СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 2/759/5332/16
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2016 року м. Київ

Суддя Святошинського районного суду міста Києва Семаніва Ю.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_2, підписану її представником ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа: Головне територіальне управління юстиції в м. Києві про визнання заповіту недійсним,

В С ТА Н О В И В:

21.09.2016 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4, третя особа: Головне територіальне управління юстиції в м. Києві про визнання заповіту недійсним та просить суд визнати недійсним заповіт ОСОБА_5 від 11.03.2003 року.

Відповідно до ч.1 ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119, і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Як вбачається з позову, позивачем визначена адреса місця реєстрації відповідача як -АДРЕСА_1.

Обґрунтовуючи подачу позову до Святошинського районного суду м. Києва, представник позивача обґрунтовує підсудність за місцем знаходження майна заповідача за правилами виключної підсудності.

Разом з цим, позовнівимоги є вимогами немайнового характеру, оскільки суд під час розгляду позовів про визнання заповітів недійсними, як виду одностороннього правочину, не встановлює обсяг спадкового майна спадкодавця. У зв`язку з чим, до позовів про визнання заповітів недійсними застосовуються загальні правила підсудності.

З наданих до суду матеріалів не можливо встановити чи є відповідач по справі громадянкою України.

Разом з цим, відповідно до п. 10 ст. 110 ЦПК України, позови до відповідача, який не має в Україні місця проживання чи перебування, можуть пред'являтися за місцезнаходженням його майна або за останнім відомим зареєстрованим місцем його проживання чи перебування в Україні.

Разом з цим, у разі, якщо відповідач являється громадянином Канади, відповідно до ст. 414 ЦПК України підсудність судам України цивільних справ з іноземним елементом визначається цим Кодексом, законом або міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України.

Статтями 76 та 77 Закону України "Про міжнародне приватне право" визначені підстави підсудності справ з іноземним елементом судам України.

Зокрема, п. 1 та п. 2 ч. 1 ст. 76 вказаного Закону визначено, що суди можуть приймати до свого провадження і розглядати будь-які справи з іноземним елементом, якщо сторони передбачили своєю угодою підсудність справи з іноземним елементом судам України, крім випадків виключної підсудності, та якщо на території України відповідач у справі має місце проживання або місцезнаходження.

Також, слід зазначити, що між Україною та Канадою не укладено Договору про правову допомогу по цивільним справам та про вручення судових документів, що позбавляє суд можливості повідомити належним чином відповідача про подачу даного позову та існування спору у суді, що у свою чергу позбавляє можливості відповідача на захист власних інтересів, і може бути підставою для звернення до Європейського суду з прав людини.

У зв'язку з чим, позивачу пропонується надати документи, підтверджуючі те, що відповідач має в Україні місце проживання або місцезнаходження, або інші підстави, визначені законом, що обґрунтують підсудність вказаної справи до розгляду Святошинським районним судом м. Києва.

Крім того, слід зазначити, що відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» розмір судового збору за подання позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою складає 0,4 розміру мінімальної заробітної плати ( з 01.01.2016 року - 1378 грн.), тобто 551, 20 грн.

Проте в матеріалах справи відсутні документи, підтверджуючі сплату судового збору.

Згідно з ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» у разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

З огляду на вищенаведене, суд зазначає про необхідність сплати судового збору у відповідності до зазначених вимог закону.

Відповідно, вказана позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки не відповідає вимогам ст. ст. 119, 120 ЦПК України. Враховуючи наведене, суд вважає необхідним надати строк для усунення недоліків позовної заяви.

На підставі викладеного, керуючись, ч. 3 ст. 181 СК України, ст. ст. 119, 120, 121 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_2, підписану її представником ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа: Головне територіальне управління юстиції в м. Києві про визнання заповіту недійсним - залишити без руху.

Запропоновувати позивачу усунути вищевказані недоліки в строк, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем копії ухвали.

У разі невиконання ухвали позовна заява буде вважатися неподаною і повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.В. Семаніва