Справа №278/2779/16-ц
У Х В А Л А

30 листопада 2016 року м. Житомир

Суддя Житомирського районного суду Житомирської області Дубовік О.М., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ЖИТОМИРГАЗ ЗБУТ» про видачу судового наказу про стягнення боргу за спожитий природній газ з ОСОБА_1, -

В СТАНОВИВ :

Заявник звернувся до суду з даною заявою про стягнення з ОСОБА_1 боргу за послуги з постачання природного газу.

При вирішенні питання про відкриття наказного провадження встановлено, що заява про видачу судового наказу не відповідає вимогам ст. 98 ЦПК України, всупереч п. 3 цієї ж статті не зазначено обставини, на яких ґрунтуються вимоги заявника.

Зокрема, відповідно до пункту 13 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №14 від 23.12.2011 року «Про практику розгляду судами справ у порядку наказного провадження» передбачено, що якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні, судовий наказ може бути видано за наявності відповідних договорів про надання таких послуг, інших письмових доказів, що підтверджують фактичне надання та утримання таких послуг, заявник має обґрунтувати свої вимоги та додати документи, що вказують на правильність і безспірність розрахунків, а також застосування тарифів на відповідні послуги.

Всупереч вказаній нормі заявником не надано докази про безспірність та правильність розрахунків заборгованості.

Щодо вимог ТОВ «ЖИТОМИРГАЗ ЗБУТ» про стягнення заборгованості, яка утворилась з 01.01.2016 року - відсутнє посилання на докази, які підтверджують, що між сторонами наявні договірні відносини. Всупереч вимогам постанови №2496 від 30.09.2015 року Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг «Про затвердження Правил постачання природного газу» не долучено договір про постачання природного газу, підписаний сторонами, докази, які підтверджують підписання та направлення заяви приєднання споживача побутових послуг, щоб підтвердило наявність між сторонами зобовязальних правовідносин. До того ж з наданих документів не вбчається, у кого саме перед заявником виникла заборгованість, так як у розрахунку споживання природного газу ТОВ "ЖИТОМИРГАЗ ЗБУТ" споживачем зазначений ОСОБА_2, а з документу про фінансовий стан вбачається, що абонентом за рахунком НОМЕР_1 є ОСОБА_3.

Крім того, в постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25.09.2015 № 10 «Про внесення змін і доповнень до постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах" розяснено, що відповідно до частини другої статті 9 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI "Про судовий збір" суд перед відкриттям провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України. У зв'язку із цим суд повинен перевірити, щоб платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою, що додаються до позовної заяви (заяви, скарги), містили відомості про те, за яку саме позовну заяву (заяву, скаргу, дію) сплачується судовий збір. У долученому платіжному дорученні № 1176 від 11.07.2016 року не зазначено по якій саме (прізвище, ім'я, по-батькові боржника) заяві сплачено судовий збір.

Відповідно до ч. 6 ст. 98 ЦПК України до неналежно оформленої заяви застосовуються положення статті 121 цього Кодексу.

Враховуючи наведене, заява про видачу судового наказу підлягає залишенню без руху з наданням строку для виправлення зазначених недоліків.

Керуючись ст. ст. 98, 121, 209-210 ЦПК України, суд,-

У ХВАЛИВ :

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ЖИТОМИРГАЗ ЗБУТ» про видачу судового наказу про стягнення боргу за спожитий природній газ з ОСОБА_1 залишити без руху та надати заявнику строк для виправлення зазначених недоліків, що не перевищує пяти днів з моменту отримання копії ухвали.

У протилежному випадку заява буде вважатись неподаною і підлягає поверненню заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Дубовік