АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1306/16Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 23.47 Бесараб Н. В.
Доповідач в апеляційній інстанції
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2016 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоСіренка Ю. В.
суддівМіщенка С. В.Міщенка С. В., Пономаренка В. В.Пономаренка В. В.
секретаріКолеснику Я. В. Наконечна М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу заступника прокурора Черкаської області Мироненка О. на рішення Лисянського районного суду Черкаської області від 28 травня 2015 року у цивільній справі за позовом прокурора Лисянського району Черкаської області до ГУ Держземагенства у Черкаській області, ОСОБА_1, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, - управління культури Черкаської обласної державної адміністрації та державної інспекції сільського господарства в Черкаській області, про визнання незаконними та скасування наказів, визнання недійсними договорів оренди землі та повернення земельних ділянок,

в с т а н о в и л а :

Прокурор звернувся до суду із даним позовом, в якому просив:

- визнати незаконними з моменту прийняття та скасувати накази від 29.01.2014 ГУ Держземагенства у Черкаській області про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки в оренду ОСОБА_1, а саме: №ЧК/122880800:02:001/00001939 - №ЧК/122880800:02:001/00001948 включно;

- визнати недійсними договори оренди землі, укладені 29.01.2014 між ГУ Держземагенства у Черкаській області та ОСОБА_1 предметом яких є земельні ділянки за кадастровими номерами НОМЕР_1, площею 48,8233 га, вартістю 1296844,49 грн.; НОМЕР_2, площею 13,00 га, вартістю 345306,00 грн.; НОМЕР_3, площею 14,2693 га, вартістю 379021,15 грн.; НОМЕР_4, площею 8,4076 га, вартістю 223322,67 грн.; НОМЕР_5, площею 4,3582 га, вартістю 115762,51 грн.; НОМЕР_6, площею 3,6928 га, вартістю 98088,15 грн.; НОМЕР_7, площею 2,2572 га, вартістю 67127,49 грн.; НОМЕР_8, площею 1,8822 га, вартістю 49995,00 грн.; НОМЕР_9, площею 15,00 га, вартістю 398430,00 грн.; НОМЕР_10, площею 13,10 га, вартістю 347962,20 грн.;

- зобов'язати ОСОБА_1 повернути державі до земель запасу, а ГУ Держземагенства у Черкаській області прийняти за актом приймання-передачі указані вище земельні ділянки, розташовані в адмінмежах Боярської сільської ради Лисянського району за межами населеного пункту.

В обґрунтування заявлених вимог указав на те, що землі ОСОБА_1 надано в оренду з порушенням норм чинного законодавства, а саме: частина земельних ділянок відноситься до земель історико-культурного призначення і надавалася в оренду без погодження з управлінням культури; державна експертиза відповідної землевпорядної документації не проводилася; зміна цільового призначення земельних ділянок не була затверджена Кабінетом Міністрів України; земельні ділянки надані в порушення ЗУ «Про фермерське господарство» ; земельні ділянки надавалися не єдиним масивом, без погодження меж із суміжними землекористувачами, усі договори оренди є удаваними правочинами.

Рішенням Лисянського районного суду Черкаської області від 28.05.2015 у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, заступник прокурора Черкаської області Мироненко О. подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом при його ухваленні норм матеріального права, просив рішення суду скасувати та ухвалити нове про задоволення позову.

Рішенням Апеляційного суду Черкаської області від 8 жовтня 2015 року апеляційну скаргу заступника прокурора Черкаської області - задоволено частково .

Рішення Лисянського районного суду Черкаської області від 28 травня 2015 року - скасовано.

Позовні вимоги - задоволено частково .

Визнано незаконними з моменту прийняття та скасовано накази від 29.01.2014 ГУ Держземагенства у Черкаській області про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки в оренду ОСОБА_1, а саме: №ЧК/122880800:02:001/00001943 від 29.01.2014 року, №ЧК/122880800:02:001/00001944 від 29.01.2014 року, №ЧК/122880800:02:001/00001945 від 29.01.2014 року.

Визнано недійсними договори оренди землі, укладені 29.01.2014 між ГУ Держземагенства у Черкаській області та ОСОБА_1 предметом яких є земельні ділянки за кадастровими номерами: НОМЕР_5, площею 4,3582 га, вартістю 115762,51 грн.; НОМЕР_6, площею 3,6928 га, вартістю 98088,15 грн.; НОМЕР_7, площею 2,2572 га, вартістю 67127,49 грн.

В задоволенні решти вимог - відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

2 грудня 2015 року було відкрито касаційне провадження у даній справі за касаційними скаргами ОСОБА_1 та прокуратури Черкаської області.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2016 року касаційні скарги заступника прокурора Черкаської області та ОСОБА_1 задоволено частково.

Рішення Апеляційного суду Черкаської області від 8 жовтня 2015 року в частині відмови в задоволенні позову прокурора Лисянського району Черкаської області скасовано, а справу в цій частині передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

В решті рішення Апеляційного суду Черкаської області залишено без змін.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які з'явилися у судове засідання, вивчивши та обговоривши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що позовні вимоги прокурора є безпідставними.

Однак погодитися з такими висновками суду першої інстанції не можна.

Предметом даного апеляційного розгляду справи є законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог прокурора Лисянського району Черкаської області про визнання незаконними та скасування наказів від 29.01.2014 року ГУ Держземагентва у Черкаської області про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки в оренду ОСОБА_1, а саме :

№ЧК/122880800:02:001/00001939,

№ЧК/122880800:02:001/00001940,

№ЧК/122880800:02:001/00001941,

№ЧК/122880800:02:001/00001942,

№ЧК/122880800:02:001/00001946,

№ЧК/122880800:02:001/00001947,

№ЧК/122880800:02:001/00001948;

про визнання недійсними договорів оренди землі, укладених 29.01.2014 року між ГУ Держземагенства у Черкаській області та ОСОБА_1, предметом яких є земельні ділянки за кадастровими номерами :

НОМЕР_1, площею 48,8233 га, вартістю 1296844,49 грн.;

НОМЕР_2, площею 13,00 га, вартістю 345306,00 грн.;

НОМЕР_3, площею 14,2693 га, вартістю 379021,15 грн.;

НОМЕР_4, площею 8,4076 га, вартістю 223322,67 грн.;

НОМЕР_8, площею 1,8822 га, вартістю 49995,00 грн.;

НОМЕР_9, площею 15,00 га, вартістю 398430,00 грн.;

НОМЕР_10, площею 13,10 га, вартістю 347962,20 грн.;

про зобов'язання ОСОБА_1 повернути державі земельні ділянки, які розташовані в адміністративних межах Боярської сільської ради Лисянського району Черкаської області за межами населеного пункту до земель запасу, а саме земельні ділянки за кадастровими номерами :

НОМЕР_1, площею 48,8233 га, вартістю 1296844,49 грн.;

НОМЕР_2, площею 13,00 га, вартістю 345306,00 грн.;

НОМЕР_3, площею 14,2693 га, вартістю 379021,15 грн.;

НОМЕР_4, площею 8,4076 га, вартістю 223322,67 грн.;

НОМЕР_5, площею 4,3582 га, вартістю 115762,51 грн.;

НОМЕР_6, площею 3,6928 га, вартістю 98088,15 грн.;

НОМЕР_7, площею 2,2572 га, вартістю 67127,49 грн.;

НОМЕР_8, площею 1,8822 га, вартістю 49995,00 грн.;

НОМЕР_9, площею 15,00 га, вартістю 398430,00 грн.;

НОМЕР_10, площею 13,10 га, вартістю 347962,20 грн.

Так, по справі встановлено, що 16.12.2013 ОСОБА_1 звернувся із заявами до ГУ Держземагенства в Черкаській області про надання йому земельних ділянок загальною площею 125,0597 га для ведення фермерського господарства. Наказами ГУ Держземагенства в Черкаській області від 18.12.2013 ОСОБА_1 надано дозвіл на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення із земель державної власності в оренду загальною площею 125,0606 га в адмінмежах Боярської сільської ради Лисянського району.

Спірними наказами ГУ Держземагенства у Черкаській області від 29.01.2014

затверджено проект землеустрою та надано громадянину ОСОБА_1 в оренду земельні ділянки сільськогосподарського призначення із земель державної власності для ведення фермерського господарства площами відповідно 48,8233 га, 13,00 га, 14,2693 га, 8,4076 га, 1,8822 га, 15,00 га, 13,10 га в адмінмежах Боярської сільської ради для ведення фермерського господарства терміном на 10 років.

29.01.2014 між ГУ Держземагенства у Черкаській області, як орендодавцем та ОСОБА_1, як орендарем, укладено 7 договорів оренди земель сільськогосподарського призначення загальною площею, які пройшли державну реєстрацію в реєстраційній службі Лисянського районного управління юстиції Черкаської області 06.02.2014.

Відповідно до положень статей 22, 31, 93, 124 ЗК України землі сільськогосподарського призначення можуть надаватися громадянам для ведення фермерського господарства та використовуватися цим господарством, зокрема, на умовах оренди.

За правилом статті 124 ЗК України передача в оренду земельних ділянок державної або комунальної власності здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки. Передача в оренду земельних ділянок державної або комунальної власності здійснюється за результатами проведення земельних торгів.

Частинами другою та третьою статті 134 ЗК України визначені випадки, коли земельні торги не проводяться, а передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється в порядку, встановленому статтею 123 цього Кодексу. Зокрема, земельні торги не проводяться при передачі громадянам земельних ділянок для ведення фермерського господарства.

Відповідно до частини другої статті 123 ЗК України особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, в якому зазначаються орієнтовний розмір земельної ділянки та її цільове призначення. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки, письмова згода землекористувача, засвідчена нотаріально (у разі вилучення земельної ділянки). Органам, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 ЗК України, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Частиною третьою статті 123 ЗК України передбачено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Отже, стаття 123 ЗК України врегульовує загальний порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування в тих випадках, коли згідно із законом земельні торги не проводяться; визначає вимоги до змісту клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки; забороняє компетентним органам вимагати інші, ніж установлені цією статтею матеріали та документи; установлює загальні підстави для відмови в наданні такого дозволу.

Разом з тим, відносини, пов'язані зі створенням, діяльністю та припиненням діяльності фермерських господарств, регулюються, крім ЗК України, Законом України від 19 червня 2003 року № 973-IV «Про фермерське господарство» та іншими нормативно-правовими актами України (стаття 2) Закону України від 19 червня 2003 року № 973-IV «Про фермерське господарство». У таких правовідносинах Закон № 973-IV є спеціальним нормативно-правовим актом, а ЗК України - загальним.

При вирішенні позовних вимог про законність рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства застосуванню підлягають правила надання (передачі) земельних ділянок для ведення фермерського господарства, згідно зі ст. 7 Закону України «Про фермерське господарство» як спеціального по відношенню до ст. 123 ЗК України.

Таким чином, за змістом ст. ст. 1, 7, 8 Закону України «Про фермерське господарство» ( в редакціях, які були чинними на час надання ОСОБА_1 земельних ділянок) заява громадянина про надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства повинна містити комплекс передбачених ч. 1 ст. 7 Закону умов і обставин. У свою чергу, розглядаючи заяву громадянина по суті, орган виконавчої влади чи місцевого самоврядування (а в разі переданого на розгляд суду спору - суд) повинен дати оцінку обставинам і умовам, зазначеним у заяві, перевірити доводи заявника, наведені на обґрунтування розміру земельної ділянки з урахуванням перспектив діяльності фермерського господарства, в тому числі щодо наявності трудових і матеріальних ресурсів.

За наслідками зазначеної перевірки орган державної виконавчої влади чи орган місцевого самоврядування повинен пересвідчитися в дійсності волевиявлення заявника, наявності в нього бажання створити фермерське господарство та спроможності вести господарство такого виду - виробляти товарну сільськогосподарську продукцію, займатися її переробкою та реалізацією з метою отримання прибутку на земельних ділянках, наданих для ведення фермерського господарства.

У протилежному випадку відсутність належної перевірки, формальний підхід до вирішення заяви громадянина створює передумови для невиправданого, штучного використання процедури створення фермерського господарства як спрощеного, пільгового порядку одержання іншими приватними суб'єктами в користування земель державної чи комунальної власності поза передбаченою законом обов'язковою процедурою - без проведення земельних торгів.

Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 3 лютого 2016 року № 6-2902цс15, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів.

По справі встановлено, що раніше, відповідно до договору оренди землі від 8 червня 2004 року спірними земельними ділянками користувався Приваний підприємець ОСОБА_1

13 грудня 2013 року ПП ОСОБА_1, як орендар, без припинення чи розірвання у встановленому договором оренди землі від 8 червня 2004 року порядку, погодився на виділення орендованої земельної ділянки на свою користь, як фізичної особи, для ведення фермерського господарства, а 16 грудня 2013 звернувся із заявами до ГУ Держземагенства в Черкаській області про надання йому цих же земельних ділянок, але вже як для ведення фермерського господарства, після чого наказами ГУ Держземагенства в Черкаській області від 18.12.2013 ОСОБА_1 надано дозвіл на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок сільськогосподарського призначення із земель державної власності в оренду в адмінмежах Боярської сільської ради Лисянського району Черкаської області. 29 січня 2014 року ГУ Держземагенства в Черкаській області спірними наказами затвердило документацію із землеустрою та надання земельних ділянок в оренду ОСОБА_1, і в цей же день уклало з останнім спірні договори оренди землі. При цьому, в цей же день 29 січня 2014 року складено акти визначення та погодження меж землекористування, здійснено передачу межових знаків, отримано погодження проекту у відділі Держземагенства у Лисянському районі.

Таким чином земельна ділянка, орендована ПП ОСОБА_1, у нього, в установленому порядку, не вилучалася і була надана ОСОБА_1 для ведення фермерського господарства.

При цьому із заяв ОСОБА_1 про надання земельних ділянок для ведення фермерського господарства вбачається, що вони взагалі не містять комплексу, передбачених ч.1 ст.7 Закону України умов і обставин, а ГУ Держземагенства в Черкаській області, розглядаючи ці заяви по суті, в порушення вказаної норми Закону, не дало їм відповідної оцінки, не перевірило доводи заявника на обґрунтування розмірів земельних ділянок з урахуванням перспектив діяльності фермерського господарства, в тому числі щодо наявності трудових і матеріальних ресурсів.

Наведене свідчить про формальний підхід ГУ Держземагенства в Черкаській області до вирішення заяв ОСОБА_1, що створило передумови для невиправданого, штучного використання процедури створення фермерського господарства як спрощеного, пільгового порядку одержання ОСОБА_1, в користування земель державної власності поза передбаченою законом обов'язковою процедурою - без проведення земельних торгів.

В обґрунтування своїх позовних вимог, прокурор на зазначене вказував, однак ці доводи прокурора суд належним чином не перевірив та не дослідив, а відтак вказані обставини залишилися поза увагою суду, що призвело до ухвалення помилкового рішення.

При цьому, ні ОСОБА_1, ні ГУ Держземагенства в Черкаській області не спростували належними та допустимими доказами вказані доводи прокурора, а відтак відсутні законні підстави вважати, що при передачі спірних земельних ділянок в оренду для ведення фермерського господарства, органом виконавчої влади, а в подальшому судом першої інстанції , дана правильна правова оцінка зазначеним обставинам.

Крім того, відповідно до ч. 7 ст. 7 Закону України «Про фермерське господарство» земельні ділянки надаються громадянам для ведення фермерського господарства єдиним масивом з розташованими на них водними джерелами та лісовими угіддями, наближеними до існуючих шляхів, електро- і радіотелефонних мереж, газо- і водопостачальних систем та інших видів інженерної інфраструктури.

Згідно зі ст. 4 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» особам, які мають право на виділення їм у натурі (на місцевості) двох чи більше земельних часток (паїв) із земель, що перебувають у користуванні одного сільськогосподарського підприємства, земельні ділянки за їх бажанням виділяються єдиним масивом.

Разом з тим, ч. 1 ст. 14 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» передбачено, що у разі якщо власник земельної ділянки, яка знаходиться всередині єдиного масиву, що використовується спільно власниками земельних ділянок чи іншими особами для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, виявляє бажання використовувати належну йому земельну ділянку самостійно, він може обміняти її на іншу земельну ділянку на межі цього або іншого масиву.

Єдиний масив має бути сукупністю суміжно розташованих індивідуальних земельних ділянок, які територіально становлять одне ціле.

Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 3 лютого 2016 року № 6-2902цс15, яка згідно зі ст..360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів

За матеріалами справи встановлено та, зокрема, вбачається із наданих схематичних планів розміщення земельних ділянок, що надані в оренду ОСОБА_1 земельні ділянки не є суміжно розташованими, знаходяться на значних відстанях одна від одної, використання деяких із них можливо окремо.

Зазначене, підтверджується викопіюванням з проекту роздержавлення КСП ім. Ярового Боярської сільської ради Лисянського району Черкаської області.

Вказане залишилось поза увагою суду, а наявним доказам не надана відповідна правова оцінка.

Враховуючи, те, що колегія суддів прийшла до висновку про незаконність наказів, виданих ГУ Держземагенствау Черкаській області від 29.01.2014 року про затвердження документації із землеустрою та надання земельних ділянок в оренду ОСОБА_1, то й укладені ОСОБА_1 на підставі зазначених наказів, договори оренди земельних ділянок повинні бути визнані недійсними.

Згідно з ч. 3 ст. 215 ЦК України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Разом з тим, вказівка в ч. 3 ст. 215 ЦК України на те, що правочин може бути визнаний судом недійсним не лише за позовом однієї із сторін договору, але і за позовом іншої заінтересованої особи, стосується тих випадків, коли заінтересована особа домагається відновлення порушеного договором її права, не вимагаючи повернення їй переданого на виконання цього договору майна, а вимагаючи повернути сторони договору до первісного стану.

Статтею 216 ЦК України визначено особливі правові наслідки недійсності правочину. Зокрема, кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування, якщо законом не встановлені особливі умови їх застосування або особливі правові наслідки окремих видів недійсних правочинів.

У п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 2009 року № 9 «Про судову практику розгляду справ про визнання правочинів недійсними» судам роз'яснено, що реституція як спосіб захисту цивільного права (ч. 1 ст. 216 ЦК України) застосовується лише в разі наявності між сторонами укладеного договору, який є нікчемним чи який визнано недійсним. У зв'язку з цим вимога про повернення майна, переданого на виконання недійсного правочину, за правилами реституції може бути пред'явлена тільки стороні недійсного правочину.

Встановлено, що ОСОБА_1 є стороною оспорюваних договорів оренди земель, укладених з Головним управлінням Держземагенства у Черкаській області.

Позов прокурором пред'явлено не в інтересах особи (власника чи заінтересованої особи). Захищаючи інтереси держави, прокурор просить привести сторони договорів у первісний стан з метою відновлення порушених норм законодавства. А відтак, вказана вимога підлягає задоволенню, шляхом зобов'язання ОСОБА_1 повернути державі земельні ділянки, які розташовані в адміністративних межах Боярської сільської ради Лисянського району Черкаської області за межами населеного пункту та перебувають у його користуванні без достатніх правових підстав.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України, розглядаючи спір, суд встановлює фактичні обставини на підставі наданих сторонами письмових, або речових доказів, пояснень свідків чи інших передбачених законом фактичних даних. При цьому за правилами ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається в обґрунтування своїх вимог, або заперечень.

Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст.309 ЦПК України підставою для скасування рішення суду першої інстанції є невідповідність висновків суду обставинам справи, недоведеність обставин, що мають значення по справі, які суд вважав доведеними, порушення або неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

З огляду на вищевказане, рішення Лисянського районного суду Черкаської обласні від 28 травня 2016 року підлягає до скасування в частині відмови в задоволенні позову прокурора Лисянського району Черкаської області у даній справі щодо :

визнання незаконними з моменту прийняття та скасування наказів від 29 січня 2014 року ГУ Держземагентва у Черкаської області про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки в оренду ОСОБА_1, а саме :

№ЧК/122880800:02:001/00001939,

№ЧК/122880800:02:001/00001940,

№ЧК/122880800:02:001/00001941,

№ЧК/122880800:02:001/00001942,

№ЧК/122880800:02:001/00001946,

№ЧК/122880800:02:001/00001947,

№ЧК/122880800:02:001/00001948;

визнання недійсними договорів оренди землі, укладених 29.01.2014 року між ГУ Держземагенства у Черкаській області та ОСОБА_1, предметом яких є земельні ділянки за кадастровими номерами :

НОМЕР_1, площею 48,8233 га, вартістю 1296844,49 грн.;

НОМЕР_2, площею 13,00 га, вартістю 345306,00 грн.;

НОМЕР_3, площею 14,2693 га, вартістю 379021,15 грн.;

НОМЕР_4, площею 8,4076 га, вартістю 223322,67 грн.;

НОМЕР_8, площею 1,8822 га, вартістю 49995,00 грн.;

НОМЕР_9, площею 15,00 га, вартістю 398430,00 грн.;

НОМЕР_10, площею 13,10 га, вартістю 347962,20 грн.;

зобов'язання ОСОБА_1 повернути державі земельні ділянки, які розташовані в адміністративних межах Боярської сільської ради Лисянського району Черкаської області за межами населеного пункту до земель запасу, а саме земельні ділянки за кадастровими номерами:

НОМЕР_1, площею 48,8233 га, вартістю 1296844,49 грн.;

НОМЕР_2, площею 13,00 га, вартістю 345306,00 грн.;

НОМЕР_3, площею 14,2693 га, вартістю 379021,15 грн.;

НОМЕР_4, площею 8,4076 га, вартістю 223322,67 грн.;

НОМЕР_5, площею 4,3582 га, вартістю 115762,51 грн.;

НОМЕР_6, площею 3,6928 га, вартістю 98088,15 грн.;

НОМЕР_7, площею 2,2572 га, вартістю 67127,49 грн.;

НОМЕР_8, площею 1,8822 га, вартістю 49995,00 грн.;

НОМЕР_9, площею 15,00 га, вартістю 398430,00 грн.;

НОМЕР_10, площею 13,10 га, вартістю 347962,20 грн.

Питання щодо стягнення у даній справі з ОСОБА_1 на користь держави судового збору вирішено рішенням Апеляційного суду Черкаської області від 8 жовтня 2015 року.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 309 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів,

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу заступника прокурора Черкаської області Мироненка О. - задовольнити.

Рішення Лисянського районного суду Черкаської області від 28 травня 2015 року в частині відмови в задоволенні позову прокурора Лисянського району Черкаської області у даній справі щодо :

визнання незаконними з моменту прийняття та скасування наказів від 29 січня 2014 року ГУ Держземагентва у Черкаської області про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки в оренду ОСОБА_1, а саме :

№ЧК/122880800:02:001/00001939,

№ЧК/122880800:02:001/00001940,

№ЧК/122880800:02:001/00001941,

№ЧК/122880800:02:001/00001942,

№ЧК/122880800:02:001/00001946,

№ЧК/122880800:02:001/00001947,

№ЧК/122880800:02:001/00001948;

визнання недійсними договорів оренди землі, укладених 29.01.2014 року між ГУ Держземагенства у Черкаській області та ОСОБА_1, предметом яких є земельні ділянки за кадастровими номерами :

НОМЕР_1, площею 48,8233 га, вартістю 1296844,49 грн.;

НОМЕР_2, площею 13,00 га, вартістю 345306,00 грн.;

НОМЕР_3, площею 14,2693 га, вартістю 379021,15 грн.;

НОМЕР_4, площею 8,4076 га, вартістю 223322,67 грн.;

НОМЕР_8, площею 1,8822 га, вартістю 49995,00 грн.;

НОМЕР_9, площею 15,00 га, вартістю 398430,00 грн.;

НОМЕР_10, площею 13,10 га, вартістю 347962,20 грн.;

зобов'язання ОСОБА_1 повернути державі земельні ділянки, які розташовані в адміністративних межах Боярської сільської ради Лисянського району Черкаської області за межами населеного пункту до земель запасу, а саме земельні ділянки за кадастровими номерами:

НОМЕР_1, площею 48,8233 га, вартістю 1296844,49 грн.;

НОМЕР_2, площею 13,00 га, вартістю 345306,00 грн.;

НОМЕР_3, площею 14,2693 га, вартістю 379021,15 грн.;

НОМЕР_4, площею 8,4076 га, вартістю 223322,67 грн.;

НОМЕР_5, площею 4,3582 га, вартістю 115762,51 грн.;

НОМЕР_6, площею 3,6928 га, вартістю 98088,15 грн.;

НОМЕР_7, площею 2,2572 га, вартістю 67127,49 грн.;

НОМЕР_8, площею 1,8822 га, вартістю 49995,00 грн.;

НОМЕР_9, площею 15,00 га, вартістю 398430,00 грн.;

НОМЕР_10, площею 13,10 га, вартістю 347962,20 грн. - скасувати.

Ухвалити в цій частині нове рішення .

Позов прокурора Лисянського району Черкаської області в зазначеній частині - задовольнити.

Визнати незаконними з моменту прийняття та скасувати накази від 29 січня 2014 року ГУ Держземагентва у Черкаської області про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки в оренду ОСОБА_1, а саме :

№ЧК/122880800:02:001/00001939,

№ЧК/122880800:02:001/00001940,

№ЧК/122880800:02:001/00001941,

№ЧК/122880800:02:001/00001942,

№ЧК/122880800:02:001/00001946,

№ЧК/122880800:02:001/00001947,

№ЧК/122880800:02:001/00001948.

Визнати недійсними договори оренди землі, укладені 29.01.2014 року між ГУ Держземагенства у Черкаській області та ОСОБА_1, предметом яких є земельні ділянки за кадастровими номерами :

НОМЕР_1, площею 48,8233 га, вартістю 1296844,49 грн.;

НОМЕР_2, площею 13,00 га, вартістю 345306,00 грн.;

НОМЕР_3, площею 14,2693 га, вартістю 379021,15 грн.;

НОМЕР_4, площею 8,4076 га, вартістю 223322,67 грн.;

НОМЕР_8, площею 1,8822 га, вартістю 49995,00 грн.;

НОМЕР_9, площею 15,00 га, вартістю 398430,00 грн.;

НОМЕР_10, площею 13,10 га, вартістю 347962,20 грн.;

Зобов'язати ОСОБА_1 повернути державі земельні ділянки, які розташовані в адміністративних межах Боярської сільської ради Лисянського району Черкаської області за межами населеного пункту до земель запасу , а саме земельні ділянки за кадастровими номерами:

НОМЕР_1, площею 48,8233 га, вартістю 1296844,49 грн.;

НОМЕР_2, площею 13,00 га, вартістю 345306,00 грн.;

НОМЕР_3, площею 14,2693 га, вартістю 379021,15 грн.;

НОМЕР_4, площею 8,4076 га, вартістю 223322,67 грн.;

НОМЕР_5, площею 4,3582 га, вартістю 115762,51 грн.;

НОМЕР_6, площею 3,6928 га, вартістю 98088,15 грн.;

НОМЕР_7, площею 2,2572 га, вартістю 67127,49 грн.;

НОМЕР_8, площею 1,8822 га, вартістю 49995,00 грн.;

НОМЕР_9, площею 15,00 га, вартістю 398430,00 грн.;

НОМЕР_10, площею 13,10 га, вартістю 347962,20 грн.

Рішення апеляційного суду набирає чинності з моменту проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом 20 днів з дня проголошення.

Головуючий :

Судді :