1Справа № 335/6847/13-ц 4-с/335/40/2016
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2016 року Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя

у складі: головуючого судді Апаллонової Ю.В.

при секретарі Кудряшовій Ю.І.

за участю: заявника ОСОБА_1

представника заінтересованої особи ОСОБА_2

розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження, заінтересовані особи державний виконавець Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції ОСОБА_3, Концерн «МТМ»,

ВСТАНОВИВ:

27.04.2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду із вказаною скаргою, у якій просила суд поновити строк звернення до суду із скаргою та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження від 15.02.2016 року.

В обґрунтування скарги заявник зазначив, що за рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя, що набрало законної сили 21.02.2014 року, зі скаржника ОСОБА_1 встановлено стягнути на користь Концерну «Міські теплові мережі» заборгованість за комунальні послуги у сумі 3 496,66 грн. На виконання вказаного рішення суду було видано виконавчий лист № 335/6847/13-ц, який стягувач пред'явив на виконання до Орджонікідзевського відділу ДВС Запорізького міського управління юстиції вже після закінчення строку пред'явлення виконавчого листа до виконання. Постановою державного виконавця Орджонікідзевського відділу ДВС про відкриття виконавчого провадження від 15.02.2016 року було відкрито виконавче провадження № 50143361 щодо примусового виконання вказаного рішення суду за даним виконавчим документом.

Окрім того, зазначала, що щось схоже на постанову про відкриття виконавчого провадження вона отримала 26.02.2016 року. У зв'язку з тим, що надісланий документ не мав всіх ознак виконавчого документа згідно чинного законодавства (не було реєстраційного електронного номера провадження, був відсутній супровідний лист, попередження про оплату боргу самостійно і реквізити для оплати та багато іншого) вона, перш ніж подавати скаргу в судовому порядку, вважаючи, що це просто помилка, спершу зателефонувала до виконавчої служби для з'ясування інформації (результату це не дало, окрім номера провадження) та написала лист на ім'я керівника про виправлення такої помилки, якщо така була. Звернутися зі скаргою до суду в межах встановленого законом строку не мала можливості оскільки, працюючи помічником адвоката, ввечері 29.02.2016 року одразу виїхала до міста Києва для проходження практики на підприємстві з метою підвищення кваліфікації та участі у практикумах та проведенні семінарів для працівників підприємства. У відрядженні знаходилась з 29.02.2016 року по 10.04.2016 року.

При цьому відповідь на свій лист отримала лише 25.04.2016 року та остаточно зрозуміла, що виконавче провадження таки було відкрите 15.02.2016 року та, що це була не помилка, а пряме порушення її прав та інтересів, відтак, просила суд поновити строк звернення до суду зі скаргою.

В судовому засіданні заявник у повному обсязі підтримав доводи, викладенні у скарзі, просить скаргу задовольнити та поновити строк звернення до суду із вказаною скаргою.

Представник Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції, державний виконавець Петренко О.С. у судове засідання не зявився про час та місце розгляду скарги повідомлений належним чином.

Заінтересована особа - представник стягувача у судовому засіданні проти задоволення скарги заперечує, зазначаючи, що оскільки 03.04.2015 року стягувачу було відмовлено у відкритті виконавчого провадження, а відтак строк предявлення до виконання перервався, підстав для задоволення скарги не вбачається.

Суд, зясувавши позицію учасників процесу, вивчивши матеріали справи, оцінивши всі представлені докази в сукупності, виходячи із меж заявлених вимог, приходить до наступних висновків.

Згідно ч. 1 ст. 384 ЦПК України, скаргу може бути подано до суду безпосередньо або після оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби до начальника відповідного відділу державної виконавчої служби.

Згідно ч. 2 ст. 384 ЦПК України, скарга подається до суду, який видав виконавчий документ.

Відповідно ч. 1 ст. 385 ЦПК України, скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод.

Стаття 385 ЦПК встановлює строки для реалізації права на звернення до суду заінтересованої особи зі скаргою на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або інших посадових осіб органів державної виконавчої служби у зв'язку з примусовим виконанням судових рішень, які за своєю правовою природою є імперативними.

Правило про те, що скаргу може бути подано до суду в десятиденний строк з дня, коли особа дізналась або повинна була дізнатись про порушення її прав або свобод, є загальним.

Відповідно до ч.1 ст.73 ЦПК України, суд поновлює або продовжує строк, встановлений відповідно законом або судом, за клопотанням сторони або іншої особи у разі його пропущення з поважних причин.

Так, рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя, що набрало законної сили 21.02.2014 року, з ОСОБА_1 стягнуто на користь Концерну «Міські теплові мережі» заборгованість за комунальні послуги у сумі 3 496,66 грн. На виконання вказаного рішення суду було видано виконавчий лист № 335/6847/13-ц, який стягувач пред'явив на виконання до Орджонікідзевського відділу ДВС Запорізького міського управління юстиції вже після закінчення строку пред'явлення виконавчого листа до виконання. Постановою державного виконавця Орджонікідзевського відділу ДВС про відкриття виконавчого провадження від 15.02.2016 року було відкрито виконавче провадження № 50143361 щодо примусового виконання вказаного рішення суду за даним виконавчим документом.

Звертаючись зі скаргою на постанову про відкриття виконавчого провадження ОСОБА_1 зазначає, що звернутися зі скаргою до суду в межах встановленого законом строку не мала можливості оскільки, працюючи помічником адвоката, ввечері 29.02.2016 року одразу виїхала до міста Києва для проходження практики на підприємстві з метою підвищення кваліфікації та участі у практикумах та проведенні семінарів для працівників підприємства. У відрядженні знаходилась з 29.02.2016 року по 10.04.2016 року, про що свідчить відповідна довідка від 20.04.2016 року ТОВ «ТД «Екопрінт».

При цьому відповідь на свій лист від 29.02.2016 року отримала лише 25.04.2016 року, з якого і дізналася, що виконавче провадження щодо неї було відкрито 15.02.2016 року, тобто також поза межами десятиденного строку, встановленого законодавством для оскарження дій ДВС, що суд визнає поважною причиною пропуску строку на її оскарження.

Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Таким чином, з точки зору дотримання прав заявника на доступ до правосуддя, проголошеного ст. 55 Конституції та ст. 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод суд вважає за необхідне поновити ОСОБА_1 строк на звернення до суду із даною скаргою.

Перевіривши обставини справи і вимоги заявника суд вважає, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що постановою державного виконавця Орджонікідзевського відділу ДВС ОСОБА_3 про відкриття виконавчого провадження від 15.02.2016 року було відкрито виконавче провадження № 50143361 щодо примусового виконання рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя, що набрало законної сили 21.02.2014 року, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Концерну «Міські теплові мережі» заборгованість за комунальні послуги у сумі 3 496,66 грн. та витрати по сплаті судового збору 229,40 грн.

Як вбачається із копії виконавчого листа № 335/6847/13-ц, заочне рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 22.11.2013 року набрало законної сили 21.02.2014 року, строк предявлення до виконання встановлений у виконавчому листі 21.02.2015 року.

20.02.2015 року Концерном «МТМ» до Орджонікідзевського ВДВС ЗМУЮ було подано заяву про примусове виконання виконавчого листа №335/6847/13-ц , а 03.04.2015 року головним державним виконавцем Лазарок О.А. було відмовлено у відкритті виконавчого провадження з підстав, передбачених п.6 ч.1 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження».

15.09.2015 року Концерн «МТМ» повторно звернувся до Орджонікідзевського ВДВС ЗМУЮ з заявою про примусове виконання виконавчого листа №335/6847/13-ц, і тільки 15.02.2016 року виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №335/6847/13-ц було відкрито.

Згідно із ч. 1 ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження» (надалі- Закон) примусове виконання рішень в Україні покладається на Державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України.

Строк пред'явлення до виконання виконавчого документу (виданого на підставі судового рішення) встановлено в один рік з наступного дня після набрання рішенням законної сили (ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження»).

Згідно до ст. 23 Закону України "Про виконавче провадження" строки пред'явлення виконавчого документа до виконання перериваються:

1) пред'явленням виконавчого документа до виконання;

2) частковим виконанням рішення боржником;

3) наданням судом, який видав виконавчий документ, відстрочки або розстрочки виконання рішення.

Після переривання строку пред'явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується.

Відповідно до ст. ст. 24, 25, 26 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, у протилежному випадку державний виконавець відмовляє у прийнятті до провадження виконавчого документа, так як строк пред'явлення для примусового виконання закінчився, про що виносить відповідну постанову.

Стягувач, який пропустив строк пред'явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутись із заявою про поновлення пропущеного строку до суду, який видав відповідний документ, або до суду за місцем виконання.

Стаття 23 Закону України «Про виконавче провадження» передбачає підстави для переривання строку давності пред'явленням виконавчого документа до виконання, при цьому, ч. 2 ст. 23 Закону чітко визначає, що вищезазначений строк пред'явлення переривається і поновлюється, а не починається спочатку (ухвала Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10.06.2015 року №6-9020св15).

Таким чином, доводи стягувача, що подання виконавчого документу до ДВС 20.02.2015 року, пролонгувало строк пред'явлення виконавчого документа до виконання до 20.02.2016 року, є безпідставними.

Статтею 18 Закону України "Про виконавче провадження" визначено вимоги до виконавчого документа.

Із системного аналізу положень ст. ст. 18, 19, 23, 25 Закону України "Про виконавче провадження" суд дійшов висновку, що умовами прийняття виконавчого документа до виконання є: наявність заяви стягувача, відповідність виконавчого документа вимогам закону; дотримання стягувачем строків пред'явлення виконавчого документа до виконання.

Переривання строку давності предявлення виконавчого документа до виконання можливо лише за умови, що вказаний строк на момент предявлення виконавчого документа до виконання не минув. Відтак, норми ч. 1 ст. 23 Закону застосовуються тоді, коли строк предявлення виконавчого документа обчислений відповідно до вимог ст. 22 Закону, ще фактично не минув або, хоча фактично і закінчився, був поновлений судом за заявою стягувача, відповідно до ч. 2 ст.24 Закону і після його поновлення перебіг строку продовжився. ухвала Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10.06.2015 року №6-9020св15).

Як зазначалося вище, рішення суду набрало законної сили 21.02.2014 року, строк пред'явлення до виконання виконавчого листа був встановлений до 21.02.2015 року. В межах строку пред'явлення виконавчого листа до виконання, зокрема у передостанній день перебігу строку 20.02.2015 року (відповідно до ст.70 ЦПК України він закінчується 21.02.2015 р о 24 години) стягувач звернувся до відділу ДВС із заявою про відкриття виконавчого провадження та прийняття до виконання виконавчого листа.

Постановою державного виконавця державного виконавця Орджонікідзевського ВДВС Запорізького МУЮ від 03.04.2015 року було відмовлено у відкритті виконавчого провадження, з тих підстав, що в у виконавчому документі відсутній ідентифікаційний номер боржника. Якщо брати до уваги звернення стягувача до ДВС 20.02.2015 року в передостанній день предявлення виконавчого документа до виконання, то передбачений законом строк пред'явлення перервався на період з 20.02.2015 року по 03.04.2015 року (час перебування виконавчого листа у ДВС та винесення постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження), такий строк не зараховується до строку, відведеного для пред'явлення виконавчого документа до виконання, то з 04.04.2015 року продовжився відлік перерваного строку предявлення виконавчого документа до виконання. Отже, в даному випадку стягувач повинен був пред'явити до виконання виконавчий лист у строк до 05.04.2015 року, тоді як фактично предявив 15.09.2016 року, тобто поза межами річного строку, передбаченого законом.

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі, зокрема, пропуску встановленого строку пред'явлення документів до виконання. Стягувач, який пропустив строк пред'явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення строку пред'явлення до суду, який видав виконавчий документ, або до суду за місцем виконання.

Так, чинним законодавством України визначено порядок дій стягувача при пропущенні строку пред'явлення виконавчого листа до виконання, та передбачено можливість поновлення пропущеного строку. Проте, стягувач наданим йому правом щодо поновлення пропущеного строку пред'явлення виконавчого документа до виконання не скористався.

Окрім того, згідно з ч. 1 ст. 31 вказаного Закону копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження, що державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

У судовому засіданні встановлено, що постанова державного виконавця про відкриття виконавчого провадження в порушення ч. 1 ст.31 Закону була надіслана боржнику простою кореспонденцією.

За викладених обставин, суд приходить до висновку, що вимоги ОСОБА_1 є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, у звязку з чим суд вважає за необхідне скаргу задовольнити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 72, 209-210, 383-385 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк звернення до суду зі скаргою.

Скаргу ОСОБА_1 про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження, заінтересовані особи державний виконавець Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції ОСОБА_3, Концерн «Міські теплові мережі », задовольнити.

Визнати неправомірною та скасувати постанову державного виконавця Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції ОСОБА_3 про відкриття виконавчого провадження від 15.02.2016 року з примусового виконання виконавчого листа №335/6847/13-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь концерну «Міські теплові мережі» суму боргу за послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води у розмірі 3496,66 грн. та витрати по сплаті судового збору 229,40 грн.

На ухвалу суду може бути подана апеляція в апеляційний суд Запорізької області через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів з дня проголошення ухвали.

Суддя: Ю.В.Апаллонова