Справа № 369/8666/16-ц Головуючий у І інстанції Ковальчук Л. М.
Провадження № 22-ц/780/6203/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 56 24.11.2016
РІШЕННЯ

Іменем України

24 листопада 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді - Верланова С.М.,

суддів - Савченка С.І., Білоконь О.В.,

за участю секретаря - Воробей В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18 жовтня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «Київобленерго» про стягнення пені, штрафу та відшкодування моральної шкоди,

В С Т А Н О В И Л А :

У вересні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що 31 березня 2016 року між ним та ПАТ «Київобленерго» укладено договір про приєднання до електричних мереж № К-14-16-0414 та йому видано технічні умови стандартного приєднання до послуг електричних мереж електроустановок, які знаходяться по вул. П.Орлика, 21 у с.Крюківщина. Відповідно до пунктів 3.1.1, 3.1.2 вказаного договору відповідач зобовязався забезпечити у встановленому порядку приєднання обєкта (будівництво та введення в експлуатацію електричних мереж зовнішнього електропостачання обєкта споживача від місця забезпечення потужності до точки приєднання), а також підключити електроустановки позивача по основній схемі електропостачання до електричних мереж протягом 90 днів після введення в експлуатацію обєкта споживача та після оплати вартості приєднання. Позивач вказував, що 31 березня 2016 року він оплатив відповідачу вартість приєднання у розмірі 8136 грн., однак ПАТ «Київобленерго» не виконало взяті на себе зобовязання, чим порушило умови договору. Згідно з пунктом 5.4 зазначеного вище договору за порушення строків виконання зобовязань за договором винна сторона сплачує іншій стороні пеню у розмірі 0,01 відсотка вартості приєднання за кожний день прострочення, а за прострочення понад 30 днів додатково стягується штраф у розмірі 0,01 відсотків від вказаної вартості.

Також позивач зазначав, що бездіяльність ПАТ «Київобленерго» негативно вплинула на звичайний ритм його життя, що позначилося на його психологічному стані та призвело до душевних страждань. Вказував, що з червня 2016 року він неодноразово звертався до ПАТ «Київобленерго» для вирішення спірної ситуації, у звязку з чим змушений був витрачати зайві кошти на дорогу та свій особистий час. Після кожного візиту та спілкування з працівниками ПАТ «Київобленерго» в нього залишалися моральні страждання та нервові хвилювання.

З урахуванням наведеного, позивач просив стягнути з ПАТ «Київобленерго» на свою користь пеню у розмірі 62 грн. 32 коп., штраф у розмірі 0,82 грн. та моральну шкоду у розмірі 2 000 грн.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18 жовтня 2016 року в позові ОСОБА_2 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким його позов задовольнити, посилаючись на неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення судом норм матеріального і процесуального права.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення учасників процесу, які з`явилися в судове засідання, вивчивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно з вимогами ст.214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Оскаржуване рішення суду не в повному обсязі відповідає вказаним вимогам закону.

Відповідно до вимог ст.ст.525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору, відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до положень ст. 25 Закону України «Про електроенергетику» споживачі електричної енергії мають право на приєднання та підключення до електричної мережі, за умови виконання правил приєднання електроустановок до електричних мереж.

Згідно з пунктом 1.2 Правил приєднання електроустановок до електромереж, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики № 32 від 17 січня 2013 року (далі Правила), договір про приєднання до електричних мереж - це письмова домовленість сторін, що є документом встановленої форми, який визначає зміст та регулює правовідносини між сторонами щодо приєднання електроустановок замовника до електричних мереж власника електромереж.

Підключення це виконання комплексу організаційно-технічних заходів з первинної подачі напруги на електроустановку (електроустановки) замовника.

Технічні умови на приєднання до мереж (об'єктів) електроенергетики - це комплекс умов та вимог до інженерного забезпечення об'єкта замовника електричною енергією, які повинні відповідати його розрахунковим параметрам щодо електропостачання, та є невід'ємним додатком до договору про приєднання.

Відповідно до вимог ч.1 ст.1 Закону України «Про електроенергетику» приєднання електроустановки - це надання електропередавальною організацією послуги замовнику із створення технічної можливості для передачі (прийняття) в місце приєднання електроустановки замовника відповідної потужності до електричних мереж електропередавальної організації (у тому числі новозбудованих) електричної енергії необхідного обсягу з дотриманням показників її якості та надійності.

Згідно з пунктом 1.3 Правил, послуга з приєднання надається на підставі договору про приєднання, що укладається за типовою формою. Для отримання проекту договору про приєднання замовник звертається до електропередавальної організації за місцем розташування його електроустановок із заявою про приєднання електроустановки певної потужності та пред'являє паспортний документ.

Судом першої інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 31 березня 2016 року між ОСОБА_2 (замовник) та ПАТ «Київобленерго» (виконавець) був укладений договір про приєднання до електричних мереж № К-14-16-0414 (далі Договір), за умовами якого виконавець послуг забезпечує приєднання електроустановок обєкта замовника (будівництво, реконструкція, технічне переоснащення та введення в експлуатацію електричних мереж зовнішнього електропостачання обєкта замовника від місця забезпечення потужності до точки приєднання) відповідно до схеми зовнішнього електропостачання і проектної документації та здійснює підключення об`єкта замовника до електричних мереж на умовах цього договору (а.с.4-5).

Згідно з пунктами 1.1, 13 договору, до електричних мереж виконавця послуг або іншого власника мереж приєднується: житловий будинок за місцем розташування замовника: Крюківщинська сільська рада, кадастровий номер земельної ділянки 322248400:02:002:5318. Точка приєднання встановлюється на вихідних клемах розрахункового обліку, встановленому в ящику обліку на останньому елементі ЛЕП-0,4кВ проект від РУ-0,4кВ ТП-10/0,4кВ №2823.

По справі встановлено, що 17 березня 2016 року ПАТ «Київобленерго» видало технічні умови стандартного приєднання до електричних мереж електроустановок, відповідно до яких між сторонами було погоджено тип приєднання до електричних мереж, визначено величину максимального розрахункового (прогнозованого) навантаження з урахуванням існуючої дозволеної (приєднаної) потужності 6 кВт (380 В). Вказані технічні умови були підписані позивачем 31 березня 2016 року(а.с.6).

Пунктом 5.4. договору передбачено, що за порушення строків виконання зобовязання за цим договором винна сторона сплачує іншій стороні пеню у розмірі 0,01відсотка вартості приєднання за кожен день прострочення, а за прострочення понад 30 днів додаткового стягується штраф у розмірі 0,01 відсотків від вказаної вартості.

Ухвалюючи рішення в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення пені та штрафу, суд першої інстанції виходив із того, що позивачем не надано доказів того, що ПАТ «Київобленерго» не виконало умови договору про приєднання до електричних мереж. Також суд зазначив, що позивачем не надано належних та допустимих доказів, що в мережі відсутня напруга та підключення електроустановки позивача до електромереж не відбулося.

Однак з такими висновками суду першої інстанції погодитись не можна з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, заперечуючи проти позову ПАТ «Київобленерго» посилалося на те, що позивач не надав довідку про виконання технічних умов на приєднання до електричних мереж , видану власником електричних мереж (а.с.19-22).

Тобто, ПАТ «Київобленерго» не заперечувало, що умови договору про приєднання до електричних мереж ним не виконано, оскільки сам позивач не виконав вимог технічних умов на приєднання до електричних мереж, які були погоджені сторонами.

Суд першої інстанції у порушення ст.ст.213-214 ЦПК України на вказані обставини справи уваги не звернув, у звязку чим дійшов помилкового висновку про відмову у задоволенні позовних вимог про стягнення пені та штрафуз тих підстав, що позивачем не надано доказів невиконання ПАТ «Київобленерго» умов договору про приєднання до електричних мереж.

Вирішуючи позовні вимоги ОСОБА_2 про стягнення пені та штрафу, колегія суддів вважає, що вони не підлягають задоволенню з таких підстав.

Як зазначалось вище, 31 березня 2016 року між ОСОБА_2 (замовник) та ПАТ «Київобленерго» (виконавець) був укладений договір про приєднання до електричних мереж № К-14-16-0414.

Згідно з пунктом 3.1.1 цього договору, ПАТ «Київобленерго» зобовязалось забезпечити в установленому порядку приєднання обєкта замовника (будівництво та введення в експлуатацію електричних мереж зовнішнього електропостачання обєкта замовника від місця забезпечення потужності до точки приєднання) у термін 3 місяці, відповідно до СОУ-Н МЕВ 42.2-:2011 та після виконання замовником зобовязань, визначених пунтком 3.2. цього розділу.

Відповідно до пункту 3.1.2 договору, виконавець послуг зобовязався підключити електроустановки замовника по основній схемі електропостачання до електричних мереж протягом 10 днів після введення в експлуатацію обєкта замовника в порядку, встановленому законодавством у сфері містобудування, та після виконання таких етапів:

-оплати замовником вартості приєднання;

-введення в експлуатацію електричних мереж зовнішнього електропостачання обєкта замовника;

-надання документів, що підтверджують готовність до експлуатації електроустановки обєкта замовника;

-узгодження із замовником акта розмежування балансової належності електроустановок та експлуатаційної відповідальності сторін.

Згідно з пунктом 3.2. договору замовник зобовязаний:

- оплатити на умовах цього договору вартість наданих виконавцем послуг з приєднання електроустановок замовника в точці приєднання (пункт 3.2.1 договору);

- на дату 31 грудня 2016 року ввести в експлуатацію власний обєкт електроустановки зовнішнього забезпечення від точки приєднання до обєкта (пункт 3.2.2 договору).

По справі встановлено, що 31 березня 2016 року ОСОБА_2 оплатив вартість наданих відповідачем послуг з приєднання у розмірі 8 136 грн., що підтверджується копією квитанції від 31 березня 2016 року (а.с.7).

Аналіз вказаних умов договору свідчить про те, що виконання ПАТ «Київобленерго» своїх зобовязань щодо приєднання обєкта замовника у визначений договором тримісячний строк залежить від попереднього виконання ОСОБА_2 своїх зобовязань, визначених пунктом 3.2 договору.

Також виконання ПАТ «Київобленерго» зобовязань щодо підключення електроустановки позивача по основній схемі електропостачання до електричних мереж протягом 10 днів після введення в експлуатацію обєкта замовника в порядку, встановленому законодавством у сфері містобудування залежить від виконання етапів, визначених у пункті 3.1.1 договору.

Матеріали справи не містять доказів, що ОСОБА_2 відповідно до пункту 3.2.2 договору ввів в експлуатацію власний обєкт електроустановки зовнішнього забезпечення від точки приєднання обєкта і таких доказів позивач у порушення вимог ст.57,60 ЦПК України суду не надав.

Також матеріали справи не містять доказів про введення в експлуатацію електричних мереж зовнішнього електропостачання обєкта, надання документів, що підтверджують готовність до експлуатації електроустановки обєкта замовника, а також, узгодження акта розмежування балансової належності електроустановок та експлуатаційної відповідальності сторін.

Оскільки позивач не виконав у повному обсязі покладених на нього обовязків за договором, від яких залежить виконання ПАТ «Київобленерго» своїх зобов`язань у передбачені договором строки, тому колегія суддів вважає, що відсутні підстави для висновку про порушення ПАТ «Київобленерго» строків виконання зобов`язань за договором.

За таких обставин позовні вимоги ОСОБА_2 про стягнення пені та штрафу є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

З огляду на викладене, рішення суду першої інстанції в цій частині не відповідає вимогам ст.213 ЦПК України щодо законності й обґрунтованості, зазначені вище порушення призвели до неправильного вирішення спору, що в силу ст.309 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду в цій частині, з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 про стягнення пені та штрафу з наведених вище підстав.

Ухвалюючи рішення в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 про стягнення моральної шкоди, суд першої інстанції правильно виходив із того, що позивачем не надано доказів на підтвердження факту заподіяння йому шкоди з боку відповідача.

Крім того, колегія суддів враховує, що відшкодування моральної шкоди в договірних відносинах не відбувається, якщо таке відшкодування прямо не передбачено договором, укладеним між сторонами.

Враховуючи, що між сторонами склалися договірні правовідносини, які не передбачають стягнення моральної шкоди, то позовні вимоги ОСОБА_2до ПАТ «Київобленерго» про стягнення моральної шкоди, є безпідставними.

Таким чином рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позову про стягнення моральної шкоди ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, висновки суду є обґрунтованими, передбачених законом підстав для його скасування в цій частині при апеляційному розгляді не встановлено, а тому апеляційна скарга ОСОБА_2 в цій частині підлягає відхиленню.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18 жовтня 2016 року в частині відмови в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 про стягнення пені та штрафу - скасувати та ухвалити нове рішення в цій частині.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 про стягнення пені та штрафу відмовити.

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, однак може бути оскаржене у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді