Провадження № 2/761/1978/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2016 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: Піхур О.В.

при секретарі : Кияшко К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Київської міської ради, третя особа: Публічне акціонерне товариство «НВО «Київський завод автоматики ім. Г.І. Петровського» про визнання права власності на гараж, -

в с т а н о в и в:

У жовтні 2015 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до Київської міської ради (далі - відповідач), третя особа: Публічне акціонерне товариство «НВО «Київський завод автоматики ім. Г.І. Петровського» про визнання права власності на гараж.

Позовні вимоги, з урахуванням заяви про зміну предмету позову, обґрунтовані тим, що згідно рішення № 344 виконкому Жовтневої райради депутатів трудящих м. Києва від 08 червня 1959 року у садибі будинку АДРЕСА_1 побудовано 10 гаражних боксів. Згідно списку осіб, які побудували індивідуальні гаражі на підставі рішення № 344 від 08 червня 1959 року, батько позивача - ОСОБА_2 побудував АДРЕСА_1. З січня 1963 року користувався АДРЕСА_1 та сплачував комунальні платежі. ІНФОРМАЦІЯ_1 року батько позивача помер. 19 квітня 2005 року Першою київською державною нотаріальною конторою була відкрита спадкова справа № 352/2005 щодо майна померлого, а позивач є єдиним спадкоємцем. Батько позивача не зареєстрував право власності на гараж. 27 листопада 2015 року позивач звернувся із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на АДРЕСА_1 до Першої київської державної нотаріальної контори, однак постановою від 27 листопада 2015 позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на гаражний бокс, у зв`язку з тим, що відсутні правовстановлюючі документи та право власності не зареєстровано на ім`я спадкодавця.

Тому, з урахуванням заяви про зміну предмету позову, позивач просив суд визнати за ним право власності на АДРЕСА_1 у дворі будинку за адресою АДРЕСА_1.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. До матеріалів справи додано заперечення на позовну заяву.

Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. На адресу суду надіслав клопотання про розгляд справи за відсутності представника.

Суд, вислухавши надані пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню виходячи з наступного.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер ОСОБА_2, що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 14 вересня 2004 року, серія НОМЕР_1 (а.с.43).

Судом встановлено, що ОСОБА_2 є батьком позивача, що підтверджується копією свідоцтва про народження від 23 квітня 1943 року (а.с.52).

З матеріалів спадкової справи вбачається, що 19 квітня 2005 року ОСОБА_1 звернулася до Першої київської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадкового майна та про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, а саме 1/3 частини квартири АДРЕСА_1 (а.с.42).

У зв`язку з поданою заявою від 19 квітня 2005 року, Першою київською державною нотаріальною конторою 19.04.2005 року було заведено спадкову справу № 352 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_2 (а.с.41).

27 листопада 2015 року ОСОБА_1 звернулася до Першої київської державної нотаріальної контори з заявою № 4273 про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, а саме на гараж АДРЕСА_1 (а.с.81).

Постановою державного нотаріуса Першої київської державної нотаріальної контори Кузьмич В.М. від 27 листопада 2015 року було відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на гараж АДРЕСА_1, у зв`язку з тим, що відсутні правовстановлюючі документи та право власності на зазначений гараж не зареєстровано на ім`я спадкодавця ОСОБА_2 (а.с.82).

Позивач, в обґрунтування своїх позовних вимог посилається на рішення Виконкому Жовтневої Райради депутатів трудящих м. Києва № 344 від 08 червня 1959 року «Про дозвіл на збудування індивідуальних гаражів жителів будинку АДРЕСА_1», згідно якого було надано дозвіл на збудування індивідуальних гаражів в садибі будинку АДРЕСА_1 (а.с.74).

Відповідно до Списку осіб які побудували індивідуальні гаражі на підставі рішення Виконкому Жовтневої Райради депутатів трудящих м. Києва № 344 від 08 червня 1959 року, ОСОБА_2 побудував гараж (а.с.72).

Проте, відповідно до інформаційної довідки Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна від 23.10.2015 року № 3786, в якій зазначено, що згідно з даними Бюро гаражний бокс АДРЕСА_1 на праві власності не зареєстровано (а.с.80).

Отже, судом встановлено, що право власності на гаражний бокс АДРЕСА_1 не зареєстровано.

Згідно з ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статею 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив та батьки.

Право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації (ч. 1 ст. 182 ЦК України).

Державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).

Речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов'язкової реєстрації. Будь-які дії особи, спрямовані на набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, можуть вчинятися, якщо речові права на таке майно зареєстровані згідно із вимогами цього Закону, крім випадків, коли речові права на нерухоме майно, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними згідно з частиною третьою цієї статті, та у випадках, визначених статтею 28 цього Закону (ч. 2, 3 та 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).

Відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 р. № 1127, яким визначено умови, підстави та процедуру проведення відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, об'єкти незавершеного будівництва та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав), перелік документів, необхідних для її проведення, права та обов'язки суб'єктів у сфері державної реєстрації прав, а також умови, підстави та процедуру взяття на облік безхазяйного нерухомого майна, державну реєстрацію прав шляхом внесення записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно проводять орган державної реєстрації та нотаріус.

Згідно із ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на вищезазначений гаражний бокс є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Спадкодавець за життя не набув права власності на гаражний бокс АДРЕСА_1, а тому ОСОБА_1 також не набуває права власності у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на нерухоме майно, а саме гараж.

Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а як вбачається з матеріалів справи позивачами було надано суду достатньо доказів на підтвердження своїх позовних вимог.

Даючи юридичну оцінку поясненням, та зібраним по справі доказам, враховуючи те, що право власності на гаражний бокс АДРЕСА_1 не зареєстровано, а тому суд вирішив відмовити у задоволенні позовних вимог.

На підставі викладеного керуючись ст.ст. 182, 1216, 1217, 1218, 1261 ЦК України, ст.ст. 10, 60, 169, 212-215,224-228 ЦПК України, Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», суд,

в и р і ш и в :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Київської міської ради, третя особа: Публічне акціонерне товариство «НВО «Київський завод автоматики ім. Г.І. Петровського» про визнання права власності на гараж - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя