Справа № 182/6730/15-ц
Провадження № 2/0182/396/2016
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.02.2016 року Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Рибакової В.В.

при секретарі Затуливітер Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Нікополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на своє утримання,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач 02.09.2015 року звернулася до суду з зазначеним позовом, посилаючись на такі обставини.

Вона з 08.09.2012 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого вони мають дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Вони з відповідачем проживають окремо. Відповідач припинив надавати матеріальну допомогу на її утримання. Вона знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, тому потребує матеріальної допомоги відповідача. По іншим виконавчим листам стягнення з нього не проводяться.

Просить стягнути з відповідача аліменти на своє утримання в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною трьох років.

Позивач надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, на позовних вимогах наполягає (а.с.17). Зазначила, що її дохід складає близько 860,00 грн. на місяць.

Відповідач надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю (а.с.19). У матеріалах справи наявні заперечення відповідача проти позову (а.с.21,22), згідно яких він визнає позов частково, згоден сплачувати аліменти на утримання позивача у розмірі 1/8 частини його заробітку. Розмір аліментів, визначений позивачем у 1/4 частині, поставить його у скрутне матеріальне становище. Він не має власного житла. З 12.06.2015 року він працює термістом прокату та труб у ТОВ «ОСОБА_4 України» та отримує заробітну плату в середньому у розмірі 3485,00 грн. на місяць. Частина цих коштів іде на утримання їх дочки ОСОБА_5, сплату комунальних послуг за місцем його проживання. Також значна частина коштів іде на його лікування у звязку з тим, що 27.10.2015 року він отримав складну травму правої ноги. До 18.11.2015 року він перебував на стаціонарному лікуванні, переніс операційне втручання та на даний час продовжує амбулаторне лікування. У звязку з чим розмір його доходів з листопада 2015 року значно скоротився. Таким чином, стягнення з нього аліментів у розмірі 1/4 частини поставить його у скрутне матеріальне становище.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов на підставі ст.ст. 79,80,84 Сімейного Кодексу України підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

У судовому засіданні встановлено, що сторони з 08.09.2012 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають одну малолітню дитину: дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.2,3). Дитина проживає з позивачем (а.с.5), перебуває на її утриманні.

Позивач не працює, знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, отримує державну допомогу по догляду за дитиною, інших доходів не має, узвязку з чим потребує матеріальної допомоги від відповідача, який добровільно такої допомоги їй не надає.

Відповідач з 12.06.2015 року працює термістом прокату і труб у ТОВ «ОСОБА_4 УКРАЇНА», отримує заробітну плату, його середньомісячний заробіток (за період червень-жовтень 2015 року) складає 3485,91 грн., що підтверджується довідкою ТОВ «ОСОБА_4 УКРАЇНА» від 25.11.2015 року № 260 (а.с.23). Як вбачається з вказаної довідки, із заробітної плати відповідача щомісячні виплати за виконавчими документами не здійснюються.

Як вбачається з довідки КЗ «Нікопольська міська лікарня № 1» № 658 від 12.11.2015 року, відповідач з 27.10.2015 року перебував на лікуванні у звязку з переломом обох виростків голені у звязку з чим йому було проведену операцію. З 27.10.2015 року по 18.11.2015 року він перебував на лікарняному (на стаціонарному лікуванні), з 19.11.2015 року по 08.12.2015 року, з 29.12.2015 року по 07.01.2016 року, з 07.02.2016 року по 16.02.2016 року (амбулаторне лікування), що підтверджується листками непрацездатності (а.с.25,31,35,). Як вбачається з матеріалів справи (а.с.27-30), відповідач у жовтні-листопаді купував ліки та інші необхідні для його лікування засоби. Доказів того, що відповідач продовжує витрачати значні кошти на лікування суду не представлено.

Посилання відповідача на те, що він утримує свою дочку Олесю суд до уваги не приймає, оскільки доказів на підтвердження вказаних обставин, всупереч ч.3 ст.10 ЦПК України, відповідачем надано не було.

Також не надано доказів відповідачем і в обґрунтування посилань на те, що він витрачає кошти на оплату комунальних послуги за місцем свого проживання. Посилання відповідача на те, що він не має власного житла, суд не може покласти в основу рішення, так як ці обставини не є підставою для стягнення з нього аліментів в запропонованому ним розмірі.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що позивач дійсно потребує матеріальної допомоги, а відповідач спроможний надавати таку допомогу. Враховуючи обставини справи, матеріальне положення сторін, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити.

Керуючись ст.ст. 10,11,60,88,209,212-215,218,367 ЦПК України, ст.ст. 79,80,84 СК України, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3 Федерація, аліменти на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_5, на її утримання в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 02.09.2015 року і до досягнення дочкою ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, трирічного віку.

Рішення в частині місячного платежу аліментів підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп. (пятсот пятдесят одна грн. 20 коп.).

На рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області (м. Кривий Ріг) потягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: ОСОБА_6