Справа № 450/820/16 Головуючий у 1 інстанції: Мусієвський В.Є.
Провадження № 22-ц/783/4788/16 Доповідач в 2-й інстанції: Гірник Т. А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2016 року колегія суддів Судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючого судді - Гірник Т.А.

суддів - Бакуса В.Я., Левика Я.А.

секретар - Симець В.І.

з участю представника позивача Федорюк І.І. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський банк розвитку" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ "ВБР" Міхно С.С. на ухвалу Пустомитівського районного суду Львівської області від 24 травня 2016 року про відкриття провадження у справі за позовом Публічного акціонерного товариства "ВіЕс Банк" до ОСОБА_4, ОСОБА_5, Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський банк розвитку", приватного нотаріуса Пустомитівського районного нотаріального округу Віблого Л.З.,третьої особи Пустомитівського районного виробничого відділу центру державного земельного кадастру про встановлення факту перебування нерухомості у іпотеці, визнання недійсним договорів та зобов"язання вчинення дій, -

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваною ухвалою відкрито провадження у справі за позовом Публічного акціонерного товариства "ВіЕс Банк" до ОСОБА_4, ОСОБА_5, Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський банк розвитку", приватного нотаріуса Пустомитівського районного нотаріального округу Віблого Л.З., третьої особи Пустомитівського районного виробничого відділу центру державного земельного кадастру про встановлення факту перебування нерухомості у іпотеці, визнання недійсним договорів та зобов"язання вчинення дій.

Дану ухвалу оскаржив відповідач - Публічне акціонерне товариство "Всеукраїнський банк розвитку" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ "ВБР" Міхно С.С. Вважає її незаконною, винесеною з порушенням норм процесуального в частині прийняття позову до розгляду та відкриття провадження у справі.

Просить ухвалу скасувати та постановити нову, якою повернути матеріали позовної заяви.

Скаргу мотивує тим, що позивачем подано позовну заяву не за місцем знаходження ПАТ «ВБР», якого місцезнаходження є м. Київ, вул. В.Чорновола, 25, про що безпосередньо вказано позивачем.

Відповідно до ст. 115 ЦПК України, якщо суддя, вирішуючи питання про відкриття провадження справі встановить, що справа не підсудна цьому суду, заява повертається позивачеві для подання до належного суду, про що виноситься ухвала.

Окрім того, не допускається в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних судочинств, якщо інше не встановлено законом, суд відкриває провадження у справі у частині вимог, які належать до цивільної юрисдикції, і відмовляє у відкритті провадження у справі щодо вимог, коли їх розгляд проводиться за правилами іншого виду судочинства. Враховуючи вищенаведене, суд першої інстанції помилково прийняв до розгляду позовні вимоги ПАТ «ВіЕс Банк» до ПАТ «ВБР».

Звертає увагу на те, що позивачем не долучено жодних доказів про те, що правонаступником ВАТ «Електрон Банк», з яким був укладений Кредитний договір та Договір іпотеки є ПАТ «ВіЕс Банк». Більше того, правонаступником ПАТ «ВіЕс Банк» зазначається ПАТ «Фольксбанк».

В судовому засіданні представник позивача проти доводів апеляційної скарги заперечив. Просить врахувати, що до позову долучено копію Статуту банку, за яким убачається про правонаступництво позивача. Позов подано з дотриманням правил виключної підсудності. Вимоги до ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку» пред»явлено по причині оспорювання укладеного цим банком договору іпотеки з відповідачем ОСОБА_5 - фізичною особою.

Інші учасники в судове засідання не з»явились, належним чином повідомлені про розгляд справи за апеляційною скаргою, причину неявки в судове засідання не повідомили. Тому колегія суддів вважає можливим розгляд справи у відсутності осіб, що не з»явились, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 305 ЦПК України. Крім того, судова колегія враховує положення ст. 303-1 ЦПК України, якою визначені строки розгляду справ судом апеляційної інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 114 ЦПК України, позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред'являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Відповідно до п.п.41-42 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» від 01 березня 2013 року перелік позовів, для яких визначено виключну підсудність є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. Місцезнаходження нерухомого майна має бути підтверджено документально. У разі конкуренції правил підсудності ( наприклад, при об'єднанні позовів, на один з яких поширюється дія правила про виключну підсудність) мають застосовуватися правила виключної підсудності. Виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна ( ч.1 ст.114 ЦПК). Згідно з положеннями статті 181 ЦК до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Згідно п. 4 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року N 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» правила статті 114 ЦПК про виключну підсудність застосовуються до позовів, що виникають із приводу нерухомого майна (наприклад, звернення стягнення на нерухоме майно, передане в заставу іпотечне майно, передача іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки, визнання договору іпотеки недійсним тощо).

Із матеріалів справи убачається, що ПАТ «ВіЕс Банк» звернувся в суд з позовом до ОСОБА_4. ОСОБА_5, ПАТ «ВБР», Приватного нотаріуса Пустомитівського районного нотаріального округу Віблого Л.З., з участю третьої особи Пустомитівського районного виробничого відділу центру державного земельного кадастру про встановлення факту перебування нерухомості в іпотеці, визнання недійсними договорів та зобов'язання вчинити дії. Зокрема, просив визнати предметом іпотеки ПАТ «ВіЕс Банк» нерухоме майно, а саме житловий будинок житловою площею 117, 6 м.кв., загальною площею 255,6 м.кв., що знаходиться у АДРЕСА_1 та земельну ділянку площею 0,0506 га, кадастровий номер НОМЕР_1, яка заходиться у АДРЕСА_2 визнати недійсним договір купівлі-проаджу житлового будинку та земельної ділянки, реєстровим НОМЕР_2 від 27 травня 2013 року, що був укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_5; визнати недійсним договір іпотеки житлового будинку та земельної ділянки за НОМЕР_3 від 27 травня 2013 року, що був укладений між ОСОБА_5 та ПАТ «ВБР»: зобов»язати приватного нотаріуса Віблого Л.З. внести записи до державного реєстру.

Таким чином, оскільки даний спір виник з приводу нерухомого майна, а саме, житлового будиноку житловою площею 117, 6 м.кв., загальною площею 255,6 м.кв., що знаходиться у АДРЕСА_1 та земельної ділянки площею 0,0506 га, кадастровий номер НОМЕР_1, яка заходиться у АДРЕСА_3 на який поширюється юрисдикція Пустомитівського районного суду Львівської області, такий позов вірно пред"явлено за місцем знаходження нерухомого майна, а тому твердження апелянта про те, що справа не підсудна Пустомитівському районному суду Львівської області є безпідставним.

Враховуючи те, що спірні правовідносини виникли з приводу нерухомого майна, а тому спір повинен розглядатись в порядку виключної підсудності.

Суд першої інстанції правильно визначившись із підсудністю наявного спору між сторонами, постановив оскаржувану ухвалу і, при цьому, не порушив порядок відкриття провадження у справі, встановлений ст.122 ЦПК України.

Колегія судів вважає, зазначений висновок суду першої інстанції є законним та обґрунтованим.

Посилання апелянта про те, що суд першої інстанції помилково прийняв до розгляду позовні вимоги ПАТ «ВіЕс Банк» до ПАТ «ВБР», оскільки такі вимоги не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, колегія суддів до уваги не приймає, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.ст. 15,16 ЦПК України у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ за ГПК України (статті 1, 12), віднесено до компетенції господарських судів.

Ст. 1 ГПК України передбачено, що право на звернення до господарського суду мають підприємства, установи, організації, інші юридичні особи, громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності можуть звертатись до господарського суду, згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав та інтересів.

Відповідно до положень п.1 ст. 12 ГПК України господарським судам підвідомчі справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів.

Колегія суддів вважає, що у суду першої інстанції не відпала можливість проаналізувати означені норми права та при обґрунтованості такої позиції зазначеного відповідача вирішити питання з врахуванням положень п.1 ч.1 ст. 205 ЦПК України

На стадії вирішення питання відкриття провадження у справі, суд першої інстанції діяв з врахуванням п.14 Постанови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» № 3 від 01.03.2013 року - спір фізичної особи, яка має статус суб'єкта підприємницької діяльності, у цивільно-правових, житлових чи інших правовідносинах, що не має ознак господарського та не пов'язаний з господарською діяльністю, підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Як вбачається зі змісту договору іпотеки, що не є господарським договором, його сторонами є ПАТ «ВБР» та ОСОБА_5 - відповідач у справі. Доказів того, що при укладенні цього договору ОСОБА_5 діяв не як фізична особа, а з використанням правового статусу фізичної особи - підприємця, матеріали справи не містять. Окрім того, даний договір є похідним від Кредитного договору від 27 травня 2013 року, укладеним між ОСОБА_5 та ПАТ «ВБР».

За таких обставин, колегія суддів вважає, що на стадії вирішення питання відкриття провадження у справі у суду не було достатніх підстав для висновку про відмову у відкриття провадження в цій частині вимог, якщо вважати що відповідачем оспорюється ухвала про відкриття в тому числі з мотивів порушення правил юрисдикційної підсудності.

Доводи скарги про те, що позивачем не долучено жодних доказів про те, що правонаступником ВАТ «Електрон Банк», з яким був укладений Кредитний договір та Договір іпотеки є ПАТ «ВіЕс Банк», колегія суддів вважає безпідставними, оскільки в матеріалах справи наявна копія Статуту ПАТ «ВіЕс Банк», погоджена НБУ 14.11.2013 року, із якої убачається, що ПАТ «ВіЕс Банк» є правонаступником усіх прав та обов'язків ПАТ «Фольксбанк», перейменованого згідно з рішенням позачергових Загальних зборів акціонерів (протокол №48 від 11.10.2013). ПАТ «Фольксбанк» є правонаступником усіх прав та обов»язків ВАТ «Фольксбанк», перейменованого згідно з рішенням позачергових Загальних зборів акціонерів (протокол №39 від 03.08.2009) у зв'язку з приведенням діяльності Банку у відповідність до вимог ЗУ «Про акціонерні товариства». ВАТ «Фольксбанк» є правонаступником усіх прав та обов'язків ВАТ «Електрон Банк» перейменованого згідно з рішенням позачергових Загальних зборів акціонерів (протокол №36 від 03.04.2008).

Враховуючи наведене, колегія суддів доходить висновку про відхилення апеляційної скарги, залишення ухвали суду першої інстанції без змін, яка постановлена з дотриманням норм процесуального права. Доводи апеляційної скарги на правильність висновків суду першої інстанції не впливають.

Керуючись ст.303,304, п.1 ч.2 ст.307, п.4 ч.1 ст.314, ст. 315, ст. 317 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський банк розвитку" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ "ВБР" Міхно С.С. відхилити.

Ухвалу Пустомитівського районного суду Львівської області від 24 травня 2016 року залишити без змін. .

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді