УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" жовтня 2016 р.

Київський районний суд м. Харкова:

головуючий - суддя Золотарьова Л.І.,

за участю секретаря - Бломберус С.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за заявою ОСОБА_1, зацікавлена особа ОСОБА_2 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, -

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою, в якій просить визнати виконавчий лист №1-1028/6 виданий Київським районним судом м. Харкова 01.11.2002 року таким, що не підлягає виконанню. Посилається на те, що вироком Київського районного суду м. Харкова від 17.10.2002 року у справі №1-1028/6 цивільний позов задоволено та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 1443 грн. 75 коп. На підставі виконавчого листа №1-1028/6 від 01.11.2002 року відкрито виконавче провадження. Постановою Жовтневого ВДВС від 24.01.2003 року в рамках вказаного виконавчого провадження накладено арешт на майно, яке належить ОСОБА_1 на праві власності, зокрема на квартиру АДРЕСА_1. Згідно з відповіддю ВДВС від 02.04.2015 року, виконавче провадження щодо примусового стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на виконанні не знаходиться. Однак, арешт державним виконавцем не скасований. Виконавчий лист №1-1028/6 не знаходиться на виконанні, строки на виконання виконавчого листа минули, борг виплачений в повному обсязі, виконавче провадження відносно ОСОБА_1 на виконанні не перебуває, тому є підстави для визнання виконавчого листа №1-1028/6 таким, що не підлягає виконанню.

В судовому засіданні представник заявника просив заяву задовольнити, надав пояснення відповідно до викладених в заяві вимог.

ОСОБА_2 не зявилася, про час та місце судового розгляду повідомлялася своєчасно та належним чином, причини неявки не повідомив.

Суд, вислухавши пояснення представника заявника, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з постанови державного виконавця державної виконавчої служби Жовтневого районного управління юстиції від 24.01.2003 року, на виконанні державного виконавця перебувало виконавче провадженні щодо виконанні виконавчого листа №1-1028/6 виданий Київським районним судом м. Харкова 01.11.2002 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 1443 грн. 75 коп.

Постановою державного виконавця державної виконавчої служби Жовтневого районного управління юстиції від 24.01.2003 року в рамках вказаного виконавчого провадження було накладено арешт на все майно, що належить ОСОБА_1, та заборонено його відчуження.

Як вбачається з довідки КП «Харківське МБТІ» від 17.02.2015 року, на квартиру АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_1 на праві спільної часткової власності, накладено арешт згідно з постановою державного виконавця державної виконавчої служби Жовтневого районного управління юстиції від 24.01.2003 року.

Відповідно до листа Жовтневого ВДВС ХМУЮ від 02.04.2015 року, виконавче провадження з примусового виконання виконавчого документу про стягнення суми боргу з ОСОБА_1 на виконанні не перебуває.

Як на підставу для визнання виконавчого листа №1-1028/6 від 01.11.2002 року таким, що не підлягає виконанню, заявник посилається на те, що виконавче провадження за вказаним виконавчим листом відносно ОСОБА_1 на виконанні не перебуває, строки на виконання виконавчого листа минули, борг виплачений в повному обсязі.

Згідно з ч. 2 ст. 369 ЦПК України суд, який видав виконавчий лист, може за заявою боржника визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, та стягнути на користь боржника безпідставно одержане стягувачем за виконавчим листом.

Відповідно до ч. 4 вказаної статті суд ухвалою вносить виправлення до виконавчого листа, а у разі якщо його було видано помилково або якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин, суд визнає виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню повністю або частково. Якщо стягнення за таким виконавчим листом уже відбулося повністю або частково, суд одночасно на вимогу боржника стягує на його користь безпідставно одержане стягувачем за виконавчим листом.

Наведені підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, можна поділити на дві групи: матеріально-правові та процесуально-правові.

Обовязок боржника може припинятися з передбачених законом підстав. Підстави припинення цивільно-правових зобовязань, зокрема, містить глава 50 розділу І книги пятої ЦК. Так, зобовязання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обовязку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобовязань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання.

Процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема, видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; предявлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на предявлення цього листа до виконання тощо.

Разом з тим, підстави, на які посилається заявник для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є необґрунтованими, відомості щодо добровільного виконання обовязку боржником поза межами виконавчого провадження відсутні та спростовуються постановою державного виконавця державної виконавчої служби Жовтневого районного управління юстиції від 24.01.2003 року, у якій вказано, що ОСОБА_1 добровільно не виконав судове рішення, у звязку з чим і було накладено арешт на його майно. Процесуальні підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, також відсутні, оскільки як вбачається з постанови державного виконавця державної виконавчої служби Жовтневого районного управління юстиції від 24.01.2003 року, виконавче було відкрито та перебувало на виконанні, тобто виписаний виконавчий лист відповідав вимогам чинного на той час законодавства.

Сплив строку предявлення листа до виконання також не є підставою для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, оскільки виконавчий лист був предявлений до виконання в 2003 році у встановлені строки, оскільки виконавче провадження було відкрито.

Не перебування на теперішній час на примусовому виконанні вказаного виконавчого листа взагалі не є підставою для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

На підставі викладеного, заява ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, задоволенню не підлягає.

Заявник не позбавлений можливості звернутися до суду за захистом своїх прав іншим способом (оскарження дій державного виконавця, зняття арешту з майна тощо).

Керуючись ст. 369 ЦПК України, суд-

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1, зацікавлена особа ОСОБА_2 про визнання виконавчого листа №1-1028/6 від 01.11.2002 року таким, що не підлягає виконанню - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом пяти днів з дня її проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий -