Номер провадження: 22-ц/785/3048/16
Головуючий у першій інстанції Луняченко В. О.
Доповідач Артеменко І. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.04.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

Головуючого: Артеменка І.А.,

Суддів: Сватаненка В.І.,

Черевка П.М.,

при секретарі: Фабіжевській Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 18 грудня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_5, ОСОБА_6 до ОСОБА_7, ОСОБА_3, ОСОБА_8 про стягнення грошових коштів, 3% річних з урахуванням індексу інфляції за несвоєчасне виконання грошового зобов'язання та визнання угоди недійсною,-

встановила:

У грудні 2015 року ОСОБА_5 та ОСОБА_6 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_7, ОСОБА_3, ОСОБА_8 про стягнення грошових коштів, 3% річних з урахуванням індексу інфляції за несвоєчасне виконання грошового зобов'язання та визнання угоди недійсною.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 18 грудня 2015 року відкрито провадження по справі та справу призначено до розгляду.

Не погоджуючись з зазначеною ухвалою суду, представник ОСОБА_3 - ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати, посилаючись на порушення судом правил підсудності.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, який доповів зміст ухвали, яка оскаржена, доводи апеляційної скарги, межі, в яких повинні здійснюватись перевірка ухвали, встановлюватися обставини і досліджуватися докази, вислухавши думку учасників процесу, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу задовольнити частково з наступних підстав.

За правилами ч. 2 п. 4 ст. 307 ЦПК України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню по справі і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відкриваючи провадження по справі, суд першої інстанції виходив з того, що позовна заява відповідає вимогам ст.ст. 119-120 ЦПК України, а тому позов підлягає прийняттю.

Проте з таким висновком суду не може погодитись судова колегія, оскільки висновки суду не відповідають дійсним обставинам по справі, суд порушив норми процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи 16.12.2015 року позивачі ОСОБА_5 та ОСОБА_9 звернулися до суду з позовними вимогами до ОСОБА_7, ОСОБА_3, ОСОБА_8 про стягнення грошових коштів, 3% річних з урахуванням індексу інфляції за несвоєчасне виконання грошового зобов'язання та визнання угоди недійсною.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що предметом позову є визнання угоди з купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 недійсною та стягнення коштів, витрачених на реконструкцію квартири, тобто спір виник з приводу нерухомого майна.

Частиною першою ст. 114 ЦПК України передбачена виключна підсудність щодо позовів, які виникають з приводу нерухомого майна, оскільки вони пред'являються тільки за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Відповідно до п. 42 постанови Пленуму ВССУ № 3 від 01.03.2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна (частина перша статті 114 ЦПК). Згідно з положеннями статті 181 ЦК до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Оскільки нерухоме майно розташоване за адресою: АДРЕСА_2, що по територальності відноситься до Приморського району м. Одеси, то апелянт цілком законно та обґрунтовано зазначав, що справа повинна розглядатися у Приморському районному суді м. Одеси.

Відповідно до ч. 3 ст. 122 ЦПК України, якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд повертає позовну заяву на підставі п. 4 ч. 3 ст. 121 цього Кодексу.

З урахуванням викладеного колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції на зазначені вимоги закону увагу не звернув, що призвело до постановлення незаконної ухвали, яка підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для вирішення питання щодо подальшого руху справи.

Керуючись ст.ст. 303, 307 ч. 2 п. 4, 311 ч. 1 п. 3, 4, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області,

ухвалила:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 задовольнити частково.

Ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 18 грудня 2015 року скасувати, справу направити до суду першої інстанції для вирішення питання щодо подальшого руху справи .

Ухвала колегії суддів набирає законної сили з моменту проголошення.

Ухвала колегії суддів оскарженню не підлягає.

Судді апеляційного суду Одеської області

І.А. Артеменко

В.І. Сватаненко

П.М. Черевко