Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

28 листопада 2016 року Черкаський районний суд Черкаської області в складі:

головуючої-судді ОСОБА_1

при секретарі Кисленко О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства ОСОБА_2 «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з указаним позовом, посилаючись на ті обставини, що відповідно до укладеного договору б/н від 08 червня 2011 року відповідач отримала кредит від позивача у розмірі 4200 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, однак своєчасно платежі не вносила, внаслідок чого станом на 30 червня 2016 року утворився борг у сумі 37085 грн., який позивач просить стягнути з відповідача.

У судове засідання представник позивача не зявився, направивши заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує. Також представник позивача направив на адресу суду письмові пояснення, у яких зазначив, що строк позовної давності позивачем не пропущено, оскільки 16 грудня 2013 року відповідачем здійснено платіж у розмірі 100 грн., що свідчить про визнання нею боргу, а тому строк позовної давності перервався, також зазначив, що згідно п. 1.1.7.31 Умов Договору строк позовної давності за кредитним договором щодо вимог про повернення кредиту, відсотків, винагороди, неустойки (пені та штрафів) був збільшений до 50 років.

Відповідач у судове засідання не зявилася, направивши письмові заперечення проти позову, у яких зазначила, що позивачем пропущено строк позовної давності на звернення до суду з указаним позовом, оскільки відповідно до Постанови ВСУ від 19 березня 2014 року встановлено, що за таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг позовної давності щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки, а не закінченням строку дії договору. Оскільки картка видана їй з терміном дії один рік, то відповідно 08 червня 2012 року є кінцевим терміном надання банківських послуг і трирічний строк позовної давності до основних вимог і річний до штрафний санкцій відраховується саме з цієї дати.

Суд дослідивши письмові матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав.

Згідно умов договору б/н від 08 червня 2011 року відповідач отримала 4200 грн. кредитних коштів від позивача, у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, встановлені договором.

У порушення п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг відповідач не сплачуючи своєчасно кредит та відсотки за користування ним допустила станом на 30 червня 2016 року заборгованість в сумі 37085 грн.

Не заперечуючи протии самої суми боргу відповідач зазначила, що позивачем пропущено строк позовної давності на звернення з позовними вимогами.

Відповідно до ч. 1 ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідачем правильно зазначено, що строк позовної давності має відраховуватися з 09 червня 2012 року, оскільки термін дії картки складає один рік, і строк позовної давності мав би закінчитися через три роки, починаючи зі спливу останнього дня місяця дії картки.

Однак, згідно ч. 1 ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку.

Так, з направленої до суду представником позивача виписки по рахунку відповідачки встановлено, що 16 грудня 2013 року відповідачкою було сплачено 100 грн. на погашення кредитної заборгованості. Таким чином, строк позовної давності перервався.

За таких обставин, суд вважає, що позивачем не пропущено строк позовної давності ні до вимог за основним боргом (тіло кредиту, відсотки, комісія), ні до штрафних санкцій, оскільки позивач звернувся до суду з позовом у межах загального строку позовної давності, після переривання такого строку відповідачем.

Згідно розрахунку позивача заборгованість складається із заборгованості за кредитом 3947 грн. 94 коп., заборгованості по процентах - 28394 грн. 92 коп., заборгованості за пенею та комісією 2500 грн., штрафу (фіксована частина) 500 грн., штрафу (процентна складова) 1742 грн. 14 коп, а всього 37085 грн., які і підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1378 грн.

На підставі ст. ст. 526, 1049, 1054 ЦК України, керуючись ст. ст. 10, 88, 213, 215 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в:

Позов Публічного акціонерного товариства ОСОБА_2 «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства ОСОБА_2 «ПриватБанк», р/р 3111, , МФО 305299 заборгованість за кредитним договором № б/н від 08 червня 2011 року у розмірі 37085 грн. та судовий збір, сплачений позивачем при подачі позову у розмірі 1378 грн.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Черкаської області через Черкаський районний суд шляхом подачі в 10 денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги. Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, а в разі оскарження після розгляду справи апеляційним судом, якщо воно не буде скасоване.

Суддя: ОСОБА_1