печерський районний суд міста києва
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 вересня 2016 року Печерський районний суд м.Києва

в складі головуючого судді Остапчук Т.В.

при секретарі Котко А.С.

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "ПРАВЕКС-БАНК" про стягнення моральної шкоди

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся в суд з позовом про стягнення моральної шкоди , посилаючись на те що працювала у відповідача з 08 липня 2003 року, а з 05 травня 2010 року на посаді головного економіста відділу документарного бізнесу головного управління корпоративного бізнесу.Наказом № 2353 від 22.06.2015р. з 23.06.2015р. звільнена з посади за п.6 ст. 36 КЗПП України у зв'язку з відмовою від продовження роботи у зв'язку із зміною істотних умов праці. Рішенням Деснянського районного суду м.Чернігова від 27.11.2015р. поновлено на роботі та стягнуто середній заробіток за незаконне звільнення. Крім допомоги з безробіття, яку отримала з дати звільнення у сумі 125 грн. 73 коп. більше нічого не отримала. У зв'язку з цим фактично перебувала на утриманні престарілих батьків. Все це негативно позначилося на її психічному стані, змушувало сильно нервувати і переживати. Відшкодування вказаної моральної шкоди за незаконне звільнення визначає у сумі 20 000 гривень. Ця сума обумовлена глибиною та тривалістю її душевних страждань, та необхідністю відновлення прав, оскільки змушена прикладати додаткових зусиль для організації та налагодження звичайного режиму життя.

Крім того , вказує на те , що при проведенні розрахунку при звільненні, не виплатили в повному обсязі оплату за виконання нею тимчасово з 10.09.2010р. по 23.09.2010р.; з 04.01.2011р. по 06.01.2011р.; з 18.02.2011р. по 22.02.2011р. обов'язків начальника відділу документарного бізнесу головного управління корпоративного бізнесу. Оплатили тільки 1000 гривень лише після її письмового звернення з цього приводу до відповідача, що мало місце 23.06.2015, тобто більш ніж через 4 роки. ЇЇ вимогу про компенсацію втрати частини цієї доплати внаслідок порушення строків її виплати не задоволено. Рішеням суду було задоволено вимоги про стягнення коштів. Шляхом тривалої невиплати вищевказаної доплати та виплати її у заниженому розмірі відповідач завдав моральну шкоду у вигляді переживань, страждань та неможливості придбати чи розрахуватися за необхідні речі та послуги, придбати ліки. Вона стала дискомфортно себе почувати, втратила душевний спокій та рівновагу. Несплатою за виконану роботу відповідач змусив її брати в борг у знайомих та рідних, що також вплинуло на моральне здоров'я. Відновлення морального стану потребує значних зусиль та часу. Завдану моральну шкоду, вона оцінює в 10 000 грн. Цей розмір суми ґрунтується, насамперед, на розмірі коштів, які вона повинна була отримати і на які розраховувала.

Шляхом невиплати компенсації втрати частини доплати внаслідок порушення строків її виплати відповідач також завдав їй моральну шкоду. Шляхом тривалої невиплати цієї компенсації відповідач завдав моральну шкоду у вигляді переживань, страждань та неможливості придбати чи розрахуватися за необхідні речі та послуги. Рішенням суду ця компенсація стягнута . Однак вона дискомфортно себе почувала, втратила душевний спокій та рівновагу, яка обумовлюється моральними стражданнями внаслідок порушення її законних прав.Вважає , що відновлення морального стану потребує значних зусиль та часу. Завдану їй моральну шкоду, оцінює в 4 000 грн. Цей розмір суми ґрунтується на розмірі коштів, які вона повинна була отримати і на які розраховувала. Загальний розмір завданої їй моральної шкоди, становить: 7 000 грн. + 20 000 грн. + 10 000 грн. + 4 000 грн., всього 41 000 грн., яку просить стягнути з відповідача. В судовому засіданні позов підтримала , просила задовольнити, вказувала на те що при розгляді її позовної заяви Деснянським районним судом м. Чернігів ці позовні вимоги про стягнення моральної шкоди не заявлялись , тільки позовні вимоги про стягнення моральної шкоди в розмірі 5 000 грн. за незаконну зміну істотних умов праці.

Представник відповідача проти позову заперечувала , вказувала що при постановленні рішення Деснянським районним судом м. Чернігів від 27.11.2015р. були задоволені частково позовні вимоги про стягнення моральної шкоди , в тому числі за незаконне звільнення.

Суд , заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи , приходить до слідуючого.

Судом встановлено , що позивачка працювала у відповідача з 08 липня 2003 року, а з 05 травня 2010 року на посаді головного економіста відділу документарного бізнесу головного управління корпоративного бізнесу.Наказом № 2353 від 22.06.2015р. з 23.06.2015р. звільнена з посади за п.6 ст. 36 КЗПП України у зв'язку з відмовою від продовження роботи у зв'язку із зміною істотних умов праці.

Рішенням Деснянського районного суду м.Чернігова від 27.11.2015р. поновлено на роботі та стягнуто середній заробіток за незаконне звільнення, стягнуто моральну шкоду в розмірі 4000 грн., стягнуто заборгованість по заробітній платі за виконання обов»язків тимчасово відсутнього начальника відділу в розмірі 4309грн.70 коп., стягнуто компенсацію втрати частини доходів у зв»язку із затримкою термінів виплати в розмірі 3450 грн.31 коп. Рішенням Апеляційного суду Чернігівської області від 16.02.2016р. рішення частково змінено.(а.с.135-139,140-143 )

Згідно ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього кодексу.

Згідно ч. 4 цієї ж статті доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Відповідно до положень ст.ст. 23, 1167 ЦК України позивач має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення його прав. При цьому, моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається залежно від характеру правопорушення, глибини душевних страждань, ступеня вини відповідача, який завдав моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування.

Розмір відшкодування визначається судом з урахуванням суті позовних вимог, характеру діяння особи, яка заподіяла шкоду, фізичних чи моральних страждань потерпілого, а також інших негативних наслідків.

Згідно ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Як встановлено в судовому засіданні, в результаті порушення прав позивача на оплату праці відповідач, заподіяв позивачу моральну шкоду, яка полягає в нанесенні моральних страждань від неможливості отримати зароблені кошти, і як наслідок, неможливості утримувати дитину, відсутності коштів на лікування. Позивач був змушений докладати значні зусилля для організації свого життя, весь час турбуватись про те, як забезпечити нагальні потреби сім'ї. Розраховуючи на значну суму зароблених коштів, але не маючи можливості отримати їх, позивач був змушений просити в борг на будь-яких умовах.

Судом встановлено , що Рішенням Апеляційного суду Чернігівської області від 16.02.2016р. досліджувалось питання стягнення моральної шкоди внаслідок незаконного звільнення (а.с.142 зв.), яке пов»язане з зміною істотних умов праці та скороченням штату.

При цьому, виходячи з обставин справи, суд вважає, що розмір моральної шкоди, завданої позивачу в сумі 41 000грн. значно завищений і з відповідача на користь позивача підлягає стягненню моральна шкода в сумі 1200,00 грн. за порушення трудових прав , поновлених судом , а саме стягнення заборгованості по заробітній платі за виконання обов»язків тимчасово відсутнього начальника відділу , компенсації втрати частини доходів у зв»язку із затримкою термінів виплати .

При таких обставинах позов підлягає задоволенню частково.

Оскільки позивачка була звільнена від сплати судового збору на підставі Закону України «Про судовий збір», з відповідача на користь держави підлягає стягненню сума судового збору 243,60 грн. , відповідно до ст..88 ЦПК України.

Керуючись ст.. 23 ЦК України , ст.237-1 КЗпП України, ст ст.10,11,60,209, 212,213 ЦПК України , суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "ПРАВЕКС-БАНК" про стягнення моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "ПРАВЕКС-БАНК" на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 1200 грн.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "ПРАВЕКС-БАНК" на користь держави судовий збір в розмірі 243 грн.60 коп.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м.Києва через Печерський районний суд м.Києва протягом десяти днів з дня проголошення.

Суддя Остапчук Т.В.