Провадження № 2/344/1710/16
У Х В А Л А

13 квітня 2016 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді Польської М.В.

секретаря Дзюбак Х.Б.

за участю позивача-відповідача ОСОБА_1Г,, відповідачів-позивачів ОСОБА_2І, ОСОБА_3, представника відповідачів-позивачів ОСОБА_4,

розглянувши у судовому засіданні в приміщенні Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області заяву позивача-відповідача про відвід судді у цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання частки померлого у спільному сумісному майні, про встановлення факту проживання однією сімєю, визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, виключення 1/2 частини квартири із спадкового майна, визнання права власності на 1/2 частину квартири та за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання квартири та всього майна в ній особистою приватною власністю ОСОБА_5, померлого 10.12.2014 року обєднаних в одне провадження, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 21.09.2015 року звернулася до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання частки померлого у спільному сумісному майні, про встановлення факту проживання однією сімєю, визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, виключення 1/2 частини квартири із спадкового майна, визнання права власності на 1/2 частину квартири.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 03.03.2016 року було обєднано в одне провадження позовні вимоги за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання частки померлого у спільному сумісному майні, про встановлення факту проживання однією сімєю, визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, виключення 1/2 частини квартири із спадкового майна, визнання права власності на 1/2 частину квартири справи № 344/14084/15-ц (провадження №2/344/1710/16) і вимоги цивільної справи №344/855/16-ц (провадження № 2/344/2523/16) за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання квартири та всього майна в ній особистою приватною власністю ОСОБА_5, померлого 10.12.2014 року.

18.03.2016 року позивач-відповідач заявила клопотання про відвід судді Польської М.В.

У судовому засіданні ОСОБА_1 підтримала заяву про відвід судді Польської М.В. з підстав, на її думку, порушення суддею Польською М.В. процесуального законодавства при прийнятті зустрічного позову ОСОБА_2 та ОСОБА_3, образ зі сторони відповідачів у сторону позивача під час судового засідання 03.03.2016 року та не реагування судді на це, а також те, що між стороною відповідачів та суддею існує зговір по даній справі.

Відповідачі-позивачі та їх представник заперечили проти задоволення заяви про відвід суду, мотивуючи тим, що підстави для відводу судді є надуманими та необгрунтованими.

На підставах, зазначених у статтях 20, 21 і 22 ЦПК України, судді, секретарю судового засідання, експерту, спеціалісту, перекладачу може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у справі. Відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим до початку з'ясування обставин у справі та перевірки їх доказами. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) стало відомо після початку з'ясування обставин у справі та перевірки їх доказами.

Розглядаючи дану заяву, суд звертає увагу на наступне.

25.01.2016 року було подано зустрічну позовну заяву ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання майна особистою приватною власністю померлого та визнання права власності за позивачами на 1/2 частку майна. Ухвалою 27.01.2016 року дана позовна заява залишена без руху з наданням строку 5 днів для виправлення недоліків. 08.02.2016 року було виправлено ряд недоліків, зменшено вимоги, подано клопотання про визначення остаточного розміру судового збору в подальшому та клопотання про обєднання двох цивільних справ.

09.02.2016 року ухвалою суду прийнято до провадження позовну заяву (не як зустрічну) ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання квартири та всього майна в ній особистою приватною власністю ОСОБА_5, померлого 10.12.2014 року та призначено до розгляду на 03.03.2016 року.

В судовому засіданні 03.03.2016 року у справі №344/14084/15-ц було розглянуто клопотання про обєднання в одне провадження позовів ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання частки померлого у спільному сумісному майні, про встановлення факту проживання однією сімєю, визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, виключення 1/2 частини квартири із спадкового майна, визнання права власності на 1/2 частину квартири та позову ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання квартири та всього майна в ній особистою приватною власністю ОСОБА_5, померлого 10.12.2014 року, та обєднано ухвалою суду від 03.03.2016 року дві цивільні справи в одне провадження.

Тому викладені в заяві про відвід допущені судом, на думку позивача, порушення щодо прийняття і обєднання справ, не є обгрунтованими.

Щодо нереагування суддею Польською М.В. на некоректну поведінку протележної сторони ОСОБА_2, ОСОБА_3 по відношенню до ОСОБА_1, то суд робив неодноразово зауваження щодо коректної поведінки сторін одне до одного.

Також є безпідставним припущенням заявниці про те, що між судом та стороною відповідачів-позивачів існують будь-які домовленості чи зговір, зокрема і на підставі того факту, що ухвалою слідчого судді Польської М.В. було відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_1 (поданої в порядку ст.. 303 КПК України) на бездіяльність прокурора по внесенню до ЄРДР відомостей про кримінальне правопорушення.

Окрім того, суд звертає увагу що в судовому засіданні 03.03.2016 року отримано пояснення усіх учасників процесу по справі, а заява про відвід подана 18.0.2016 року. В той час, як ч. 3 ст. 23 ЦПК України передбачено, що відвід повинен бути заявленим до початку зясування обставин у справі та перевірки їх доказами.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що в задоволенні відводу слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 20-24, 209, 210 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні заяви позивача-відповідача ОСОБА_1 про відвід судді Польської М.В. - відмовити.

Судовий розгляд продовжити в тому ж складі суду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Польська М.В.