АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И [1]

25 лютого 2016 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: головуючого - Немировської О.В.

суддів - Ящук Т.І., Чобіток А.О.

при секретарі - Сірій О.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах малолітніх ОСОБА_2, ОСОБА_3, неповнолітньої ОСОБА_4 до ОСОБА_5, треті особи: Служба у справах дітей Голосіївської районної в м.Києві державної адміністрації, прокуратура Голосіївського району м.Києва про позбавлення батьківських прав та зміну прізвища,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 09 жовтня 2015 року,

встановила:

у червні 2014 року позивач в інтересах своїх неповнолітніх дітей ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом до відповідача про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів на утримання дітей та зміну прізвища дітей.

Рішенням Голосіївського районного суду м.Києва від 09 грудня 2014 року, яке було залишено без змін ухвалою Апеляційного суду м.Києва від 03 березня 2015 року, позов задоволено частково. Позбавлено ОСОБА_5 батьківських прав відносно ОСОБА_3 та ОСОБА_2, стягнуто на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання ОСОБА_3 та ОСОБА_2 та змінено прізвища з «ОСОБА_2» на «ОСОБА_2».

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10 червня 2015 року рішення Голосіївського районного суду м.Києва від 09 грудня 2014 року та ухвалу Апеляційного суду м.Києва від 03 березня 2015 року було скасовано в частині вирішення вимог про позбавлення ОСОБА_5 батьківських прав та зміни прізвища дітей та у вказаній частині справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 09 жовтня 2015 року в задоволенні позову про позбавлення батьківських прав та зміну прізвища було відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, позивач звернулась до суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити по справі нове рішення - про задоволення позовних вимог, посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права, неповне з'ясування обставин по справі, невідповідність висновків суду обставинам справи.

Заслухавши доповідь судді Немировської О.В., пояснення осіб, які з'явились в судове засідання, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Звертаючись до суду з даним позовом, ОСОБА_1 посилалась на те, що колишній чоловік - ОСОБА_5 з 2010 р. не бере участі у вихованні 3 неповнолітніх дітей - дочки ОСОБА_6, синів ОСОБА_7 і ОСОБА_2, не спілкується з ними, а лише періодично пересилає аліменти в сумі 2 500 - 3 000 грн. В зв'язку з цим позивач просила позбавити його батьківських прав відносно дітей, стягнути з нього аліменти на утримання дітей в розмірі Ѕ частини від його заробітку, а також змінити прізвище на ОСОБА_1.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 09 грудня 2014 р., яке було залишено без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 03 березня 2015 р., позов було задоволено - позбавлено відповідача батьківських прав відносно синів ОСОБА_7 та ОСОБА_8, стягнуто на їх утримання аліменти по 1/6 частини від його заробітку, змінено прізвища синів. Вказані рішення та ухвала були скасовані ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10 червня 2015 р. в частині вирішення вимог про позбавлення батьківських прав та зміни прізвища.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 09 жовтня 2015 р. в задоволенні позову ОСОБА_1 було відмовлено.

Рішення суду першої інстанції в частині вирішення вимог про позбавлення батьківських прав відповідача відносно дочки ОСОБА_6, позивачем не оскаржується.

Відмовляючи в задоволенні позову про позбавлення ОСОБА_5 батьківських прав відносно дітей та зміни прізвища, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_5 має бажання спілкуватися з синами, які проживають разом з позивачем, сплачує аліменти на їх утримання.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції правильно застосував норми матеріального права та послався на положення ст. 19, 148, 150, 155, 164, 165, 180 СК України, а також зазначив про роз'яснення застосування даних норм законодавства, які містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 р. №3 «Про практику застосування судами при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав».

Однак погодитись з таким висновком суду першої інстанції неможливо, оскільки він не відповідає встановленим по справі обставинам.

Як видно з матеріалів справи, сторони перебували у шлюбі з 01.10.1994 р. та мають від шлюбу трьох дітей - доньку ОСОБА_4, яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_4 р., сина ОСОБА_7, який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 р. та сина ОСОБА_8, який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 р. Шлюб між сторонами було розірвано 19.11.2010 р.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що батьки після розірвання шлюбу уникають спілкування між собою, позивач створила нову сім'ю, що опосередковано вплинуло на стосунки відповідача з синами. Однак при цьому суд першої інстанції не взяв до уваги той факт, що з дочкою ОСОБА_6 відповідач мав можливість спілкуватись і в даний час вона проживає разом з ним.

Не можна визнати обґрунтованим висновок суду першої інстанції про те, що відповідач має бажання спілкуватись з дітьми, оскільки протягом розгляду вказаної справи в судах з червня 2014 р. по даний час, відповідач також не здійснив жодної спроби побачитись з дітьми, організувати їх літній відпочинок та відпочинок під час шкільних канікул.

Доказів про те, що відповідач намагався спілкуватись з синами ще до моменту звернення позивача до суду, а вона створювала йому перешкоди, матеріали справи не містять. Відповідач визнає, що з 2010 р. взагалі до м. Києва не приїздив.

Органом опіки та піклування у відповідності до ст. 19 СК України 09.09.2014 р. було дано Висновок про те, що позбавлення ОСОБА_5 батьківських прав відносно синів є необхідним та буде відповідати інтересам дітей, у яких склались приязні відносини з вітчимом ОСОБА_9 і вони називають його батьком. Даний Висновок було подано суду на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дітей, з урахуванням пояснень самого відповідача, а отже безпідставно не взято до уваги судом першої інстанції та зазначено лише про немотивовану незгоду з ним. Вказане підтверджується проведеними 15.09.2014 р. психологічними обстеженнями ОСОБА_2 та ОСОБА_3, відповідно до яких діти ставляться до вітчима, як до рідного батька (а/с 30-34 т.1).

Таким чином, судом було встановлено, що ОСОБА_5 ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню синів, фактично визнає цю обставину, зазначаючи лише про наміри робити це в майбутньому, що є підставою відповідно до ст. 164 СК України для позбавлення його батьківських прав.

Також є доцільним відповідно до ч. 5 ст. 148 СК України змінити прізвища ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на ОСОБА_1, оскільки це буде відповідати інтересам дітей з урахуванням встановлених обставин.

Враховуючи викладене, рішення суду першої інстанції слід скасувати та ухвалити нове - про часткове задоволення позовних вимог щодо позбавлення відповідача ОСОБА_5 батьківських прав відносно синів ОСОБА_7 та ОСОБА_8.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 313-315 ЦПК України, колегія суддів

вирішила:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 09 жовтня 2015 року скасувати та ухвалити по справі нове рішення, яким позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Позбавити ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 батьківських прав відносно сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 (Свідоцтво про народження Серія НОМЕР_1 від 27 травня 2004 року, видане Відділом реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції в м.Києві, актовий запис № 659 від 27 травня 2004 року) та сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 (Свідоцтво про народження Серія НОМЕР_2 від 30 травня 2007 року, видане Відділом реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції в м.Києві, актовий запис № 722 від 30 травня 2007 року).

Змінити прізвище малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 на «ОСОБА_2».

Змінити прізвище малолітнього ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 на «ОСОБА_2».

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді

№ справи: 755/5863/15-ц

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/2246/2016

Головуючий у суді першої інстанції: Яровенко Н.О.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Немировська О.В.