Справа № 523/2755/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" травня 2016 р. місто Одеса

Суворовський районний суд м.Одеси у складі:

головуючого судді Шепітко І.Г.

при секретарі Плахута А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №22 у м.Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про компенсацію судових витрат внаслідок інфляції, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом та просив стягнути з відповідача на свою користь 2873,30 грн. грошових коштів та судові витрати, посилаючись на те, що з відповідача за рішенням суду, що набрало чинності 11.02.2015 року, було стягнуто судові витрати у розмірі 3882,82 грн. та Малиновським районним судом міста Одеси видано виконавчий лист по справі №521/1148/13-ц, однак відповідач по цей час не сплатив кошти, тому позивач просить відшкодувати йому індексацію судових витрат у звязку з інфляцією, надавши відповідний розрахунок.

У судовому засіданні позивач наполягав на задоволенні позову та просив вимоги задовольнити.

Відповідач позовні вимоги не визнав та пояснив, що дійсно має сплатити стягнуті кошти за виконавчим листом, однак індексація не передбачена законом.

Вислухавши сторони, вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Рішенням Малиновського районного суду м.Одеси по справі №521/1148/13-ц, що набрало чинності 11.02.2015 року, з відповідача на користь позивача було стягнуто судові витрати у розмірі 3882,82 грн. та 05.03.2015 року позивачеві видано виконавчий лист.

04.09.2015 року за вказаним виконавчим листом відкрито виконавче провадження ВП №48641024 державним виконавцем Першого Приморського відділу державної виконавчої служби, при цьому раніше виконавче провадження здійснювалось державним виконавцем Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби та Постановою від 30.06.2015 року було закінчено, оскільки встановлено, що за дислокацією має здійснюватися Приморською ДВС.

Виконавчий лист по цей час не виконано, що визнано відповідачем у судовому засіданні.

Стаття 625 ЦК України розміщена в розділі «Загальні положення про зобовязання» книги 5 Цивільного Кодексу України і визначає загальні правила відповідальності за порушення грошового зобов'язання та поширює свою дію на всі види зобовязань, якщо інше не передбачено спеціальними нормами, що регулюють суспільні правовідносини з виникнення, зміни чи припинення окремих видів зобовязань.

Частиною другою статті 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

При розгляді справ про передбачену статтею 625 ЦК України відповідальність за порушення грошового зобов'язання слід зясувати: чи існує зобовязання між сторонами, чи це зобовязання є грошовим, чи доведено наявність прострочення у виконанні зобовязання, чи існують спеціальні норми, що регулюють ці правовідносини та виключають застосування цієї статті.

Передбачена статтею 625 ЦК України норма не застосовується до трудових правовідносин (заборгованості із заробітної плати, відшкодування шкоди працівникові внаслідок трудового каліцтва), сімейних та інших правовідносин, які регулюються спеціальним законодавством.

Правовідносини, які виникають з приводу виконання судових рішень, врегульовані Законом України «Про виконавче провадження», до них не можуть застосовуватися норми, що передбачають цивільну-правову відповідальність за невиконання грошового зобовязання (стаття 625 ЦК України).

Таких висновків дійшов Верховний Суд України під час розгляду справи №6-2759цс15 та висловив правову позицію, мотивуючи Постанову від 20 січня 2016 року, висновок за якою має враховуватись іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права, що передбачено ч.1 ст.360-7 ЦПК України.

Згідно ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Враховуючи, що суд дійшов висновку про безпідставність заявленого позову, у відповідності до ст.ст.79, 88 ЦПК України, сплачені позивачем судові витрати поверненню не підлягають.

Керуючись ст.ст.10, 11, 57-61, 64, 79, 88, 209, 212-215, 218 ЦПК України суд, -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про компенсацію судових витрат внаслідок інфляції, відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня отримання копії рішення.

Суддя: