Провадження № 2/127/3956/16
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

19 травня 2016 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Гриневич В.С., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про припинення частки у майні, що знаходиться у сумісній власності та визнання права власності, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду з позовною заявою до ОСОБА_3, в якій просили:

1) припинити право власності на 1/3 частку квартири за адресою: АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_3;

2) визнати за ОСОБА_1 право власності на ? квартири за адресою: АДРЕСА_1;

3) визнати за ОСОБА_2 право власності на ? квартири за адресою: АДРЕСА_1.

Дослідивши позовну заяву та додані до неї матеріали суд дійшов висновку про необхідність залишення її без руху, з огляну на таке.

Статтею 119 ЦПК України встановлено вимоги до форми та змісту позовних заяв, зокрема відповідно до ч. 5 вказаної статті до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Як вбачається з позовної заяви позивачем при звернені до суду одночасно заявлено три позовних вимоги, як немайнового характеру (припинити право власності), так і майнового характеру (визнання права власності).

Відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Згідно з п.п. 2 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою сплачується судовий збір в розмірі 0,4 розміру мінімальної заробітної плати, тобто 551,20 грн.

Однак, доказів сплати судового збору з позовної вимоги немайнового характеру (припинення права власності) позивачами не надано.

Що стосується сплати судового збору з вимог майнового характеру (про визнання права власності), позивачами до позовної заяви додано квитанцію №ПН6673 від 17.05.2016р. про сплату 1487,96 грн. З матеріалів справи вбачається, що розмір судового збору обрахований позивачами виходячи з вартості 1/3 квартири АДРЕСА_2.

Однак, квитанція №ПН6673 від 17.05.2016р. не може вважатися належним доказом сплати судового збору у встановленому розмірі, оскільки з прохальної частини позовної заяви вбачається, що позивачі просять визнати право власності на всю квартиру (по ? кожний), а не на 1/3 квартири.

Відповідно до п.п. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою сплачується судовий збір в розмірі 1 відсотку ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати.

Отже, оскільки позовні вимоги сформульовані таким чином, що позивачі просять визнати право власності на всю квартиру АДРЕСА_2, при обрахунку судового збору слід виходити з повної вартості квартири (446385*1%=4463,85 грн.)

Як уже зазначено позивачами при зверненні до суду сплачено лише 1487,96 грн., недоплачена сума складає 2975,89 грн., а також 551,20 грн. за вимогу немайнового характеру.

Крім того, відповідно п.п. 2 ч. 1 ст. 119 ЦПК України позовна заява повинна містити ім'я (найменування) позивача і відповідача, а також ім'я представника позивача, якщо позовна заява подається представником, їх місце проживання (перебування) або місцезнаходження, поштовий індекс, номери засобів зв'язку, якщо такі відомі.

Однак, в порушення наведеної норми у позовній заяві не вказано адреси місця проживання відповідача, зазначено лише: м. Вінниця

Статтею 121 ЦПК України передбачено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Виходячи з наведеного вище, позовна заява ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про припинення частки у майні, що знаходиться у сумісній власності та визнання права власності, підлягає залишенню без руху, з наданням позивачам строку для усунення вказаних в ухвалі недоліків.

На підставі викладеного та керуючись ст. 119, 121 ЦПК України, суддя, -

у х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про припинення частки у майні, що знаходиться у сумісній власності та визнання права власності, залишити без руху та надати позивачам строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків, який не може перевищувати 5 (пяти) днів з дня отримання позивачем даної ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: