Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" жовтня 2016 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі :

Головуючого судді Ластовки Н.Д.

при секретарі Фузік Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа - Дніпровський районний у м. Києві Відділ державної реєстрації актів цивільного стану про встановлення факту смерті, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник - ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, в якій просить: встановити факт смерті своєї бабусі - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Антрацит, Луганська область.

Заява обґрунтована наступними обставинами.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла бабуся заявника ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Смерть настала в результаті атеросклеротичного кардіосклерозу, під час перебування на тимчасово окупованій території, а саме в м. Антрацит, Луганської області.

На теперішній час заявник не може зареєструвати факту смерті своєї бабусі у встановленому законодавством порядку, оскільки у відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпровського РУЮ в м. Києві, відповідно до листа від 28 вересня 2016 року №2073/03-23 було відмовлено в реєстрації смерті ОСОБА_2 у зв'язку з відсутністю належних документів.

Встановлення зазначених фактів необхідне заявнику для подальшої реєстрації цього факту в органах державної реєстрації актів цивільного стану та отримання відповідного документу - свідоцтва про смерть згідно чинного законодавства України.

Підтримавши заяву, ОСОБА_1 просив її задовольнити.

Представник заінтересованої особи - Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві в судове засідання не з»явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Вивчивши викладені заявником обставини, дослідивши надані суду докази, судом встановлено наступне.

ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла бабуся заявника ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Даний факт зазначений в довідці про причину смерті до форми № 106/о № 92 та в свідоцтві про смерть НОМЕР_1 від 17 травня 2016 року (а.с. 12,13).

Відповідно до зазначеного документу, вбачається, що смерть ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 відбулась ІНФОРМАЦІЯ_2 року, у зв'язку з атеросклеротичним кардіосклерозом.

Заявник звернувся до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції в м. Києві з заявою про реєстрацію смерті ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

28 вересня 2016 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції в м. Києві було відмовлено у реєстрації смерті ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, у зв'язку із тим, що пред'явлено документ, який не відповідає правовим нормам Закону, оскільки виданий не визнаними в Україні органами тимчасово окупованої території (а.с. 14).

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або оголошення її померлою.

Відповідно до п.1 розділу 5 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в України, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 №52/5, зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 18.10.2000 за №719/4940 підставою для державної реєстрації смерті є: лікарське свідоцтво про смерть (форма №106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 або рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Як роз'яснення в п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Згідно з ч.2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до положень ст. 257-1 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.

Відповідно до п. 1 Постанови Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» від 17.03.2015 року, визнано тимчасово окупованими територіями окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей, в яких відповідно до Закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, до моменту виведення усіх незаконних збройних формувань, російських окупаційних військ, їх військової техніки, а також бойовиків та найманців з території України та відновлення повного контролю України за державним кордоном України.

Згідно з ст. 1 Закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей». Згідно з цим Законом тимчасово, на три роки з дня набрання цим Законом чинності, запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей, до яких належать райони, міста, селища, села, що визначаються рішенням Верховної Ради України (далі - окремі райони Донецької та Луганської областей).

Відповідно до п. 1 Постанови Верховної Ради України «Про визначення окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей, в яких запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування» від 17.03.2015 року № 252-VIII, до окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей, в яких відповідно до Закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» тимчасово запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, належать райони або їх частини, міста, селища і села, що знаходяться на територіях, які розташовані між державним кордоном України з Російською Федерацією, урізом води Азовського моря та лінією, яка визначена додатком до цієї Постанови, що відповідає Мінському меморандуму від 19 вересня 2014 року.

Місто Антрацит, Луганської області знаходиться саме між кордоном України з Російською Федерацією та урізом води Азовського моря та лінією, яка визначена додатком до Постанови Постанови Верховної Ради України «Про визначення окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей, в яких запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування».

Крім цього, відповідно до розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 року №1085-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення» затверджено перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Зокрема, додатком 1 до вищезазначеного розпорядження таким населеним пунктом визначено м. Антрацит.

У судовому засіданні, з викладених в заяві обставин, письмових доказів у справі, достовірно встановлено факт смерті ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Антрацит.

Встановлення факту смерті особи породжує юридичні наслідки, тобто, від нього залежить виникнення особистих чи майнових прав заявника.

Враховуючи те, що чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення, заявник не має іншої можливості одержати документ, який посвідчує факт смерті його бабусі, суд дійшов висновку, що є всі підстави для задоволення заяви заявника про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України.

Відповідно до Правил у зв'язку з неможливістю виконувати повноваження відділами державної реєстрації актів цивільного стану Автономної Республіки Крим, міста Севастополя та на тимчасово окупованих територіях, та території проведення АТО, проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення, анулювання здійснюються відділами державної реєстрації актів цивільного стану за межами цієї території за місцем звернення заявника.

За ч.ч.3, 4 ст.49 ЦК України державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов'язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 49 ЦК України, ст.ст. 3, 10, 11, 60, 234, 256-259 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа - Дніпровський районний у м. Києві Відділ державної реєстрації актів цивільного стану про встановлення факту смерті - задовольнити.

Встановити факт смерті ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, у м. Антрацит, яка настала ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Рішення допустити до негайного виконання.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду м. Києва через районний суд першої інстанції.

Суддя: