Дата документу 07.04.2016
Справа № 501/563/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2016 року м. Чорноморськ

Іллічівський міський суд Одеської області у складі:

головуючого судді Смирнова В.В., при секретарі Пращук А.М.,

у відкритому судовому засіданні, у залі суду м. Чорноморська, розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу транспортного засобу дійсним, визнання права власності на транспортний засіб,

В С Т А Н О В И В :

15 березня 2016 року ОСОБА_1 звернулась до суду із зазначеним позовом, в обґрунтування якого вказала, що 22.02.2013 року вона із відповідачем ОСОБА_2 уклала договір купівлі-продажу автомобіля марки FORD модель FIESTA, кузов № НОМЕР_1, реєстраційний номер НОМЕР_2.

Позивач просить суд:

- визнати дійсним договір купівлі-продажу від 22.02.2013 року, транспортного засобу марки FORD модель FIESTA, кузов № НОМЕР_1, реєстраційний номер НОМЕР_2;

- визнати ОСОБА_1, добросовісним набувачем та визнати за ОСОБА_1 право власності на транспортний засіб марки FORD модель FIESTA, кузов № НОМЕР_1, реєстраційний номер НОМЕР_2.

Позивач в судове засідання не зявився, надав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності та за відсутності представника позивача ОСОБА_4, просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідачі в судове засідання не з'явились, надали суду письмову заяву про розгляд справи за їх відсутності, не заперечували проти задоволення позову.

Дослідивши письмові матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

22.02.2006 року ОСОБА_2 отримав від ОСОБА_1 100000 (сто тисяч ) гривень та передав останній транспортний засіб марки FORD модель FIESTA, кузов № НОМЕР_1, реєстраційний номер НОМЕР_2, що підтверджується розпискою(а.с.7).

За рахунок цих коштів ОСОБА_2 зобовязався укласти із ОСОБА_1 договір купівлі-продажу транспортного засобу марки FORD модель FIESTA, кузов № НОМЕР_1, реєстраційний номер НОМЕР_2 та після підписання договору зобовязався здійснити все дії, які будуть потрібні для переоформлення транспортного засобу в МРЕВ (а.с.8-10).

22.02.2013 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 уклали договір купівлі-продажу транспортного засобу без зняття транспортного засобу з державної реєстрації, тому, суд цей правочин оцінює критично.

Згідно ч.1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Правове регулювання відносин, повязаних з купівлею-продажем транспортних засобів, здійснюється на підставі положень ЦК України з урахуванням загальних положень про договір та спеціальних правил, закріплених у відповідних положеннях Порядку здійснення оптової та роздрібної торгівлі транспортними засобами та їх складовими частинами, що мають ідентифікаційні номери, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2009 року № 1200 та Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 року № 1388, які визначають певні особливості укладення, виконання та правові наслідки невиконання відповідних договорів.

Згідно з Порядком здійснення оптової та роздрібної торгівлі транспортними засобами та їх складовими частинами, що мають ідентифікаційні номери, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2009 року № 1200, оформлення на товарних біржах договорів купівлі-продажу транспортних засобів та їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, здійснюється з використанням облікованих відповідно у територіальному органі з надання сервісних послуг МВС і Держсільгоспінспекції бланків біржових угод.

Оформлення договорів купівлі-продажу транспортних засобів може проводитися в територіальному органі з надання сервісних послуг МВС.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 208 ЦК України правочини фізичних осіб між собою на суму, що перевищує у двадцять і більше разів розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян належить вчиняти у письмовій формі, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу.

За правилами статті 392 ЦК України позов про визнання права власності може бути предявлено, по-перше, якщо особа є власником майна, але її право оспорюється або не визнається іншою особою; по-друге, якщо особа втратила документ, який засвідчує його право власності.

Позивачем у позові про визнання права власності є власник особа, яка має право власності на майно (тобто вже стала його власником, а не намагається ним стати через предявлення позову).

Отже, ураховуючи, що відповідно до статті 328 ЦК України набуття права власності це певний юридичний механізм, з яким закон повязує виникнення в особи субєктивного права власності на певні обєкти, суд при застосуванні цієї норми повинен встановити, з яких саме передбачених законом підстав, у який передбачений законом спосіб позивач набув право власності на спірний обєкт та чи підлягає це право захисту в порядку, визначеному статтею 392 ЦК України.

Узагальненням практики Вищого спеціалізованого суду з розгляду кримінальних та цивільних справ від 28.01.2013 року за №24-250/0/4-13 «Про практику застосування судами законодавства під час розгляду цивільних справ про захист права власності та інших речових прав» вказано, що нерідко суди визнають дійсними договори купівлі-продажу та право власності на автомобілі на підставі виданих їх власниками довіреностей іншим особам з правом користування та повного розпорядження автомобілем або на підставі розписок про отримання власником грошової суми за проданий автомобіль. При цьому суди залишають поза увагою вимоги пункту 3 частини першої статті 208 ЦК України щодо необхідності вчинення правочинів між фізичними особами у письмовій формі на суму, що перевищує у 20 і більше разів розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян, постанову Кабінету Міністрів України від 07 вересня 1998 року № 1388 «Про затвердження Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних

машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів», яка також передбачає письмову форму договору купівлі-продажу автомобілів. Відповідно до пункту 4 зазначеної постанови перед відчуженням транспортний засіб повинен бути знятий з обліку в підрозділі ДАІ. Крім того, судами не перевіряється і не враховується та обставина, що в деяких випадках такі угоди укладаються з метою уникнення відповідальності за кредитними та іншими борговими зобовязаннями. Не враховують суди і те, що на підставі частини другої статті 220 ЦК України не може бути визнано дійсним договір купівлі-продажу автомобіля, оскільки відповідно до закону він не підлягає обовязковому нотаріальному посвідченню.

На підставі ст.34 Закону України «Про дорожній рух», реєстрація, перереєстрація зняття з обліку транспортних засобів здійснюється згідно з Постановою Кабінету міністрів України від 07 вересня 1998 р. за №1338 (із останніми змінами N 1118 ( 1118-2015-п ) від 09.12.2015) «Про затвердження Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів»

Відповідно до п.1 вищевказаних Правил державної реєстрації та обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів та мотоколясок встановлюється єдиний на території України порядок державної реєстрації та обліку автомобілів. У п.2 Правил зазначено, що вони є обов'язковими для всіх юридичних та фізичних осіб, які є власниками транспортних засобів.

Відповідно до п.4 та п.44 зазначених Правил перед відчуженням транспортний засіб повинен бути знятий з обліку в підрозділі ДАІ. Зняття з обліку транспортних засобів здійснюється після їх огляду в підрозділі ДАІ на підставі заяви власника з поданням документів, що посвідчує його особу.

Спірний автомобіль не був знятий з обліку в органах ДАІ та залишається зареєстрованим за ОСОБА_2 Заява від останнього про зняття з обліку автомобіля не подавалась і його огляд органами ДАІ не здійснювався.

Пунктом 43 Правил передбачено: якщо транспортний засіб знімається з обліку у зв'язку з його відчуженням, у свідоцтві про реєстрацію (технічному паспорті) робиться відмітка про зняття з обліку транспортного засобу для реалізації в межах України.

До вчинення цих дій ОСОБА_2 не мав права відчужувати спірний автомобіль, а позивач його купувати.

За вимогами п.8 цих же Правил правомірність придбання транспортного засобу підтверджується зазначеними в них документами, зокрема довідкою-рахунком, виданою за формою згідно з додатком N 1 до цих Правил, договором та іншими посвідченими в установленому порядку документами, що встановлюють право власності на автомобіль. Бланки довідок-рахунків є бланками суворого обліку і виготовляються в порядку, передбаченому постановою КМ від 19.04.93 р. №283.

Пунктом 15 цих Правил передбачено, що під час проведення державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку транспортні засоби підлягають огляду фахівцями експертної служби МВС з метою звірення ідентифікаційних номерів їх складових частин з номерами, зазначеними в поданих власником для реєстрації документах. За результатами огляду в документах, які подаються для державної реєстрації, робиться відповідна відмітка або складається акт огляду.

Відповідний акт або інший документ, який би вказував на проведення огляду фахівцем експертної служби МВС в матеріалах справи відсутній.

Згідно з п.9 ст. 34 Закону України "Про дорожній рух" власники транспортних засобів та особи, які використовують їх на законних підставах, зобов'язані зареєструвати (перереєструвати) належні їм транспортні засоби протягом десяти діб

після придбання, митного оформлення, одержання транспортних засобів або виникнення обставин, що потребують внесення змін до реєстраційних документів.

Посилання позивача на розписку від 22.02.2006 року як на підставу набуття права власності на автомобіль є безпідставним, адже вона не є документом, що підтверджує правомірність придбання транспортного засобу в розумінні положень п.8 Порядку, та який є підставою для його перереєстрації в органах ДАІ на нового власника.

Також суду не зрозуміло, яким чином позивач користувалася транспортним засобом майже 7 років.

Відповідно до правової позиції Верховного суду України № 6-244цс14 від 18.02.2015 року частиною 1 ст.328 ЦК України передбачено що право власності набувається на підставах що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

За правилами ст.. 392 ЦК України позов про визнання права власності може бути преявленно, по-перше, якщо особа є власником майна, але її право оспорюється або не визнається іншою особою; по-друге, якщо особа втратила документ, який засвідчує його право власності.

Таким чином, ураховуючи, що відповідно до ст. 328 ЦК України, набуття право власності - це певний юридичний склад, з яким закон повязує виникнення в особи субєктивного права власності на певні обєкти, суд при застосування цієї норм повинен встанови ти з яких саме передбачених законом підстав чи у яким передбачений законом спосіб позивачка набула права власності на спірний обєкт та чи підлягає це право захисту у порядку, передбаченому ст.. 392 ЦК України.

Також правова позиція Верховного суду України № 6-688цс15 передбачає, що видача довіреності на володіння, користування та розпорядження транспортним засобом без належного укладення договору купівлі-продажу цього транспортного засобу не вважається укладеним відповідно до закону договором та не є підставою для набуття права власності на транспортний засіб особою, яка цю довіреність отримала.

Вищезазначені правові позиції Верховного суду України у розумінні ст. 360-7 ЦПК України, є рішенням ВСУ, яке прийняте за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, і є обовязковим для всіх субєктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містять зазначену норму права, та для всіх судів України.

Виходячи з вищевикладеного суд прийшов до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 202 - 204, 208, 209, 212 - 215, 218, 222, 360-7 ЦПК України, ст.ст. 206, 208, 220, 328, 392 ЦК України, Закону України «Про дорожній рух», постанова Кабінету міністрів України від 11.11.2009 р. №1200, постановою Кабінету міністрів України від 07 вересня 1998 р. за №1338 (із останніми змінами N 1118 ( 1118-2015-п ) від 09.12.2015) «Про затвердження Порядку державної реєстрації перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів», суд,

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу транспортного засобу дійсним, визнання права власності на транспортний засіб відмовити.

Рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку до

апеляційного суду Одеської області через Іллічівський міський суд шляхом подачі протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Іллічівського міського суду

Одеської області ОСОБА_5