Справа № 305/666/16-ц
Провадження по справі № 2/305/607/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.05.2016 року. Рахівський районний суд Закарпатської області

у складі: головуючої - судді Бліщ О.Б.

секретаря - Вербещук В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Рахів цивільну справу за позовом ОСОБА_1, в особі представника - ОСОБА_2, до Середньоводянської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, в особі представника - ОСОБА_2, звернувся в суд з позовом до Середньоводянської сільської ради, Рахівського району, Закарпатської області про визнання права власності на спадкове майно.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що після смерті, ІНФОРМАЦІЯ_2, його батька, ОСОБА_1, та, ІНФОРМАЦІЯ_3, його матері, ОСОБА_3, залишилося спадкове майно - житловий будинок АДРЕСА_1.

З метою отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, позивач звернувся до нотаріальної контори за місцем розташування спадкового майна із відповідною заявою, але у видачі такого йому було відмовлено у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно.

Інші спадкоємці першої черги спадкування за законом, ОСОБА_4 та ОСОБА_5, відмовились від отримання спадщини після смерті батьків, на користь позивача. Просить суд винести рішення, яким визнати за ним право власності на спадкове майно, що залишилось після смерті його батьків, а саме, на житловий будинок №119, разом з надвірними спорудами та господарськими будівлями, що розташовані по АДРЕСА_1.

Представник позивача, ОСОБА_2, в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій просить справу розглянути у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, наполягає на їх задоволенні.

Представник відповідача, Середньоводянської сільської ради, Рахівського району Закарпатської області, в судове засідання не з'явився, однак сільський голова, Шіман Н.І. надіслав заяву, в якій просив розглянути справу без їх представника. Позовні вимоги визнає.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши їх доказами, суд прийшов до наступного висновку.

У відповідності до положень частини 1 статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідачем у справі являється особа, діями якої порушуються права та інтереси відповідача.

Звернення позивача до суду з вимогою визнання права власності на спадкове майно зумовлене порушенням його прав на отримання власності в порядку спадкування, зокрема згідно відмови нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом в його користь, через відсутність правовстановлюючих документів на право власності на спадковий будинок.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер громадянин ОСОБА_1, що стверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 29 липня 1977 року. ІНФОРМАЦІЯ_3 померла громадянка ОСОБА_3, що підтверджується копією свідоцтва про смерть Серії НОМЕР_2 від 07 жовтня 2015 року.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина на житловий будинок №119, розташований по АДРЕСА_1.

Оскільки спадщина за померлою ОСОБА_3 відкрилася ІНФОРМАЦІЯ_3, цивільні правовідносини слід врегульовувати положеннями Книги шостої "Спадкове право" ЦК України (в редакції 2004 року).

Згідно ст. ст. 1217, 1258 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки.

З матеріалів справи, судом встановлено, що після смерті ОСОБА_3 спадкоємцями першої черги спадкування за законом являється позивач по справі, її син ОСОБА_1, Іншими спадкоємцями першої черги за законом, є ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які своїми заявами відмовились від отримання спадщини після смерті матері, на користь свого брата, позивача у справі, що відповідає вимогам ч.2 ст. 1274 Цивільного Кодексу України. Копії заяв-відмов приєднано до матеріалів справи.

При вирішенні спорів щодо спадкування права власності на нерухоме майно, суд звертаєя увага на зміну редакції ч. 4 ст. 331 і ч. 4 ст. 334 ЦК та інших норм цивільного законодавства та застосовує редакцію закону, яка діяла на час виникнення права у самого спадкодавця та на час відкриття спадщини.

Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок, споруду, зокрема, відповідно до Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженого Міністерством комунального господарства УРСР 31 січня 1966 року та погодженого з Верховним Судом УРСР 15 січня 1966 року, який втратив чинність згідно з наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13 грудня 1995 року, та інших нормативно-правових актів.

Якщо право власності на житловий будинок, споруду підтверджується належними правовстановлюючими документами на час виникнення права власності на будівлі, споруди, органи місцевого самоврядування зобов'язані видати довідку про належність житлового будинку на праві приватної власності спадкодавцеві, оскільки до компетенції виконкомів місцевих рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих рад. Погосподарські книги були особливою формою статистичного обліку, що здійснювалися в Країні (УРСР) із 1979 року, в яких при визначенні року побудування зазначався рік введення в експлуатацію будинку, тобто, записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.

Згідно характеристики будинку, господарських будівель та споруд, будинок побудований у 1974 році.

З довідки №14 від 18.01.2016 року виконкому Середньоводянської сільської ради, встановлено, що згідно погосподарським книгам в АДРЕСА_1, номер об`єкта погосподарського обліку 1398, житловий будинок зареєстрований за померлою ОСОБА_3. За дворогосподарством зареєстрована земельна ділянка площею 0,09 га.

За таких обставин, суд констатує, що вище зазначений житловий будинок не являвся об'єктом самочинного будівництва.

Відповідно до ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, не заявив про відмову від неї.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1, як спадкоємець першої черги спадкування за законом, у відповідності до ст. 1268 ЦК України, прийняв спадщину, після смерті ОСОБА_3, що стверджується витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі № 42523913 від 21.12.2015 року.

Таким чином, враховуючи, що позивач по справі є спадкоємцем першої черги спадкоємців за законом, спадщину прийняв, майнового спору з приводу спадкування не існує, оскільки інші спадкоємці відмовились від отримання спадщини на його користь, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню.

Питання про відшкодування судових витрат позивачем не ставилося.

Керуючись ст.ст. 10,11,60, 131, 209, 212-215, 218, 223, 294 ЦПК України суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканцем АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, право власності на житловий будинок №119, з надвірними спорудами, розташований по АДРЕСА_1, загальною площею - 314 кв.м., житловою площею - 116,8 кв.м.

Витрати по сплаті судового збору залишити за позивачем.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржено протягом десяти днів з дня його проголошення до цивільної палати апеляційного суду Закарпатської області через Рахівський районний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуюча: Бліщ О.Б.

З оригіналом вірно,

Суддя Рахівського районного суду: Бліщ О.Б.