АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/2543/16 Головуючий 1 інст. Глібко О.В.
Справа № 644/2004/16-ц Доповідач - Кісь П.В.
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 квітня 2016 року Апеляційний суд Харківської області у складі:

головуючого, судді - Кіся П.В.,

суддів: - ОСОБА_1,

- ОСОБА_2,

за участю секретаря Прийміч А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 01 березня 2016 року по цивільній справі за заявою ОСОБА_3, зацікавлена особа: Орджонікідзевський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, про встановлення факту батьківства, -

ВСТАНОВИВ:

25.02.2016 року ОСОБА_3 звернулася до суду з заявою в якій просила встановити факт батьківства ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, відносно її доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

В обґрунтування заяви ОСОБА_3 вказувала, що з 2007 року вона проживала однією сімєю з ОСОБА_4 без реєстрації шлюбу, а 17 травня 2011 року народила від фактичних шлюбних відносин з ним доньку ОСОБА_5, батьки якої за її заявою були записані під час реєстрації в органах РАГСу у відповідності до ч.1 ст.135 СК України. ОСОБА_4 визнавав ОСОБА_5 своєю донькою і постійно спілкувався з нею, однак у звязку з труднощами у вихованні доньки переїхав до свого рідного брата.

05 травня 2015 року ОСОБА_4 був мобілізований на військову службу у лави Національної гвардії України, а 10 листопада 2015 року несподівано помер, заяву про визнання ОСОБА_5 донькою подати не встиг, хоча мав намір це зробити.

В заяві ОСОБА_3 вказувала, що встановлення факту батьківства їй необхідно для призначення пенсії у звязку із втратою годувальника, оскільки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, загинув 10 листопада 2015 року.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 01 березня 2016 року відмовлено у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_3 за п.4 ст.256 ЦПК України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати ухвалу суду, вважаючи її необґрунтованою та такою, що постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права, а також при невідповідності висновків суду обставинам справи, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції..

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначає, що суд першої інстанції безпідставно вважав, що з її заяви вбачається спір про право, що нічиїх інтересів ця справа не зачіпає, що встановлення факту батьківства ОСОБА_4 на зачіпає інтереси спадкоємців ні його брата ОСОБА_6, як це безпідставно вважав суд, а ні його матері, оскільки ОСОБА_4 за життя не придбав ніякого нерухомого або рухомого майна, грошей на банківських рахунках у нього також немає, а отже не має за чого судитися у позовному провадженні.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_3 апеляційну скаргу підтримала і просила її задовольнити, вказуючи, що немає підстав для звернення у позовному провадженні, оскільки вирішення її заяви про встановлення факту батьківства нічиїх інтересів не зачіпає.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення заявника, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за таких підстав.

Постановляючи ухвалу 01 березня 2016 року, суд першої інстанції виходив з того, що зі змісту заяви вбачається спір про право, а відтак, відповідно до ч.4 ст.256 ЦПК України, у відкритті провадження за заявою ОСОБА_3 про встановлення батьківства має бути відмовлено.

Апеляційний суд погоджується з ухвалою суду, так як вона постановлена у відповідності із законом.

Так, дійсно, як вказує ОСОБА_3, п.1 ч.1 ст.256 ЦПК України і ч.1 ст.130 СК України, передбачає можливість встановлення факту батьківська за рішенням суду в порядку окремого провадження.

Разом з тим, частиною 4 ст.256 ЦПК України передбачено, що у тому разі, коли з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, суддя відмовляє у відкритті провадження.

Викладені в апеляційній скарзі доводи ОСОБА_3 в тій частині, що ОСОБА_4 за життя не придбав у власність рухоме та нерухоме майно, не має грошей на банківських рахунках, що брат і мати ОСОБА_4 не мають претензій щодо спадщини у звязку з відсутністю спадкового майна, висновок суду про наявність спору про право не спростовують і не свідчить про наявність підстав для скасування ухвали.

Крім того, згідно заяви ОСОБА_3, метою встановлення факту батьківства є призначення пенсії у звязку із втратою годувальника в період проходження ним військової служби.

Законом України «Про загальнообовязкове пенсійне страхування» передбачено призначення пенсії дитині у звязку з втратою годувальника, Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» і Порядком призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобовязаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України №975 від 25.12.2013 року (із наступними змінами та доповненнями), передбачено виплату одноразової допомоги членам сімей, батькам та утриманцям загиблого військовослужбовця, а також пенсійне забезпечення.

Саме ті установи, на які законом покладено функції виплати пенсії у випадку загибелі годувальника та виплати одноразової допомоги у випадку загибелі військовослужбовця і які, у разі задоволення вимог ОСОБА_3, повинні здійснювати відповідні платежі, і мають бути зазначені відповідачами у заправі за відповідним позовом ОСОБА_3

Намагання заявника обійти вимоги процесуального закону щодо виду цивільного судочинства, передбачені ч.4 ст.256 ЦПК України, лише ускладнюють вирішення зазначених заявником питань, оскільки вказані вище органи, у разі вирішення справи без їх залучення у якості відповідачів, мають право на апеляційне оскарження такого судового рішення з вимогою його скасування з підстав, передбачених ч.6 ст.234, ч.4 ст.256, ст.310 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.303, 304, п.1ч.2 ст.307, п.1 ст.312, ст.ст.308, 313-315, 317, 319, 324 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 01 березня 2016 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення, в касаційному порядку може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий П.В. Кісь

Судді: І.С. Кіпенко

ОСОБА_2