Справа № 377/828/15-ц Головуючий у І інстанції Теремецька Н. Ф.
Провадження № 22-ц/780/1603/16 Доповідач у 2 інстанції Коцюрба О. П.
Категорія 26 16.05.2016
УХВАЛА

Іменем України

16 травня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

Головуючого - Коцюрби О.П.,

Суддів - Журби С.О., Мережко М.В.,

При секретарі - Воробей В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» на рішення Славутицького міського суду Київської області від 14 грудня 2015 року у справі за позовною заявою Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

Заслухавши доповідь судді Апеляційного суду, пояснення сторін, вивчивши матеріали цивільної справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів, -

ВСТАНОВИЛА:

Публічне акціонерне товариство Комерційний Банк «ПриватБанк» (далі ПАТ КБ (ПриватБанк) звернулося в Славутицький міський суд Київської області з позовною заявою, у якій просило стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № б/н від 22.02.2007 року, яка складається з заборгованості за кредитом - 12719,38 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом - 39960,69 грн., заборгованості за пенею та комісією - 1500,00 грн., штрафу - 500,00 грн. (фіксована частина), штрафу - 2709,00 грн. (процентна складова), всього - 57389,07 грн., а також понесені судові витрати у розмірі 573,89 грн.

В обґрунтування позову, позивач посилався на те, що відповідно до кредитного договору № б/н від 22.02.2007 року, укладеного між Закритим акціонерним товариством Комерційний Банк «ПриватБанк» (далі ЗАТ КБ «ПриватБанк»), правонаступником якого є ПАТ КБ «ПриватБанк», та ОСОБА_3, останній отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку шляхом подачі до відділення ЗАТ КБ «ПриватБанк» заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, у якій просив надати йому послуги у виді кредитної картки «Універсальна GOLD» з бажаним лімітом 15000 грн.

Відповідач, поставивши підпис в заяві, підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг (далі Умови та Правила), Правилами користування платіжною карткою (далі Правила) та Тарифами Банку (далі Тарифи), які розміщеними на офіційному сайті банку, складає між ним та банком договір. Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому Тарифами Банку, з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п. 5.5 Правил користування платіжною карткою.

Відповідно до п. 6.5 Умов та Правил надання банківських послуг позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його користування, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором.

Згідно п. 6.6 Умов та Правил надання банківських послуг у разі невиконання зобов'язань за договором на вимогу банку позичальник повинен виконати зобов'язання з повернення кредиту, оплатити винагороду банку.

В п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг вказано, що при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 120 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в сумі розмірі 500 гривень +5 % від суми позову.

В порушення умов кредитного договору, ОСОБА_3 зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконав, внаслідок чого, станом на 30.06.2015 року має заборгованість на загальну суму 57389,07 грн., яка складається з заборгованості за кредитом -12719,38 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом - 39960,69 грн., заборгованості по комісії за користування кредитом - 1500 грн., штрафу - 500 грн. (фіксована частина), штрафу - 2709, 00 грн. (процентна складова).

Рішенням Славутицького міського суду Київської області від 14.12.2015 року, позивачу відмовлено в задоволенні позову.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, ПАТ КБ «ПриватБанк» оскаржило його в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі просило, скасувати рішення Славутицького міського суду Київської області від 14.12.2015 року, ухвалити по справі нове рішення про задоволення позовних вимог. Зазначило, що рішення Славутицького міського суду Київської області від 14.12.2015 року є незаконним, ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення Славутицького міського суду Київської області від 14.12.2015 року в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ПАТ КБ «ПриватБанк» не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 22.02.2007 року ОСОБА_3 подав до відділення ЗАТ КБ «ПриватБанк»», правонаступником якого є ПАТ КБ «ПриватБанк», заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, у якій просив надати йому послуги у виді кредитної картки «Універсальна GOLD» з бажаним лімітом 15000 грн. Своїм підписом у заяві відповідач підтвердив свою згоду на те, що ця заява разом із Пам'яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між ним та банком Договір про надання банківських послуг. Він ознайомився і згоден з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому виді.

Як видно із свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи, внаслідок зміни найменування юридичної особи, ЗАТ КБ «ПриватБанк», перереєстроване 17.07.2009 року в ПАТ КБ «ПриватБанк».

Відповідно до укладеного кредитного договору № б/н від 22.02.2007 року та довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти банк надав відповідачу кредит в розмірі 15000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку «Універсальна GOLD» зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Базова відсоткова ставка за кредитним лімітом на момент підписання договору - 2,5 % на місяць із розрахунку 360 днів у році.

Як зазначено у п. 6.5 Умов, позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором.

Пунктом 8.6 Умов передбачено, що при порушенні позичальником строків платежу по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 120 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5 % від суми позову.

Згідно п. 9.12 Умов договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна із сторін не проінформує іншу сторону до припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же термін.

В п.1.1 Правил користування платіжною карткою, строк дії картки зазначено на лицевій стороні картки (місяць і рік), картка діє до останнього календарного дня зазначеного місяця.

За змістом п. 3.1.2 Правил, дата закінчення дій карток, виданих довіреним особам держателя, співпадає з датою закінчення дій картки держателя.

В п. 3.1.3 Правил зазначено, що по закінченню строку дії відповідна картка продовжується банком на новий строк (шляхом надання клієнту картки з новим строком дії), якщо раніше (до початку місяця закінчення строку дії) не надійшла письмова заява держателя про закриття картрахунку, а також при умові наявності грошових коштів на картрахунку для оплати послуг по виконанню розрахункових операцій по картрахунку (в передостанній день місяця закінчення строку дії) і при дотриманні інших умов продовження, передбачених договором.

Частина 1 ст. 207 ЦК України встановлює, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Підписавши заяву від 22.02.2007 року, відповідач засвідчив, що ознайомлений та згодний із Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення у письмовому вигляді, а також підтверджує свою згоду на те, що вказані документи в цілому складають між сторонами договір про надання банківських послуг.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв, ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За таких обставин, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про те, що є доведеним факт укладення між сторонами договору, який складається не лише з заяви позичальника, а також з Тарифів банку, Умов та Правил надання банківських послуг.

Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання мають виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

За правилами ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Частиною 1 ст. 610 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до розрахунку заборгованості, станом на 30.06.2015 року, загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем складає 57389,07 грн., яка виникла внаслідок невиконання відповідачем взятих на себе зобов'язань за укладеним між сторонами кредитним договором.

З розрахунку заборгованості по вказаному кредитному договору вбачається, що останній платіж за умовами кредитного договору, ОСОБА_3 здійснив 23.09.2009 року, після чого грошові зобов'язання за кредитним договором ним не виконувались.

При розгляді справи в суді першої інстанції, відповідач, в особі свого представника просив застосувати строки позовної давності, які виклав у запереченнях на позовну заяву, посилаючись на те, що позивач звернувся до суду з пропуском строку позовної давності.

Згідно ч. 1 ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутись до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Частиною 1 ст. 257 ЦК України встановлена загальна позовна давність тривалістю у три роки.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Як зазначено у ст. 259 ЦК України позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі.

За змістом ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила, а в ч. 2 данної статті вказано, що позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач.

Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто, можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та відсотків за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватись з моменту настання строку погашення чергового платежу.

Статтею 266 ЦК України передбачено, що зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги.

Позовна давність, у відповідності до вимог ч. 3 ст. 267 ЦК України застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Як встановлено судом та у відповідності до Правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг позовної давності, згідно ст. 257 ЦК України, щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки у відповідності до ст. 261 ЦК України, а не закінченням строку дії договору.

Вказане підтверджується правовою позицією Верховного Суду України висловленій при розгляді цивільної справи № 6-14 цс 14.

За змістом пунктів 3.1.1, 5.4 Правил користування платіжною карткою, строк дії картки вказаний на лицевій стороні карти (місяць і рік), і вона діє до останнього календарного дня зазначеного місяця, строк погашення процентів за кредитом визначено щомісячними платежами, а строк погашення кредиту в повному обсязі - останнім днем місяця, указаного на картці. Пролонгація договору передбачає продовження строку дії договору після виконання сторонами його умов і переукладання договору на тих самих умовах, на яких він був укладений.

Строк дії картки «Універсальна GOLD», яка видана на ім»я ОСОБА_3 закінчився 31 березня 2011 року, останній платіж відповідачем здійснено 23.09.2009 року.

Позивачем не надано суду доказів того, що після закінчення строку дії картки «Універсальна «GOLD» відповідачу видано картку з новим строком дії.

Враховуючи визначений змістом кредитного договору кінцевий строк виконання зобов'язань - 31.03.2011 року, тобто, останній день місяця, указаного на картці, початок перебігу строку позовної давності почався з 01.04.2011 року. Так як сторонами кредитного договору не збільшено строк позовної давності, то за таких обставин, суд першої інстанції правильно визначився з законом, який підлягає застосуванню, а саме ст. 257 ЦК України, якою встановлено загальну позовну давність тривалістю у три роки.

З матеріалів цивільної справи вбачається, що вище вказана позовна заява, яка надійшла до Славутицького міського суду Київської області для розгляду по пошті, була здана на поштове відділення 27.07.2015 року, що підтверджується відбитком поштового штемпеля на конверті, у якому вона надійшла до суду, що підтверджує той факт, що позовна заява подана позивачем з пропуском строку позовної давності. Причин пропуску строку позовної давності, позивач суду не надав, тому, суд першої інстанції у відповідності до вимог ч. 4 ст. 267 ЦК України прийшов до правильного висновку про те, що це є підставою для відмови ПАТ КБ «ПриватБанк» у задоволенні позову у зв»язку з спливом позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у справі.

Також є правильним висновок суду першої інстанції і про стягнення з позивача на користь відповідача витрат, понесених ним у зв»язку з оплатою допомоги адвоката при розгляді справи, так як він грунтується на вимогах закону.

В порядку ст. ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається, а суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному, об'єктивному та їх безпосередньому дослідженні (ч. 1 ст. 212 ЦПК України).

Виходячи з наведеного, вказані доводи апеляційної скарги колегія суддів вважає такими, що не знайшли свого підтвердження.

Отже, твердження ПАТ КБ «ПриватБанк» про незаконність рішення Славутицького міського суду Київської області від 14.12.2015 року, порушення судом норм матеріального та процесуального права на думку колегії, є необґрунтованими, а обставини на які посилається ПАТ КБ «ПриватБанк» - недоведеними та не підтверджені в ході розгляду справи.

Так як Славутицьким міським судом Київської області рішення постановлено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, то у колегії суддів немає підстав для задоволення апеляційної скарги ПАТ КБ «ПриватБанк» та його скасування з ухваленням по справі нового рішення про задоволення позовних вимог позивача.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» відхилити.

Рішення Славутицького міського суду Київської області від 14 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: