Справа № 442/1338/16 Головуючий у 1 інстанції: Крамар О.В.
Провадження № 22-ц/783/3147/16 Доповідач в 2-й інстанції: Шеремета Н. О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого - судді: Шеремети Н.О.

суддів: Зверхановської Л.Д., Цяцяка Р.П.

секретаря: Цапа П.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 10 лютого 2016 року, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_3 звернувся з позовом до ОСОБА_2 про визнання спільним майном подружжя житлового будинку АДРЕСА_1 з господарськими будівлями і спорудами, в порядку поділу майна подружжя просив визнати за ним право власності на ? ідеальну частину житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд.

З метою забезпечення позовних вимог позивачем 10.02.2016 року подано заяву про забезпечення позову, просив до набрання чинності рішення суду заборонити будь - яким особам у будь - який спосіб вчиняти будь - які дії щодо житлового будинку, господарських будівель та споруд, земельної ділянки по АДРЕСА_1.

Оскаржуваною ухвалою заяву ОСОБА_3 про забезпечення позову задоволено, накладено арешт на житловий будинок та земельну ділянку, з належними до будинку господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться по АДРЕСА_1.

Ухвалу в апеляційному порядку оскаржила ОСОБА_2, яка в апеляційній скарзі, посилаючись на її незаконність, необґрунтованість, на порушення судом норм процесуального права, просить оскаржувану ухвалу скасувати та ухвалити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_3 про забезпечення позову. Апелянт зазначає про те, що заявником не надано належних та допустимих доказів, які б підтверджували реальну загрозу невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, можливості зникнення грошових коштів чи нерухомого майна. З наведених підстав просить оскаржувану ухвалу скасувати та постановити нову, якою відмовити в забезпеченні позову.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обгрунтованість ухвали в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення виходячи з наступного.

Забезпечення позову - це заходи припинення дій, які можуть утруднити виконання майбутнього рішення суду чи зробити його виконання неможливим, і повинні гарантувати можливість реалізації позовних вимог у разі задоволення позову, які направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання рішення суду.

Відповідно до ч.1 та ч.3 ст.151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

У відповідності до п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Згідно з п.1 ч.1 ст.152 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

З позовної заяви вбачається, що ОСОБА_3 звернувся з позовом до ОСОБА_2 про визнання спільним майном подружжя житлового будинку АДРЕСА_1 з господарськими будівлями і спорудами, в порядку поділу майна подружжя просив визнати за ним право власності на ? ідеальну частину житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд.

Позивач звернувся із заявою про забезпечення позову, просив до набрання чинності рішенням суду заборонити будь - яким особам у будь - який спосіб вчиняти будь - які дії щодо житлового будинку, господарських будівель та споруд, земельної ділянки по АДРЕСА_1.

Враховуючи зміст позовних вимог, підстави позову та обставини справи, з яких вбачається, що предметом спірних правовідносин є житловий будинок АДРЕСА_1, беручи до уваги обгрунтування та аргументованість позивачем заяви про забезпечення позову, зазначений ним вид забезпечення позову, а також зазначені у заяві мотиви та причини необхідності забезпечення позову, на думку колегії суддів вірним є висновок судді про те, що можливість невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову ОСОБА_3

На думку колегії суддів у разі невжиття заходів забезпечення позову виконання можливого рішення суду про задоволення позову буде суттєво утруднене чи неможливе у випадку відчуження відповідачем спірного житлового будинку.

Доводи апеляційної скарги про не аргументованість, необґрунтованість та бездоказовість заяви ОСОБА_3 про забезпечення позову спростовуються заявою позивача про забезпечення позову, у якій він зазначає причини, у зв»язку з якими, на його думку, потрібно забезпечити позов, а також міститься обґрунтування необхідності застосування зазначеного у заяві виду забезпечення позову.

На думку колегії суддів зазначені в оскаржуваній ухвалі заходи забезпечення позову виходять саме із суті позовних вимог і не виходять за межі останніх.

Проаналізувавши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апелянта не спростовують правильних висновків судді щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову, оскільки доводи апеляційної скарги не спростовують висновок суду про те, що у випадку відчуження спірного житлового будинку існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Разом з тим колегія суддів не погоджується з висновком судді про накладення арешту на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку АДРЕСА_1, оскільки ОСОБА_4 не заявлялися позовні вимоги про визнання цієї земельної ділянки спільним майном подружжя, її поділ та визнання за ним ідеальної частки на земельну ділянку.

Оскільки зазначена земельна ділянка не є предметом позову, пред»явленого ОСОБА_3, оскаржувана ухвала про забезпечення позову в частині накладення арешту на земельну ділянку по АДРЕСА_1 підлягає скасуванню з постановленням в цій частині нової ухвали про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_3 про забезпечення позову у виді накладення арешту на земельну ділянку по АДРЕСА_1.

Керуючись ст. 303, п.2 ч.2 ст. 307, п.2 ч.2 ст. 312, ст.. ст. 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 10 лютого 2016 року в частині накладення арешту на земельну ділянку по АДРЕСА_1 скасувати та постановити в цій частині нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_3 про забезпечення позову у виді накладення арешту на земельну ділянку по АДРЕСА_1.

В решті ухвалу суду залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення, та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуюча: Шеремета Н.О.

Судді: Зверхановська Л.Д.

Цяцяк Р.П.