АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого - судді Гаращенка Д.Р.

суддів Ратнікової В.М., Пікуль А.А.

при секретарі Ільченко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою заступника Прокурора міста Києва на ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 30 листопада 2015 року у справі за заявою Прокурора м. Києва, в інтересах держави в особі Київської міської ради про перегляд рішення Святошинського районного суду м. Києва від 15 листопада 2012 року та ухвали Святошинського районного суду м. Києва від 20 лютого 2013 року у зв'язку із нововиявленими обставинами, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 30 листопада 2015 року відмовлено у відкритті провадження за заявою Прокурора м. Києва, в інтересах держави в особі Київської міської ради про перегляд рішення Святошинського районного суду м. Києва від 15 листопада 2012 року та ухвали Святошинського районного суду м. Києва від 20 лютого 2013 року у зв'язку із нововиявленими обставинами.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, заступник прокурора м Києва подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на її незаконність, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просив ухвалу скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування апеляційних вимог, посилаючись на положення Закону України «Про прокуратуру», вказує на те, що суд першої інстанції прийшов до хибного висновку про відмову у відкритті провадження по справі, оскільки таке рішення суперечить вказаному закону та Конституції України.

Представник апелянта Пилипенко Т.А. підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

Представник відповідача Бродська К.О. заперечувала проти апеляційної скарги та просила її відхилити.

Інші особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з'явилися, були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, про причину неявки суду не повідомили.

Відповідно до ч. 2 ст. 305 ЦПК України колегія суддів вважає за можливе провести судове засідання за відсутності осіб, які не з'явилися.

Вислухавши доповідь судді-доповідача, осіб, які приймають участь у справі та з'явилися в судове засідання, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступного.

Справа № 2608/17312/12
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/3125/2016
Головуючий у суді першої інстанції: Шум Л.М.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Гаращенко Д.Р.
Колегією суддів встановлено, що у жовтні 2012 року ОСОБА_5 звернувся до суду з указаним позовом, у якому, з урахуванням змін до позовних вимог, просив стягнути з ОСОБА_6 заборгованість за договором позики від 05 вересня 2011 року шляхом визнання за ним права власності на '/і частину домоволодіння по АДРЕСА_1, яке складається з житлового будинку літера «А» житловою площею 140,5 кв. м, загальною площею 197,9 кв. м та господарської будівлі літ. «Б» загальною площею 51,6 кв. м.

У листопаді 2012 року ОСОБА_6 пред'явив зустрічний позов, у якому просив визнати за ним право власності на зазначене вище домоволодіння.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 15 листопада 2012 року у задоволенні первісного позову відмовлено.

Зустрічний позов задоволено. Визнано за ОСОБА_6 право власност: на домоволодіння по АДРЕСА_1, яке складається з житлового будинку літера «А» житловою площею 140,5 кв. м, загальною площею 197,9 кв. м та сараю літера «Б» загальною площею 51,6 кв. м.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 20 лютого 2012 року роз'яснено, що домоволодіння по АДРЕСА_1, літери «А» та «Б» у тексті рішення Святошинського районного суду м. Києва віл 15 листопада 2012 року слід рахувати як «домоволодіння по АДРЕСА_2 житловою площею 140,5 кв. м, загальною - 197,9 кв. м та сараю під літерою «В» загальною площею 51,6 кв.м.

У лютому 2015 року прокурор м. Києва в інтересах держави в особі Київської міської ради звернувся до суду із заявою про перегляд рішення Святошинського районного суду м. Києва від 15 листопада 2012 року у зв'язку з нововиявленими обставинами, посилаючись на те, що при посгановленні судового рішення судом не врахована істотна обставина, яка існувала на час розгляду справи, а саме те, що відсутні докази на підтвердження права власності ОСОБА_6 на зазначений будинок, а також не взято до уваги, що у період 1946-1985 років земельна ділянка, на якій розміщено спірний будинок, належала територіальній громаді та фізичним особам не виділялась.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 18 березня 2015 року відкрито провадження за нововиявленими обставинами.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 12 травня 2015 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 08 липня 2015 року, заяву прокурора задоволено.

Рішення Святошинського районного суду м. Києва від 15 листопада 2012 року в частині задоволенні зустрічного позову скасовано та ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні зустрічного позову.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18 листопада 2015 року ухвала Святошинського районного суду м. Києва від 18 березня 2015 року, рішення Святошинського районного суду м. Києва від 12 травня 2015 року та ухвала Апеляційного суду м. Києва від 08 липня 2015 року скасовані, а справу передано до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження за нововиявленими обставинами.

Відмовляючи у відкритті провадження по справі за нововиявленими обставинами, суд першої інстанції, з висновками якого погоджується і колегія суддів, з урахуванням ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18 листопада 2015 року, виходив з того, що Прокурор м. Києва звернувся до суду із вказаною заявою в інтересах держави в особі Київської міської ради, яка не брала участі у справі, що суперечить вимогам цивільного процесуального законодавства.

Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції прийшов неправильного висновку, який суперечить нормам матеріального та процесуального права, виходячи з наступного.

Так, судом першої інстанції правильно враховано положення ч.1 ст. 362 ЦПК України, відповідно до якого заяви про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами можуть бути подані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, в той час як держава в особі Київської міської ради, в інтересах якої подана заява прокурором, не приймала участі у справі.

Крім того, суд першої інстанції правильно врахував висновки і мотиви висловлені колегією суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від в ухвалі від 18 листопада 2015 року.

Згідно ч.4 ст. 338 ЦПК України, висновки і мотиви, з яких скасовані рішення є обов'язковими для суду першої чи апеляційної інстанції при новому розгляді справи.

Так, зокрема, колегія суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ мотивувала свою ухвалу роз'ясненнями висловленими в абз.3 п.11, абз.1 п.12 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 4 «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами», відповідно до яких особа, яка не була залучена до участі у справі, але вважає, що суд вирішив питання про її права, свободи та обов'язки, не має права на подання заяви про перегляд судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами; суд ухвалою відмовляє у прийнятті такої заяви. У цьому разі особа має право звернутися до суду з апеляційною або касаційною скаргою із заявлениям клопотання про поновлення строку на оскарження.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 30 листопада 2015 року обґрунтованою та такою, що постановлена з дотриманням норм цивільного процесуального законодавства. Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, на законність ухвали суду першої інстанції не впливають.

Керуючись ст.ст. 218, 303-305, п.1 ч.2 ст. 307, ст.ст. 312, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу заступника Прокурора міста Києва - відхилити.

Ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 30 листопада 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена протягом 20 днів з дня набрання нею законної сили безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді