Справа № 180/1328/16-ц
25 листопада 2016 р.
Марганецький міський суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Нанічкіної Н.М.,
з секретарем Ганоченко Л.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Дніпрообленерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію,
Представник позивача надав клопотання про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав в повному обсязі й просив його задовольнити. Не заперечує проти винесення заочного рішення.
Відповідач у судове засідання двічі не зявилася, про час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином, причини неявки суду не повідомила, заяву про розгляд справи за її відсутності не надавала.
З урахуванням положень статті 224 ЦПК України та думки представника позивача, який в наданій заяві не заперечував проти ухвалення заочного рішення у разі неявки відповідача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи.
Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи та наведені у позовній заяві доводи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 зареєстрована за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1 з 21 квітня 2005 року (а.с.10). ПАТ ДТЕК «Дніпрообленерго» на її імя відкрито особовий рахунок № 1907122. ОСОБА_1, яка проживає за вищевказаною адресою, є споживачем електричної енергії, що поставляє їй ПАТ «ДТЕК «Дніпрообленерго».
Договір на електропостачання між ПАТ ДТЕК «Дніпрообленерго» та ОСОБА_1 не укладався.
Відповідно до ст.26 Закону України «Про електроенергетику» споживання енергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником. Споживач енергії зобовязаний додержуватися вимог нормативно-технічних документів та договору на постачання енергії.
Пунктом 1.3 Правил користування електричною енергією, затверджених постановою НКРЕ від 31.07.1996 року № 28 (далі Правила)передбачено, що постачання електричної енергії для забезпечення потреб електроустановки здійснюється на підставі договору про постачання електричної енергії, що укладається між власником цієї електроустановки (уповноваженою власником особою) та постачальником електричної енергії за регульованим тарифом, або договору про купівлю-продаж електричної енергії, що укладається між власником цієї електроустановки (уповноваженою власником особою) та постачальником електричної енергії за нерегульованим тарифом.
Згідно з підпунктом 1 пункту 10.2 Правил споживач електричної енергії зобовязаний користуватися електричною енергією виключно на підставі договору (договорів).
У пункті 1.2 Правил дано визначення споживача електричної енергії як особи, що використовує її для забезпечення потреб власних електроустановок на підставі договору.
Водночас зі змісту інших положень Правил, зокрема з того ж підпункту 1 пункту 10.2, вбачається, що даний термін необхідно застосовувати в значно ширшому значенні, оскільки він також розповсюджується і на осіб, які використовують електричну енергію без укладення договору на електропостачання.
Даний висновок викладено в Постанові Верховного Суду України від 16 травня 2011 року № 3-38гс11.
Відповідно до статті 27 Закону «Про електроенергетику» правопорушення в електроенергетиці тягне за собою встановлену законодавством України цивільну, адміністративну і кримінальну відповідальність. Згідно з частиною 2 вказаної статті правопорушеннями в електроенергетиці, зокрема, є: крадіжка електричної енергії, самовільне підключення до обєктів електроенергетики і споживання енергії без приладів обліку.
Згідно з підпунктами 15 та 16 пункту 8.1 Правил постачальник електричної енергії має право контролювати додержання споживачами та субспоживачами вимог цих Правил відповідно до умов укладених договорів, а також складати акти про невідповідність дій (бездіяльності) споживача умовам договору про постачання електричної енергії та порушення вимог законодавства України в електроенергетиці.
Відповідно до статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобовязана повернути потерпілому це майно. Особа зобовязана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.
У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість (частина 2 статті 1213 ЦК України).
Відповідно до частини 3 статті 1212 ЦК України положення цієї глави застосовуються, зокрема, до вимог про відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.
Згідно розрахунку суми заборгованості за спожиту електроенергію заборгованість ОСОБА_1 станом на 21 травня 2015 року складає 7027,65 грн. (а.с.50).
Згідно додаткових пояснень позивача (а.с.40-41) вартість електричної енергії відповідачем періодично сплачувалася, що свідчить про наявність фактичних договірних відносин між позивачем та відповідачем. Крім того, відносно ОСОБА_1 неодноразово складалися акти про порушення нею Правил користування електричною енергією для населення за самовільне підлючення через електролічильник, що підтведжується загальною карткою з Особового рахунку ОСОБА_1 (а.с.6), і, починаючи з червня 2015 року й на момент звернення до суду з вказаним позовом, ОСОБА_1 є відключеною від електропостачання.
Отже, судом встановлено, що хоча сторони й не перебувають між собою в договірних відносинах, однак на підставі статей 1212 та 1213 ЦК України позивач має право заявити до відповідача позовні вимоги про стягнення заборгованості за спожиту електроенергію.
Відповідно до п.п.10.2 п.10 Правил користування електричною енергією, затверджених постановою НКРЕ від 31.07.1996 року № 28, та п.п.19, 42 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 року № 1357, споживач електроенергії зобовязаний оплачувати обсяг спожитої електроенергії та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та Правил для населення. Розрахунки населення за спожиту електричну енергію здійснюються за діючими тарифами (цінами) для населення на підставі показань засобів обліку.
Виявивши факт споживання відповідачем електричної енергії без укладення договору на її постачання, позивач згідно з вимогами Правил нарахував відповідачу заборгованість за самовільно спожиту електроенергію, яку так і не було сплачено.
Відповідно до ст.ст.16, 22 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. Особа, якій завдано збитки в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.
Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «ДТЕК «Дніпрообленерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиту електроенергію підлягають задоволенню.
Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача судовий збір в сумі 1378,00 грн.
Керуючись ст.ст.10, 11, 57-60, 88, 209, 214-215, 224-226 ЦПК України, суд
Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Дніпрообленерго» до ОСОБА_1 задовольнити в повному обсязі.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «ДТЕК «Дніпрообленерго» заборгованість за спожиту електричну енергію в сумі 7027,65 гривні (сім тисяч двадцять сім гривень 65 копійок).
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «ДТЕК «Дніпрообленерго» витрати по оплаті судового збору в сумі 1378,00 гривні (одна тисяча триста сімдесят вісім гривень).
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя: Н. М. Нанічкіна