Справа № 175/4764/15-ц
Провадження № 2/175/1942/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 березня 2016 року Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Озерянської Ж.М.

з участю секретаря Рись Н.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у сел. Ювілейному цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Територіальної громади в особі Степнянської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області про визнання права власності на домоволодіння в порядку спадкування за заповітом, -

в с т а н о в и в:

В листопаді 2015 року позивач звернулась до суду з позовом, в якому просила суд винести рішення, яким визнати за нею право власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок, який знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, Дніпропетровський район, с. Степове, вул. Ювілейна, 6, житловою площею 33,6 кв.м., загальна площа складає 55,5 кв.м., після смерті ОСОБА_2, померлого 05 липня 2007 року.

Позивачка надала суду заяву в якій просила розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримала, проти заочного розгляду справи не заперечувала.

Представник Територіальної громади в особі Степнянської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області надав суду листа про розгляд справи у відсутність їх представника (а.с.30).

Вивчивши матеріали справи, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити з наступних підстав.

Згідно ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) та спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Встановлено, що 05 липня 2007 року помер ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-КИ № 159844 від 06 липня 2007 року (а.с.10). Після його смерті відкрилася спадщина на домоволодіння № 6 по вул. Ювілейній в с. Степове Дніпропетровського району Дніпропетровської області. За часи життя, 15 вересня 2006 року ОСОБА_2 склав заповіт, за яким: все своє майно, де б воно не було та з чого б вона не складалося, і взагалі все те, що йому буде належати на день смерті і на що він за законом матиме право заповідав ОСОБА_1 (а.с.12).

На час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_2 залишилось майно, а саме житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою № 6 по вул. Ювілейній в с. Степове Дніпропетровського району Дніпропетровської області.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України, спадкоємець у встановлений законом строк прийняла спадщину, оскільки постійно проживала з спадкодавцем за однією адресою, що підтверджується відміткою в паспорті про реєстрацію в спадковому будинку з 05 жовтня 1990 року по теперішній час (а.с.8), а також довідкою Степнянської сільської ради від 19 жовтня 2015 року №02/11-733 про те, що на момент смерті чоловіка позивачка була зареєстрована в спадковому будинку.

Позивачка після смерті чоловіка, як спадкоємець за заповітом, у встановлений законом строк, звернулась до державного нотаріуса Дніпропетровської районної державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, що підтверджується матеріалами спадкової справи № 554/2007. Але, у звязку з тим, що не підтверджено факт належності ОСОБА_2, що помер 05 липня 2007 року спадкового майна, а саме: житлового будинку № 6 по вул. Ювілейній в с. Степове Дніпропетровського району Дніпропетровської області, державним нотаріусом було відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок та рекомендовано звернутися до суду, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії (а.с.9).

Судом встановлено, що ще в 1967 році ОСОБА_2 було збудовано домоволодіння № 6 по вул. Ювілейній в с. Степове Дніпропетровського району Дніпропетровської області, однак правовстановлюючі документи на домоволодіння спадкодавцем не оформлялись.

З аналізу положень Конституції України та ЦК України вбачається, що не потребує введення в експлуатацію приватних житлових будинків, збудованих до 05.08.1992 року, при набутті права власності на такі об'єкти.

Крім того, з листа Державної архітектурно-будівельної інспекції України № 40-19-5376 від 30.07.2012 року «Щодо порядку прийняття в експлуатацію самовільно побудованого садового будинку і розмірів штрафів» видно, що документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05.08.1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації.

На теперішній час є чинним Порядок прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, громадських будинків І та II категорій складності, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт, і проведення технічного обстеження їх будівельних конструкцій та інженерних мереж, затверджений Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства від 24.06.2011 року № 91, в редакції від 13.06.2012 року.

Згідно з п.1.1, п.3.1 Порядку передбачається прийняття в експлуатацію усіх закінчених будівництвом об'єктів, збудованих до 31.12.2009 року без дозволу на виконання будівельних робіт, заяви про прийняття в експлуатацію яких подано до 31.12.2012 року, за винятком закінчених будівництвом до 05 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них.

За приписами абз.2 п.3.1 Порядку документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації.

Таким чином, на час будівництва та завершення будівництва житлового будинку (згідно Технічного паспорту 1967 року), що є предметом спору, реєстрація права власності на нього не вимагалась. В свою чергу, в листі ВССУ № 10-1387/0/4-12 від 27.09.2012 року «Про практику застосування судами при розгляді справ окремих норм законодавства про власність та спадкування» викладено наступну правову позицію: «Право власності на збудоване до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» нерухоме майно в порядку, який існував на час його спорудження, а не виникає у зв'язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку передбаченому цим Законом, яка є лише офіційним визнанням державою такого права, а не підставою його виникнення».

Крім того, у відповідності до п. 5 ч. 1 ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав проводиться на підставі, зокрема, рішень судів, що набрали законної сили.

Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла, до інших осіб.

Зібрані по справі докази вказують, що фактично померлому 05 липня 2007 року ОСОБА_2 належав житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами.

Таким чином, незважаючи на те, що ОСОБА_1 позивачка є спадкоємцем на домоволодіння № 6 по вул. Ювілейній в с. Степове Дніпропетровського району Дніпропетровської області, за заповітом після смерті чоловіка (власника будинку), особи, які мали право на обовязкову долю в спадковому майні відсутні, позивачка не в змозі отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на домоволодіння у позасудовому порядку з причини відсутності правовстановлюючого документу.

Відповідно до ст.ст. 1223, 1268, 1270 ЦК України, право на спадкування мають всі особи визначені у заповіті; спадкоємець за заповітом має право прийняти спадщину, якщо протягом 6-місячного строку подав заяву до нотаріуса про її прийняття.

Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Судом встановлено, що спадщина не перейшла до держави, не визнана відумерлою, позивач вступив в управління та володіння спадковим майном і є спадкоємцем за заповітом, право власності спадкодавця ОСОБА_1 не припинено відповідно до ст. 346 ЦК України, а відповідно до ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва на право власності не позбавляє спадкоємця права на спадщину, а згідно із ст. 16 ЦК України, способом захисту свого права є визнання права.

За таких обставин суд задовольняє позовні вимоги, оскільки судом встановлені всі обставини, які дають позивачу право на визнання його права власності на спадкове майно в порядку спадкування, та вважає за необхідне визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2, померлого 05 липня 2007 року на домоволодіння № 6 по вул. Ювілейній в с. Степове Дніпропетровського району Дніпропетровської області.

На підставі викладеного, керуючись ст. 1216-1218, 1223, 1233, 1258, 1268, 1269, 1270 ЦК України, ст. 10, 57-61, 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Територіальної громади в особі Степнянської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області про визнання права власності на домоволодіння в порядку спадкування за заповітом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженкою ІНФОРМАЦІЯ_2 районну Дніпропетровської області, ідентифікаційний номер - НОМЕР_1, паспорт серії АМ № 262276 виданий Дніпропетровським РВ УМВС України в Дніпропетровській області 06 лютого 2001 року, право власності на домоволодіння № 6 по вул. Ювілейній в с. Степове Дніпропетровського району Дніпропетровської області, що складається з будинку літ. А-1, загальною площею 55,5 кв.м., житловою 33,6 кв.м., до складу якого входять приміщення: 1 - кухня площею 9,3 кв.м., 2 - кімната площею 9,1 кв.м., 3 - кімната площею 8,3 кв.м., 4 кімната площею 16,2 кв.м., І - коридор площею 9,1 кв.м., ІІ - санвузол площею 3,5 кв.м., а також: прибудова літ. а площею 16,0 кв.м., літня кухня літ. Б площею 19,5 кв.м., погріб літ. Ж площею 18,5 кв.м., гараж літ. В площею 17,7 кв.м., сарай літ. Г площею 12,5 кв.м., сарай літ. Д площею 23,9 кв.м., сарай літ. Е площею 8,9 кв.м., вбиральня літ. З площею 1,0 кв.м., навіс (тимчасовий) літ. Л площею 7,4 кв.м., сарай (тимчасовий) літ. М площею 8,2 кв.м., сарай (тимчасовий) літ. Н площею 7,7 кв.м., колонка літ. К п/м8, зливна яма літ. З/Я площею 1,0 кв.м., огорожа № 4 площею 33,6 кв.м., хвіртка № 5 площею 1,0 кв.м., ворота № 6 площею 3,8 кв.м., огорожа № 7 площею 10,1 кв.м., огорожа № 8 площею 32,9 кв.м., хвіртка № 9 площею 1,0 кв.м., огорожа № 10 площею 33,6 кв.м., в порядку спадкування за заповітом після смерті 05 липня 2007 року ОСОБА_2.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку на протязі десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Озерянська Ж.М.