Справа № 645/749/16-ц
Провадження № 2/645/1069/16
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

17 травня 2016 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Бабкової Т.В.,

при секретарі судових засідань ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та скасування реєстрації місця проживання особи, третя особа: Фрунзенський районний відділ у м. Харкові Головного управління державної міграційної служби в Харківській області,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернулася до суду із вказаним позовом. На обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 06.09.1995 року, посвідченого Дванадцятою Харківської державною нотаріальною конторою, реєстровий № 3-3240, зареєстрованого в КП «Харківське міське БТІ» 11.10.1995 року, позивачці на праві власності належить 1 / 2 частина домоволодіння по вул. Краснодарській, 71 в м. Харкові. Інша 1/ 2 частина домоволодіння за вказаною адресою зареєстрована за її матірю ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 06.09.1995 року, посвідченого Дванадцятою Харківської державною нотаріальною конторою за реєстровим № 3-3240, зареєстрованого в КП «Харківське міське БТІ» 11.10.1995 року. 13.09.2007 року померла мати позивачки. Спадщину у вигляді 1/2 частини домоволодіння по вул. Краснодарській, 71 в м. Харкові після смерті матері ОСОБА_2 прийняла, але не оформила. Чоловік позивачки ОСОБА_5 з 2001 року був опікуном своєї неповнолітньої онуки від попереднього шлюбу ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. На прохання чоловіка позивачка у квітня 2001 року зареєструвала ОСОБА_3 в належному їй будинку. Деякий час вона проживала в будинку. 14.06.2005 року помер чоловік позивачки ОСОБА_5 ОСОБА_3 на той час навчалася у професійно-технічному училищі № 32, де вона була важким підлітком та пішла проживати до гуртожитку ПТУ. Після цього зв'язок з відповідачкою перервався, до теперішнього часу її фактичне місце мешкання невідоме. На даний час за адресою: м. Харків, вул. Краснодарська, 71, зареєстровані: позивач, відповідач, доньки позивачки ОСОБА_6, ОСОБА_7, онуки ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 Фактично ОСОБА_3 з серпня 2005 року за спірною адресою не проживає, житловим приміщенням не цікавиться, комунальні послуги не сплачує. Реєстрація відповідачки в належному позивачці домоволодінні порушує її права власника майна та змушує нести додаткові витрати по сплаті комунальних послуг за відповідачку. Факт не проживання відповідачки за місцем реєстрації підтверджується повідомленням Фрунзенського ВП Орджонікідзевського ВП ГУНП в Харківській області № 59/981 від 08.02.2016 року про те, що ОСОБА_3 з січня 2009 року із заявами про перепони у проживанні за місцем реєстрації не зверталася; актом вуличного комітету № 7 КП «Центр соціального розвитку Немишлі» від 24.06.2008 року про те, що ОСОБА_3 за місцем реєстрації не проживає з серпня 2005 року. На підставі викладеного просить усунути перешкоди у користуванні та розпорядженні домоволодінням по вул. Краснодарській, 71 в м. Харкові, шляхом позбавлення ОСОБА_3 права користування житловим приміщенням в зазначеному домоволодінні; зняти ОСОБА_3 з реєстрації проживання ІНФОРМАЦІЯ_2.

Позивач ОСОБА_2 у судовому засідання позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. При цьому пояснила, що відповідачка ОСОБА_3 це онука її померлого чоловіка. Останній раз бачила її в 2005 році на похоронах чоловіка. В той час відповідачка навчалася в професійно-технічному училищі № 25 та проживала в гуртожитку училища. У 2005 році відповідачка пограбувала ОСОБА_2, викравши гроші. Після цього вона більше її не бачила.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не зявилася, про час та місце слухання справи була повідомлена своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомила, заперечень проти позову або заяви про розгляд справи без її участі не надала. Згідно ч.3 ст.27 ЦПК України відповідач зобовязаний добросовісно здійснювати процесуальні права і виконувати процесуальні обовязки, що відповідно до принципу юридичної визначеності, як складової частини конституційного принципу верховенства права, зобовязує відповідача самостійно цікавитися перебігом розгляду судом предявленого до нього позову. Тривала відсутність такого інтересу з боку відповідача свідчить про її небажання захищати свої процесуальні права.

Представник Фрунзенського районного відділу у м. Харкові Головного управління державної міграційної служби в Харківській області у судове засідання не зявився, про день та час слухання справи сповіщався своєчасно та належним чином, причини своєї неявки суду не повідомив.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, проти чого не заперечує позивач, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.

Суд, заслухавши пояснення позивача, свідків, дослідивши надані докази у їх сукупності, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню, виходячи із наступного.

Відповідно до положень ст. 391 ЦК України власник може вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння.

Судом встановлено, що підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 06.09.1995 року, посвідченого Дванадцятою Харківської державною нотаріальною конторою, реєстровий № 3-3240, зареєстрованого в КП «Харківське міське БТІ» 11.10.1995 року, позивачці на праві власності належить 1 / 2 частина домоволодіння по вул. Краснодарській, 71 в м. Харкові. Інша 1/ 2 частина домоволодіння за вказаною адресою зареєстрована за її матірю ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 06.09.1995 року, посвідченого Дванадцятою Харківської державною нотаріальною конторою за реєстровим № 3-3240, зареєстрованого в КП «Харківське міське БТІ» 11.10.1995 року. 13.09.2007 року померла мати позивачки. Спадщину у вигляді 1/ 2 частини домоволодіння по вул. Краснодарській, 71 в м. Харкові після смерті матері ОСОБА_2 прийняла, але не оформила.

На даний час за адресою: м. Харків, вул. Краснодарська, 71, зареєстровані: позивач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, з 17.10.1995 року, відповідач ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, з 17.04.2001 року, доньки позивачки ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_5, з 17.10.1995 року, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_6, з 30.10.1998 року, онуки ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_7, з 07.10.1998 року, ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_8, ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_9.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_11 пояснила, що вона проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_10, та є подругою позивачки. Відповідачка це онука покійного чоловіка ОСОБА_2, яка була у нього під опікою. Приблизно 10 років ОСОБА_3 не проживає за спірною адресою, речей в будинку відповідачки немає.

Свідок ОСОБА_12 пояснила, що вона проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_11, та є подругою позивачки. За спірною адресою проживає позивачка, її діти та онуки. ОСОБА_3 за адресою: м. Харків, вул. Краснодарська, 71, вона ніколи не бачила, в будинку вона не проживає, речі відповідачки в будинку відсутні.

Свідок ОСОБА_13 пояснила, що позивачка її двоюрідна сестра. Чоловік сестри помер, його донька ОСОБА_9 також померла. Для того, щоб не віддавати онуку до дитячого будинку, чоловік дружини оформив опікунство. Останній раз бачив ОСОБА_3 на похоронах чоловіка сестри. На той час вона навчалася в професійно-технічному училищі та проживала в гуртожитку. В будинку була її кімната, на даний час вже немає. Вона сама не бажає проживати в сімї, нікого не слухалася.

Свідок ОСОБА_14 надав аналогічні пояснення, що і свідок ОСОБА_13

Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_3 з серпня 2005 року не проживає, власних речей відповідача в квартирі не залишилося, житловим приміщенням не цікавиться, комунальні послуги не сплачує. Вказані доводи позивача з боку відповідача не спростовані.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 втративла право користування житловим приміщенням за адресою: м. Харків, вул.Краснодарська, 71, у звязку з чим позовні вимоги ОСОБА_15 в цій частині підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: заяви особи або її законного представника; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на жиле приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, пр. визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою; свідоцтва про смерть; паспорта або паспортного документа, що надійшов з органу державної реєстрації актів цивільного стану, або документа про смерть, виданого компетентним органом іноземної держави, легалізованого в установленому порядку; інших документів, які свідчать про припинення: підстав для перебування на території України іноземців та осіб без громадянства;м підстав для проживання або перебування особи у спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту; підстав на право користування житловим приміщенням.

Відповідно до ст.14 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обовязкові, зокрема, для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування.

Згідно ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, керуючись ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», на підставі рішення суду, яке набрало законної сили, про позбавлення відповідача права користування житловим приміщенням, вже буде зобовязаний зняти відповідача з реєстрації.

Аналіз зазначених вище норм вказує на те, що рішення суду, яке набрало законної сили, про позбавлення відповідача ОСОБА_3 права користування житловим приміщенням будинку № 71 по вул. Краснодарській в м. Харкові, є правовою підставою для зняття відповідача з реєстрації за вказаною адресою. Суд не може підміняти собою орган реєстрації, який повноважний здійснювати реєстрацію місця проживання особи (скасування реєстрації місця проживання особи). Відмови у вчиненні органом реєстрації скасування реєстрації місця проживання ОСОБА_3 за адресою: м. Харків, вул. Краснодарська, 71, суду не надано.

При таких обставинах, позивач ОСОБА_2 не позбавлена права на звернення у встановленому законом порядку до органу реєстрації із заявою про скасування реєстрації місця проживання ОСОБА_3 за адресою: м. Харків, вул. Краснодарська, 71, в звязку із позбавленням останнього права користування вказаним житловим приміщенням на підставі рішення суду, яке набрало законної сили.

Відтак, предявлені позовні вимоги в частині скасування реєстрації місця проживання ОСОБА_2 за адресою: м. Харків, вул. Краснодарська, 71, є передчасними та задоволенню не підлягають.

Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 391 ЦК України, ст.ст. 10,11, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та скасування реєстрації місця проживання особи, третя особа: Фрунзенський районний відділ у м. Харкові Головного управління державної міграційної служби в Харківській області задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, такою, що втратила право користування житловим приміщенням житловим будинком №71 по вул. Краснодарській м.Харкова.

В задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Позивач та інші особи, які брали участь у справі мають право оскаржити заочне рішення в загальному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя