АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 594/266/14-цГоловуючий у 1-й інстанції Губіш О.А.
Провадження № 22-ц/789/174/16 Доповідач - Ходоровський М.В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 лютого 2016 р. колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Ходоровського М.В.

суддів - Гурзель І. В., Фащевська Н. Є.,

при секретарі - Панькевич Т.І.

з участю ОСОБА_1, ОСОБА_2 та його представника

ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Борщівського районного суду від 20 березня 2014 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу недійсним

ВСТАНОВИЛА:

В березні 2014 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про визнання недійсним договору купівлі-продажу транспортного засобу, що укладений 29 травня 2013р. в Чортківському комісійному автомагазині ТзОВ "Олімп".

Позивачка зазначила, що її чоловік ОСОБА_4, будучи інвалідом першої групи отримав від уповноваженого державою органу у користування автомобіль марки ЗАЗ 2007 року випуску.

15 квітня 2013 року він помер. Залишкова вартість автомобіля на момент смерті становила 11261,58 грн.

16 травня 2013 року з метою перереєстрації вказаного транспортного засобу на себе, як члена сімї інваліда, вона внесла на рахунок управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Тернопільській області залишкову вартість автомобіля в сумі 11261,58 грн. а 28 травня 2013 року автомобіль у Чортківському МРЕВ було зареєстровано за нею.

29 травня 2013 року в Чортківському комісійному автомагазині ТзОВ "Олімп" укладено договір купівлі продажу цього автомобіля, за яким вона продала а відповідач купив автомобіль марки ЗАЗ 07 року випуску, за ціною 10000 грн.

Посилаючись на те, що підписуючи договір вона не розуміла своїх дій, зміст договору не читала, підписала такий несвідомо, так як перебувала у тяжкому стані після смерті чоловіка, ніяких коштів згідно договору купівлі-продажу від відповідача не отримувала, позивачка просила її вимоги задовольнити.

Рішенням Борщівського районного суду від 20 березня 2014 року в позові відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким її вимоги задовольнити - повернути їй автомобіль ЗАЗ 07 року випуску а вона поверне відповідачу позичені 11261,58 грн. посилаючись на неповне зясування судом обставин справи, порушення норм матеріального та процесуального права.

У судовому засіданні ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримала та пояснила, що гроші в сумі 11261,58 грн., що становлять залишкову вартість автомобіля ЗАЗ, вона для сплати 16 травня 2013 року на рахунок управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Тернопільській області отримала від відповідача ОСОБА_2 Ці гроші є її боргом за договором позики а не платою відповідача за автомобіль ЗАЗ, який згодом він купив. Вважає, що відповідач зобовязаний заплатити їй певну суму грошей за придбаний автомобіль.

Відповідач ОСОБА_2 заперечив відносно апеляційної скарги та пояснив, що 29 травня 2013 року згідно договору купівлі - продажу купив у ОСОБА_1 автомобіль ЗАЗ. Позивачка цей автомобіль, як член сімї покійного інваліда, 16 травня 2013 року викупила у держави, заплативши залишкову вартість в сумі 11261,58 грн. Гроші для викупу автомобіля позивачці надав він, оскільки згідно їхньої домовленості це буде плата за придбання автомобіля ЗАЗ. 28 травня 2013 року ОСОБА_1 у Чортківському МРЕВ оформила автомобіль на себе а 29 травня 2013 року продала йому. Договір укладено в Чортківському комісійному автомагазині ТзОВ "Олімп". Позивачка перед підписанням договору його уважно прочитала і тільки після цього підписала. Вона усвідомлювала всі свої дії , давала звіт своїм діям.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення сторін, ознайомившись з матеріалами справи, доводами апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що 15 квітня 2013 року помер чоловік позивачки ОСОБА_4, який будучи інвалідом 1 групи був забезпечений транспортним засобом автомобілем марки ЗАЗ 2007 року випуску.

На момент смерті залишкова вартість автомобіля становила 11261,58 грн.

Після смерті ОСОБА_4 позивачка ОСОБА_1, як член сім"ї інваліда, маючи намір оформити автомобіль на себе, 16 травня 2013 року внесла на рахунок управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Тернопільській області залишкову вартість вказаного автомобіля. Зазначені гроші отримала від відповідача ОСОБА_5.

28 травня 2013 року в Чортківському МРЕВ автомобіль був перереєстрований на ОСОБА_1

29 травня 2013 року між сторонами було укладено договір купівлі - продажу, за яким позивач ОСОБА_1 продала, а відповідач ОСОБА_2 купив транспортний засіб - автомобіль марки ЗАЗ 07 року випуску, за ціною 10000 грн., які продавець отримав від покупця повністю. Спірний договір укладено в письмовій формі та скріплено підписами сторін. Договір укладено в комісійному автомагазину ТзОВ "Олімп".

Дані обставини підтверджуються наявними у справі доказами та визнаються сторонами..

Відмовляючи у задоволенні позову суд виходив з того, що позивачкою не доведено факту, що вона в момент укладення договору купівлі-продажу автомобіля не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними.

З таким висновком суду слід погодитись, оскільки він відповідає вимогам закону та грунтується на матеріалах справи.

Відповідно до ст. 225 Цивільного кодексу України правочин, який дієздатна фізична особа вчинила у момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи.

Згідно із статтею 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до статті 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці лані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб. їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Згідно статті 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1 статті 60 ІДПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 нього Кодексу.

Статтею 212 ЦПК визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Як вбачається із матеріалів справи позивачкою на підтвердження факту про не усвідомлення нею значення своїх дій під час укладення договору купівлі-продажу не надано жодного доказу і такі докази не здобуто судом.

Навпаки, твердження позивачки про не усвідомлення нею значення своїх дій в момент укладення договору спростовуються її ж поясненнями в суді апеляційної інстанції, згідно яких ОСОБА_1 просить стягнути із відповідача певну суму коштів за проданий автомобіль, що свідчить про визнання нею укладеного договору купівлі- продажу автомобіля ЗАЗ.

Рішення суду є законним, обгрунтованим, підстав для його скасування не має.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 315 ЦПК України,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Борщівського районного суду від 20 березня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ на протязі двадцяти днів.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_6