Справа № 310/1340/16-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

11 травня 2016 року Бердянський міськрайонний суд

У складі: головуючого - судді Троценко Т. А.

При секретарі: Корнієнко М. Е.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бердянську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа Бердянський міський відділ УДМС України в Запорізькій області про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням,

Встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, де вказала, що вона є власницею 5/8 частин житлового будинку АДРЕСА_1.

16 грудня 2015 року між нею та ОСОБА_4 і ОСОБА_5 було укладено договір купівлі-продажу 3/8 частин цього ж будинку, і на підставі зазначеного договору вона набула право власності на цілий житловий будинок АДРЕСА_1.

На момент укладання договору купівлі-продажу у відчужуваній частині будинку на реєстраційному обліку перебували відповідачі ОСОБА_2 і ОСОБА_3, члени сім»ї колишніх власників будинку.

За умовами п. 4.2 Договору продавці зобов'язалися зняти з реєстраційного обліку зареєстрованих у будинку осіб не пізніше 15 січня 2016 року.

На сьогоднішній день відповідачі звільнили житлове приміщення, але з реєстраційного обліку у будинку членів своєї сім»ї не зняли.

За цих обставин вона просить визнати відповідачів такими, що втратили право на користування житловим приміщенням в будинку АДРЕСА_1.

Представник позивача за довіреністю ОСОБА_6 в судовому засіданні підтримала позовні вимоги і просить задовольнити.

Відповідачі до суду не явилися, про день слухання справи сповіщені належним чином, причини неявки суду не повідомили, заперечень проти позову не надали, і суд розглядає справу за їх відсутності на підставі наявних доказів.

Представник 3-ї особи - Бердянського відділу УДМС України в Запорізькій області до суду не явився, про день слухання справи сповіщений, у заяві просить розглядати справу за його відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про можливість задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником житлового будинку АДРЕСА_1, що підтверджено копією договору купівлі - продажу 5/8 частин жилого будинку від 12. 05. 2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Бердянського міського нотаріального округу Запорізької області Данціг С. Я., та копією договору купівлі - продажу від 16. 12. 2015 року, посвідченого приватним нотаріусом Бердянського міського нотаріального округу Запорізької області Степаненко Т. А., зареєстрованого в реєстрі за № 3485.

Право власності ОСОБА_1 на вказане житло підтверджено витягом про реєстрацію права власності БКПТІ від 14. 07. 2006 року і витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 16.12. 2015 року.

На момент укладення договору купівлі-продажу частини будинку на реєстраційному обліку перебували члени сім»ї продавців ОСОБА_2 і ОСОБА_3.

За умовами п. 4.2 Договору продавці зобов'язуються зняти з реєстраційного обліку не пізніше 15. 01. 2016 року усіх зареєстрованих у будинку осіб, проте на сьогоднішній день відповідачі з реєстраційного обліку у вказаному будинку не знялися.

Той факт, що ОСОБА_3 і ОСОБА_2 дійсно зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 підтверджується копією довідки вуличного комітету № 32 від 02. 02. 2016 року, копією домової книги.

Згідно до вимог ч. 1 ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Об'єктом власності особи може бути, зокрема, житло - житловий будинок, садиба, квартира (ст. ст. 379, 382 ЦК України).

Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.

Частиною 4 ст. 156 ЖК України до членів сім'ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 64 ЖК України до членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки.

Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом.

Аналіз змісту вказаних правових норм свідчить про те, що особа має право користуватися відповідним житлом лише за наявності у неї права приватної власності на дане житло, або за умови набуття статусу члена сім'ї власника відповідного будинку (квартири).

Відтак припинення права власності особи на будинок (квартиру) припиняє її право та право членів її сім'ї на користування цим будинком (квартирою).

Передбачаючи право власника житлового будинку (квартири) на відчуження цих об'єктів, закон не передбачив при цьому права цього власника на збереження за ним права користування відчуженим нерухомим майном у подальшому.

Частина 4 ст. 156 ЖК України передбачає збереження такого права користування житлом лише для членів сім'ї, які припинили сімейні відносини з власником будинку, при умові збереження права власності на будинок (квартиру) цього ж власника, тобто при незмінності власника майна.

На сьогоднішній день відповідачі не мають самостійного права на вищевказане житло з підстав, передбачених законом (найм, оренда, вселення наймачем чи на підставі ордера тощо - ст. 810 ЦК України, ст. ст. 61, 64 ЖК України).

Отже, у зв'язку з відсутністю на сьогоднішній день договірних відносин з ОСОБА_1 як новим власником житлового будинку та припиненням права власності на будинок колишніх власників, відповідачі втратили право користування ним, оскільки їх право є похідним від права приватної власності на дану нерухомість, яке власники відчужили на підставі договору.

Таким чином, з припиненням права власності особи на жиле приміщення дана особа та члени її сім'ї також втрачають право користування цим приміщенням.

Керуючись ст.ст. 321, 379, 382, 383, 386, 391 ЦК України, ст.ст. 64, 155, 156 ЖК України, ст.ст. 10,60, 212-215 ЦПК України, суд

Вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 1965 р. народження і ОСОБА_3 1988 р. народження такими, що втратили право користування житловим будинком АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене в апеляційний суд Запорізької області протягом десяти днів з дня його проголошення через Бердянський міськрайонний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не було скасовано, набирає чинності після розгляду справи апеляційним судом.

СуддяТ. А. Троценко