Справа № 152/663/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 травня 2016 року Шаргородський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Соколовської Т.О.

при секретарі Годованюк І.Л.

з участю позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представника третьої особи

Органу опіки та піклування

Шаргородської РДА Одудовського С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Шаргороді, в залі суду справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, з залученням третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на стороні позивача Органу опіки та піклування Шаргородської районної державної адміністрації Вінницької області, Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Шаргородського районного управління юстиції Вінницької області про скасування усиновлення,

В С Т А Н О В И В :

25.04.2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 (треті особи, які не заявляють самостійних вимог на стороні відповідача Орган опіки та піклування Шаргородської районної державної адміністрації Вінницької області, Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Шаргородського районного управління юстиції Вінницької області) про скасування усиновлення.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у неї народилася донька ОСОБА_5, матір'ю якої є вона - ОСОБА_6, а батьком - ОСОБА_7, з яким на той час вона перебувала у зареєстрованому шлюбі. Після розірвання шлюбу з ОСОБА_7, 11.05.2012 року вона уклала шлюб з ОСОБА_2 , після реєстрації шлюбу вони проживали разом в будинку її матері ОСОБА_8 по АДРЕСА_1. Між її донькою та ОСОБА_2 склались теплі сімейні стосунки і рішенням Шаргородського районного суду Вінницької області від 28.08.2013 року ОСОБА_2 оголошено усиновлювачем ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та усиновлено ОСОБА_2 ОСОБА_5 Змінено прізвище та по батькові ОСОБА_5 на ІНФОРМАЦІЯ_9. Внесено зміни до актового запису про народження №12 від 21.07.2006 року, що складений виконавчим комітетом Гибалівської сільської ради Шаргородського району Вінницької області, батьком дитини записано ОСОБА_2. Однак, сімейне життя з відповідачем у них не склалось і рішенням Шаргородського районного суду Вінницької області від 03.04.2015 року їхній шлюб розірвано. ОСОБА_2 з грудня 2014 року з сім'єю не проживає, не піклується про духовний та фізичний розвиток дитини, не цікавить її успіхами у навчанні, не надає жодної матеріальної допомоги на її утримання. В даний час у відповідача є інша сім'я, вона також має іншого чоловіка і донька проживає разом із нею та чоловіком.

Просить скасувати усиновлення неповнолітньої ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки та жительки АДРЕСА_1 усиновлювачем ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженцем с. Козлівка Шаргородського району Вінницької області, жителем АДРЕСА_2. Поновити актовий запис про народження №12 від 21 липня 2006 року складений виконавчим комітетом Гибалівської сільської ради Шаргородського району Вінницької області, змінити прізвище дитини з "ІНФОРМАЦІЯ_9" на "ОСОБА_5", батьком дитини записати ОСОБА_7, в графі "по батькові" зазначити "ОСОБА_5", дату та місце народження залишити без змін.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримала позовні вимоги, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов визнав, не заперечував щодо скасування усиновлення.

Представник третьої особи Органу опіки та піклування Шаргородської районної державної адміністрації Вінницької області Одудовський С.В. в судовому засіданні не заперечував щодо задоволення позову про скасування усиновлення, оскільки у кожного із сторін є інша сім'я, відповідач не підтримує жодних стосунків із дитиною, не цікавиться її життям, матеріально не забезпечує.

Представник третьої особи Шаргородського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Вінницькій області в судове засідання не з'явився, але від начальника Шаргородського районного відділу ДРАЦС Магдалюк Л.В. надійшла заява про розгляд справи у відсутності представника ДРАЦС.

За таких обставин, суд, вислухавши думку учасників судового розгляду, вважає за можливе розглянути справу у відсутності представника Шаргородського районного відділу ДРАЦС.

Батько малолітньої дитини ОСОБА_5 - ОСОБА_7 в судовому засіданні не заперечував відносно задоволення позовної заяви ОСОБА_1 про скасування усиновлення його дитини. При цьому, судом ОСОБА_7 роз'яснено правові наслідки скасування усиновлення, передбачені ст. 239 СК України, які йому зрозумілі.

Малолітня дитина ОСОБА_5 в судовому засіданні не заперечувала щодо скасування усиновлення її ОСОБА_2, так як він з нею не проживає, жодних стосунків не підтримує, не цікавиться її життям. Малолітня дитина ОСОБА_5 також повідомила суду, що вона не заперечує щодо скасування усиновлення ОСОБА_2, і має бажання, щоб їй було присвоєно прізвище, ім'я, по батькові, які вона мала до усиновлення.

На час розгляду справи в суді дитині виповнилося повних 9 років (а.с.10).

Вирішуючи спір, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_7 Від даного шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народилася донька ОСОБА_5.

Рішенням Шаргородського районного суду Вінницької області від 06.11.2009 року шлюб між ОСОБА_7 та ОСОБА_6 розірвано (а.с.43).

Після розірвання шлюбу з ОСОБА_7, позивачка 11.05.2012 року уклала шлюб з ОСОБА_2

Рішенням Шаргородського районного суду Вінницької області від 28.08.2013 року ОСОБА_2 оголошено усиновлювачем ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та усиновлено ОСОБА_2 ОСОБА_5 Змінено прізвище та по батькові ОСОБА_5 на ІНФОРМАЦІЯ_9. Внесено зміни до актового запису про народження №12 від 21.07.2006 року, що складений виконавчим комітетом Гибалівської сільської ради Шаргородського району Вінницької області і батьком дитини записано ОСОБА_2 (а.с. 10,15-17).

Через два роки перебування у шлюбі, сім'я розпалася.

Рішенням Шаргородського районного суду Вінницької області від 03.04.2015 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_11 розірвано (а.с.7).

Сторони створили інші сім'ї (а.с.13,14).

Відповідач не спілкується з дитиною, не піклується про її духовний та фізичний розвиток, не цікавить успіхами у навчанні, не надає матеріальної допомоги, не бажає в подальшому бути усиновлювачем.

22.12.2015 року позивачка уклала шлюб з ОСОБА_12 (а.с13) і малолітня ОСОБА_5 проживає разом із ними.

19.02.2016 року органом опіки і піклування Шаргородської РДА надано висновок №01.1-38/539 про доцільність скасування усиновлення ОСОБА_2 малолітньої дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, оскільки дане усиновлення суперечить інтересам малолітньої дитини та не забезпечує їй сімейного виховання (а.а.24-25).

Установленим судом фактам відповідають сімейні відносини, які регулюються ст.ст. 238, 239 Сімейного Кодексу України, Конвенцією про права дитини 1989 року, Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року "Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 Конвенції" і є частиною національного законодавства України.

Згідно статтей 3,18 Конвенції про права дитини 1989 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року, яка набрала чинності для України з 11.09.1997 року і відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства, передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку належним і безстороннім судом, встановленим законом.

Зокрема, у п.33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 року у справі "Христов проти України" суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч.1 ст.6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав.

Виходячи з принципу процесуальної рівності сторін і враховуючи обов'язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, в судовому засіданні досліджено кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів (п.27 Постанови ПВС України від 12.06.2009 року №2 "Про практику застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції").

Частиною 3 ст. 10, ст.ст. 57 - 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Засобами доказування у цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивач ОСОБА_1 надала суду належні та допустимі докази доцільності скасування усиновлення на підставі п.1 ч.1 ст.238 СК України, такі як: свідоцтво про народження малолітньої ОСОБА_5; свідоцтво про одруження позивача ОСОБА_1 з ОСОБА_2; рішення Шаргородського районного суду Вінницької області від 28.08.2013 року у цивільній справі № 152/1767/13-ц за заявою ОСОБА_2 про усиновлення; свідоцтво про розірвання шлюбу з ОСОБА_2; свідоцтво про одруження з ОСОБА_12; висновок органу опіки і піклування Шаргородської РДА від 19.02.2016 року №01.1-38/539 про доцільність скасування усиновлення ОСОБА_2 малолітньої дитини ОСОБА_5; довідку виконкому Гибалівської сільської ради Шаргородського району Вінницької області № 422 від 08.02.2016 року, із якої вбачається, що малолітня ОСОБА_5 проживає разом зі своєю матір'ю ОСОБА_1 в АДРЕСА_1; акт обстеження матеріально - побутових умов проживання малолітньої дитини ОСОБА_5

Суд визнає достовірність цих доказів з урахуванням того, що вони відповідають і не суперечать поясненням сторін, висновку органу опіки і піклування Шаргородської РДА, узгоджуються між собою і не викликають сумніву у суда.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі "Бочаров проти України" (остаточне рішення від 17 червня 2011 року) суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом". Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів.

Статтею 238 Сімейного кодексу України встановлено, що усиновлення може бути скасоване за рішенням суду, якщо, зокрема: воно суперечить інтересам дитини, не забезпечує їй сімейного виховання.

Відповідно до ст. 239 СК України у разі скасування усиновлення припиняються на майбутнє права та обов'язки, що виникли у зв'язку з усиновленням між дитиною та усиновлювачем і його родичами. У разі скасування усиновлення відновлюються права та обовязки між дитиною та її батьками, іншими родичами за походженням.

Усиновлення скасовується від дня набрання чинності рішенням суду ( ч.4 ст.238 СК України).

Судом виконано вимоги ст.239 СК України і з'ясовано згоду дитини на скасування усиновлення, оскільки вона, на думку суду, у зв'язку із віком - повних 9 років - може усвідомлювати факт скасування усиновлення та його наслідки. При цьому, судом встановлено, що дитина надає згоду на скасування усиновлення її ОСОБА_2, і бажає, щоб їй було присвоєно прізвище, ім'я, по батькові, які вона мала до усиновлення. Дитині судом у доступній для її віку формі було роз'яснено правові наслідки скасування усиновлення, передбачені ст. 239 СК України, які їй зрозумілі і яких вона бажає.

Таким чином, суд, дослідивши всі обставини даного цивільно - правового спору, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв'язку прийшов до висновку, що скасування усиновлення малолітньої дитини ОСОБА_5 відповідачем ОСОБА_2 як такого, що суперечить інтересам дитини, не забезпечує їй сімейного виховання є виправданим та доцільним, відповідатиме найвищим інтересам дитини, п. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка захищає право дитини на сімейне життя і виховання, збереження сімейних зв'язків. При цьому, суд керується рішеннями Європейського суду з прав людини, у яких, зокрема, зазначено, що "… якщо встановлено існування сімейних зв'язків, держава має діяти у такий спосіб, що буде розрахований на те, щоб дати таким зв'язкам розвиватися" (п. 83 рішення у справі "Гаазе проти Німеччини" від 08 квітня 2014 року); "… розірвання сімейних зв'язків означає позбавлення дитини її коріння, а це можна виправдати лише за виняткових обставин… відповідне рішення має підкріплюватися достатньо переконливими і зваженими аргументами на захист інтересів дитини…" (п. 49 рішення у справі "Савіни проти України" від 18 грудня 2008 року).

Виходячи з наведеного та керуючись ст.ст. 3,8 Конвенції про права дитини 1989 року, ст.ст. 6,8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року, ст.ст. 3, 10, 11,15, 60, 212 - 215 ЦПК України, ст. ст. 238, 239 Сімейного кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, з залученням третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на стороні позивача Органу опіки та піклування Шаргородської районної державної адміністрації Вінницької області, Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Шаргородського районного управління юстиції Вінницької області про скасування усиновлення - задовольнити.

Скасувати усиновлення малолітньої дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки та жительки АДРЕСА_1 усиновлювачем ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженцем с. Козлівка Шаргородського району Вінницької області, зареєстрований АДРЕСА_2.

Поновити актовий запис №12 від 21 липня 2006 року, складений виконавчим комітетом Гибалівської сільської ради Шаргородського району Вінницької області. Присвоїти дитині ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 прізвища "ОСОБА_5" та по батькові "ОСОБА_5", які вона мала до усиновлення. Батьком дитини записати ОСОБА_7, дату та місце народження дитини залишити без змін.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Вінницької області через Шаргородський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Т.О. Соколовська