У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2 вересня 2016 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Луспеник Д.Д., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 31 березня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 20 липня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення суми,

в с т а н о в и в:

У січні 2016 року ОСОБА_2 звернулася до суду із указаним позовом, посилаючись на те, що вироком Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 9 жовтня 2013 року, який набрав законної сили, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 визнано винними у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, та призначено кримінальне покарання. Указаним вироком суду задоволено її цивільний позов про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої злочином, і стягнуто з відповідачів у солідарному порядку 252 832 грн майнової шкоди і 10 тис. грн моральної шкоди.

ОСОБА_2 зазначала, що оскільки відповідачі несвоєчасно виконують вирок суду в частині відшкодування майнової та моральної шкоди завданої злочином, просила суд на підставі ст. 625 ЦК України стягнути з ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 солідарно інфляційні витрати у розмірі 165 815 грн, та три відсотки річних за порушення виконання зобов'язання у розмірі 17 702 грн.

Рішенням Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 31 березня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 20 липня 2016 року, у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2, просить оскаржувані судові рішення скасувати, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, та ухвалити нове рішення про задоволення прозову.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Зі змісту оскаржуваних судових рішень й доданих до касаційної скарги матеріалів убачається, що скарга є необґрунтованою і наведені у ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності зазначених судових рішень.

Відмовляючи у задоволенні позову, суди на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України), дійшли правильного висновку про те, що положення ст. 625 ЦК України не підлягають застосуванню до спірних правовідносин, оскільки зазначеною нормою права визначено загальні правила відповідальності за порушення грошового зобов'язання, її дія поширюється на всі види грошових зобов'язань, якщо інше не передбачено спеціальними нормами, що регулюють суспільні відносини з приводу виникнення, зміни чи припинення окремих видів зобов'язань. Дія цієї статті поширюється на порушення грошового зобов'язання, яке існувало між сторонами до ухвалення рішення суду. При цьому ч. 5 ст. 11 ЦК України, в якій ідеться про те, що у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки можуть виникати з рішення суду, не дає підстав для застосування положень ст. 625 ЦК України у разі наявності між сторонами деліктних, а не зобов'язальних правовідносин.

Зазначений висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові № 6-2491 цс 15 від 2 березня 2016 року, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів.

Крім того, по суті доводи касаційної скарги стосуються переоцінки доказів, що знаходяться поза межами повноважень суду касаційної інстанції, і на законність судових рішень не впливають.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

У відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення суми за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 31 березня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 20 липня 2016 року відмовити.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ Д.Д. Луспеник