Справа № 202/2440/16-ц
Провадження № 2/0202/1510/2016
04 травня 2016 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська
у складі: головуючого судді: Мороза В.П.
при секретареві: Овечко А.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності,
У квітні 2016 року позивачі звернулися до суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання права власності.
Позивачі в судове засідання не з?явилися, суду надала заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі.
Відповідач у судове засідання не зявився, про час і місце його проведення повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України.
Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, 28 серпня 2014 року між позивачами був укладений договір про надання позики, за умовами якого позивачі передали у власність позичальнику, тобто відповідачу, грошові кошти у готівковій формі в сумі 450 000 (чотириста пятдесят тисяч) гривень, а ОСОБА_3 зобовязався повернути гроші в строк до 01 грудня 2015 року.
Факт отримання грошових коштів ОСОБА_3 від позивачів в сумі 450 000 (чотириста пятдесят тисяч) гривень підтверджується відповідною розпискою, складеною 28.08.2015р. та підписаною ОСОБА_3 власноруч.
Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договірпозики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно до ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Відповідно до ст. 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона боржник зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.
Відповідно до ч.1 ст. 546 ЦК України Виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.
Згідно ч.1 ст. 547 ЦК України Правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання вчиняється у письмовій формі.
Частиною 1 статті 548 ЦК України передбачено, що Виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.
Згідно ч.1 ст. 572 ЦК України В силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).
Відповідно до ч.1 ст. 589 ЦК України У разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави.
Згідно свідоцтва про право власності на житло від 10.02.1998р. ОСОБА_3 є власником квартири АДРЕСА_1. Відповідачем була проведена реконструкція даної квартири, результатом якої стало переобладнання житлового приміщення у нежитлове.
Відповідно до технічного паспорту на нежитлове приміщення №15 по пр.Пушкіна, буд.33 у м.Дніпропетровську від 06.04.2016р. зазначений обєкт нерухомого майна має загальну площу 50,9 кв.м.
В позовній заяві позивачі зазначають, що ОСОБА_3 у зазначений термін грошові кошти не повернув, на неоднарозові прохання повернути грошові кошти не реагує, у звязку із чим вони звернулися з вказаним позовом до суду.
Відповідно до ст. 11 ЦПК суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Згідно ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Ст. 16 ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає частковому задоволенню, а саме - в частині визнання за кожним з позивачів ? частини права власності на нежитлове приміщення № 15, що розташоване за адресою: м. Дніпропетровськ, проспект Пушкіна, буд. 33.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 11,15, 16, 509, 1046, 1047 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 60, 212 - 215, 218, 224 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності задовольнити частково.
В решті позовних вимог ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності відмовити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10 денний строк з дня проголошення апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя В.П. Мороз