відповідача витрат по страхуванню майна, а тому в суду були відсутні підстави для задоволення позову.

На основі викладеного просять суд скасувати вказане заочне рішення та призначити справу до розгляду в загальному порядку.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, заперечував щодо перегляду заочного рішення суду від 25.01.2016 року. Також вказав, що витрати на страхування передбачені договором, а тому судом обґрунтовано задоволено позовні вимоги.

Представник заявника ОСОБА_2 в судовому засіданні вимоги заяви про перегляд заочного рішення суду підтримав у повному обсязі, вказав, що заявлена до стягнення позивачем сума пені є безпідставно завищеною, виходить за межі позовної давності, а також включення позивачем до умов договору страхових витрат суперечить вимогам статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів».

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що заява задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Частиною 1 ст.60 ЦПК України передбачає, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Так у відповідності до ст. 74 ЦПК України відповідач належним чином була повідомленою про час та місце розгляду цивільної справи особисто, а саме в судове засідання, призначене на 25.01.2016 року (а.с.48).

Згідно п.1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

З приводу тверджень представника відповідача щодо необґрунтованості заявленого до стягнення розміру пені, то тут варто зазначити наступне.

При стягненні сум за кредитним договором слід керуватись положенням ч. 1 ст. 1050 ЦК України та виходити з того, що стягнення сум (процентів) за ст. 1048 ЦК України є платою (винагородою) за користування грошовими коштами, а стягнення сум згідно з ч. 2 ст.625 ЦК України є заходом цивільно-правової відповідальності за порушення грошового зобов'язання.

Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі (частини перша, друга статті 551 ЦК України).

Положення частини третьої статті 551 ЦК України з урахуванням положень статті 3 цього Кодексу щодо загальних засад цивільного законодавства та частини четвертої статті 10 ЦПК України щодо обов'язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що її розмір значно перевищує розмір збитків.

При цьому положеннями статті 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення.

В даному випадку судом встановлено, що в діях позивача не вбачаються ознаки недобросовісності з приводу нарахування штрафних санкцій за порушення кредитних зобов'язань, враховуючи також і той факт, що на момент звернення до суду заборгованість відповідачкою фактично не погашена. А тому твердження представника відповідачки ОСОБА_2 про зменшення загального розміру пені також не заслуговують на увагу.При цьому представником відповідачки не надано суду жодних інших доказів, які б підтверджували необґрунтованість заявленої суми пені до стягнення.

Посилання представника відповідачки щодо неправомірності включення до умов договору витрат позичальника на страхування також не заслуговують на увагу, оскільки відповідно до п. 3 ст. 3 Цивільного кодексу України свобода договору є однією з головних загальних засад цивільного законодавства. Відповідно до п.1 ст. 6 Цивільного кодексу України сторони мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно ст. 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні змісту такого договору. Виходячи з вищенаведеного, договір кредитної лінії №001/2603 від 26.12 2013 року, є вільною формою кредитного договору, узгодженою сторонами, що відповідає вимогам п.1 ст. 634 ЦК України.

Відповідно ст.232 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з'явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи. Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

Судом встановлено, що відповідач, будучи особисто повідомленою про день і час розгляду справи в суді, не зявилась в судове засідання та не повідомила про причини неявки без поважних причин. При цьому, відповідачка під час розгляду справи особисто давала суду покази, в яких фактично не заперечувала наявності заборгованості. Крім цього, беручи до уваги інші доводи заяви про перегляд заочного рішення суду, відповідачем на думку суду не надано доказів, які б мали істотне значення для правильного вирішення справи.

У відповідність п.1 ч.3 ст.231 ЦПК України суд може своєю ухвалою за результатами розгляду заяви про перегляд заочного рішення залишити заяву без задоволення.

Частиною 4 ст.231 ЦПК України передбачено, що у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Зважаючи на вищевикладене, суд вважає, що є всі підстави для залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, оскільки відповідач була належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду цивільної справи по суті, рішення суду відповідає вимогам Закону, інших доказів, які б свідчили про наявність підстав для скасування заочного рішення відповідачем суду не надано.

Керуючись ст.ст. 60, 231,232 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Заяву представника ОСОБА_3 - ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення суду від 25 січня 2016 року по цивільній справі за позовом Кредитної спілки «Буковина» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором кредитної лінії - залишити без задоволення.

СУДДЯ: