РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.03.2016 року Провадження №2-о/425/54/16

Справа № 425/979/16-ц

місто Рубіжне Луганської області

Рубіжанський міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді Мирошникової О.Ш.,

за участю секретаря Кулішової О.С.,

заявника ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа Рубіжанський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Рубіжанського міського управління юстиції у Луганській області, про встановлення факту, що має юридичне значення, -

встановив:

21 березня 2016 року ОСОБА_1 звернулася до Рубіжанського міського суду Луганської області з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, відповідно до якої просить суд встановити факт смерті її колишнього чоловіка ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року в місті Стаханові Луганської області. Свою заяву обґрунтовує тим, що її колишній чоловік помер на тимчасово окупованій території, про що заявнику в Державній установі «Стахановська центральна міська багатопрофільна лікарня» ЛНР видали лікарське свідоцтво про смерть № 37 від 25.01.2016 року, з яким вона звернулася до відділу реєстрації актів цивільного стану, проте їй було відмовлено з причини невідповідності цього свідоцтва, встановленій формі. Встановлення цього факту необхідно заявнику для реєстрації акту смерті її колишнього чоловіка, тому вона змушена звернутися до суду.

В судовому засіданні заявник заяву підтримує, просить її задовольнити. Додатково надала заяву, що вона розірвала шлюб з ОСОБА_2 у 2002 році, однак з 2003 року вони примирилися та продовжили проживати разом як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу до самої смерті ОСОБА_2 У заявника з померлим є спільний син, ІНФОРМАЦІЯ_1 та після смерті ОСОБА_2 заявник разом з сином займалася похованням, сплачували всі ритуальні послуги, інших родичів у померлого ніж заявник та їх спільний син у померлого не залишилося.

Представник заінтересованої особи Рубіжанського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану в судове засідання не з'явилася, 21.03.2016 року надіслали суду заяву про розгляд заяви без участі представника, проти задоволення заявлених вимог не заперечують.

Суд, розглянувши цивільну справу, оцінивши докази, які містяться у справі, вважає, що заява підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно ч. 1 ст. 257-1 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.

В судовому засіданні встановлено, що згідно копії паспорту ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 року у місті Стаханові Луганської області та з 25.03.2011 року зареєстрований за місцем проживання в АДРЕСА_1; до цього з 1980 року був зареєстрований у місті Стаханові за іншою адресою. Також у копії паспорту ОСОБА_2 міститься відмітка про реєстрацію шлюбу 18.08.1989 року з ОСОБА_1.

Згідно копії свідоцтва про розірвання шлюбу НОМЕР_1 від 12.03.2002 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 розірвано, прізвище громадянки після розірвання шлюбу - ОСОБА_1.

В судовому засіданні була допитана як свідок заявник ОСОБА_1, яка надала показання, що ОСОБА_2 її колишній чоловік, шлюб з яким вона розірвала у 2002 році, з 2003 року вони проживали у цивільному шлюбі за адресою: АДРЕСА_1, вели спільне господарство. Від шлюбу мають сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. ОСОБА_2 тяжко хворів, вона доглядала за колишнім чоловіком за час його хвороби, колишній чоловік помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року у місті Стаханові, його похованням займалися ОСОБА_1 та їх спільний син ОСОБА_4, поховали його у місті Стаханові Луганської області.

Згідно відмови від 17.03.2016 року Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Рубіжанського міського управління юстиції у Луганській області, заявнику було відмовлено в реєстрації акту смерті ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року, оскільки заявником для підтвердження факту смерті пред'явлено документ, форма якого не відповідає визначеній формі.

Відповідно до Постанови Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» № 254-VІІІ від 17.03.2015 року визнано тимчасово окупованими територіями окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей, в яких відповідно до Закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, до моменту виведення усіх незаконних збройних формувань, російських окупаційних військ, їх військової техніки, а також бойовиків та найманців з території України та відновлення повного контролю України за державним кордоном України.

Відповідно до Закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» тимчасово, на три роки з дня набрання цим Законом чинності, запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей, до яких належать райони, міста, селища, села, що визначаються рішенням Верховної Ради України (далі - окремі райони Донецької та Луганської областей).

Відповідно Постанови Верховної Ради України «Про визначення окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей, в яких запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування» № 252-VIII від 17.03.2015 року, до окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької і Луганської областей, в яких відповідно до Закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» тимчасово запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, належать райони або їх частини, міста, селища і села, що знаходяться на територіях, які розташовані між державним кордоном України з Російською Федерацією, урізом води Азовського моря та лінією, яка визначена додатком до цієї Постанови, що відповідає Мінському меморандуму від 19 вересня 2014 року.

Таким чином, місто Стаханов Луганської області розташоване на тимчасово окупованій території Луганської області.

Заявником надано суду копію лікарського свідоцтва про смерть № 37 від 25.01.2016 року, видане (російською мовою згідно свідоцтва) Государственным учреждением «Стахановская центральная городская многопрофильная больница» Луганской народной республики, згідно якого ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року у місті Стаханові Луганської області, причина смерті: злоякісне новоутворення печінки.

Суд не приймає як належний та допустимий доказ зазначене медичне свідоцтво, оскільки орган, яким видане це свідоцтво не був створений у порядку, передбаченому законами України.

Разом з цим, суд бере до уваги інформацію, яка міститься в цьому свідоцтві про факт смерті ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 року, та ця інформація в сукупності з показаннями свідка ОСОБА_1, підтверджує факт смерті ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 року у місті Стаханові Луганської області.

Факт, який просить встановити заявник, має для неї юридичне значення, оскільки необхідний для реєстрації акту смерті її колишнього чоловіка.

Відповідно до п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин.

Відповідно п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

В ході розгляду справи судом не встановлено будь-якого умисного порушення заявником, яка є громадянином України, законодавства України та нормативних актів України після смерті її колишнього чоловіка в частині належного повідомлення компетентних органів про даний факт, його належного фіксування, реєстрації, тощо. Неможливість отримати у місті Стаханові Луганської області необхідні документи для реєстрації факту смерті її батька, виникла в зв'язку з проведенням на окремих територіях Донецької та Луганської областей України Антитерористичної операції та розташування цього міста на тимчасово окупованій території України.

Таким чином, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню та встановлює факт смерті ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року у місті Стаханові Луганської області.

Керуючись ст.ст. 212-215, 235, 256, 257-1, 259 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа Рубіжанський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Рубіжанського міського управління юстиції у Луганській області, про встановлення факту, що має юридичне значення - задовольнити повністю.

Встановити факт смерті громадянина України ОСОБА_2, який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 року у місті Стаханові Луганської області, визнавши датою його смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 року та місцем смерті місто Стаханов Луганської області.

Відповідно ч. 4 ст. 257-1 ЦПК України рішення підлягає негайному виконанню.

Відповідно ч. 5 ст. 257-1 ЦПК України копію рішення невідкладно надіслати до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Рубіжанського міського управління юстиції Луганської області для державної реєстрації смерті.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Луганської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.Ш. Мирошникова