Справа № 766/8287/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.09.2016 року м. Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області в складі:

головуючого судді Єпішина Ю.М.,

при секретарі Поліщук Н.Л.,

за участю позивачів ОСОБА_1, ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Херсоні цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Херсонської міської ради, про визнання права власності в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернувся до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що ОСОБА_2 є власником 1/3 квартири розташованої за адресою АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва на право власності НОМЕР_1 від 06.08.1997 року. ОСОБА_1, дівоче прізвище (ОСОБА_1), є власницею 1/3 квартири розташованої за адресою АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва на право власності НОМЕР_1 від 06.08.1997 року. Зазначена вище квартира на праві власності належить ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_4 Позивач ОСОБА_1 є донькою ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3, після смерті якого залишилося спадкове майно у вигляді 1/3 квартири розташованої за адресою АДРЕСА_1. Позивач ОСОБА_1 проживала разом із чоловіком та батьком (спадкоємцем) в зазначеній квартирі де проживає до теперішнього часу. Власниками квартири було втрачено оригінал правоустановчого документа. У зв'язку із втратою оригінала свідоцтва на право власності НОМЕР_1 від 06.08.1997 року позивач ОСОБА_1 не може отримати свідоцтво про право на спадщину. При цьому, виконавчим комітетом Херсонської міської ради позивачам було відмовлено у видачі дублікату свідоцтва на право власності Станом на сьогоднішній день позивачі по справі не мають можливості отримати дублікат втраченого свідоцтва, що обмежує їх можливості при здійснені ними права власності. Враховуючи наведене, позивачі просять суд визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/3 квартири розташованої за адресою АДРЕСА_1; визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/3 квартири розташованої за адресою АДРЕСА_1; визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 на 1/3 квартири розташованої за адресою АДРЕСА_1.

В судовому засіданні позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити, надавши пояснення аналогічні тим, що викладені у позовній заяві..

Представник відповідача ОСОБА_3 в судовому засіданні не заперечував проти задоволення позовних вимог.

Суд, вислухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані сторонами докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно копії до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 народилась ОСОБА_1, батьками записані ОСОБА_4 та ОСОБА_5, про що Цюрупинським райЗАГС складно актовий запис №68.

Згідно копії свідоцтва про одруження серії НОМЕР_3 між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було укладено шлюб 25.09.1971 року про що міським бюро ЗАГС м. Херсона було складено актовий запис №1389.

Згідно копії свідоцтва про право власності на житло НОМЕР_1 від 06.08.97 квартира АДРЕСА_1 належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_4 .

ІНФОРМАЦІЯ_4 помер ОСОБА_4, про що складено актовий запис № 4317, відповідно до копії свідоцтва про смерті виданого міським відділом Реєстрації актів громадянського стану Херсонського обласного управління юстиції від 02.12.2003 року.

З інформаційної довідки зі Спадкового реєстру №44906969 від 30.08.2016 року наданої державним нотаріусом третьої державної нотаріальної контори Карповою Н.М. на адресу суду №587/01-16 від 30.08.2016 року вбачається, що після смерті гр. ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 спадкова справа не заводилась.

З відповіді №448/01-16 від 15.07.2016 року державного нотаріуса третьої державної нотаріальної контори Карпової Н.М. вбачається, що ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв'язку з тим, що не було подано свідоцтва про право власності.

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року за №7, відносини спадкування регулюються правилами ЦК України (2004 p.) якщо спадщина відкрилася не раніше 01.01.2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української PCP (далі - ЦК УРСР). у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за заковом.

Відповідно до ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті.

Відповідно до ч.1 ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

З довідки від 19.02.2002 року вбачається, що у квартирі АДРЕСА_1 проживали: ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_4

Відповідно до довідки про склад сім'ї № 4768 від 25.08.2011 року у квартирі АДРЕСА_1 проживають: ОСОБА_1, ОСОБА_2.

Таким чином, позивач ОСОБА_1, як рідна донька спадкодавця та його єдина спадкоємиця фактично прийняла спадщину, проте із втратою свідоцтва про право власності не має можливості належним чином оформити свої спадкові права, що підтверджується відповіддю державного нотаріуса.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 було відмовлено у видачі дубліката свідоцтва про право власності згідно відповіді від 13.07.2016 року виконавчого комітету Херсонської міської ради за №Г-6601 та КП «Херсонське бюро технічної інвентаризації» Херсонської обласної ради за №411 від 01.07.2016 року.

Пунктом 37 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» роз'яснено, що з урахуванням положень частини першої статті 15 та статті 392 ЦК власник майна має право пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин; інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства

Виходячи зі змісту положень ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень..

Відповідно до статті 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

Проаналізувавши встановлені фактичні обставини по справі, оцінивши представлені докази в їх сукупності, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову, оскільки зазначені позивачами обставини унеможливлюють іншим способом захистити їх права та інтереси.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 10-11, 15, 57-60, 88, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Херсонської міської ради, про визнання права власності в порядку спадкування - задовольнити у повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на 1/3 частини квартири АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 право власності на 1/3 частини квартири АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 право власності на 1/3 частини квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_4.

Вступна та резолютивна частина рішення складені і підписані у нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 26 вересня 2016 року.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Херсонської області через Херсонський міський суд Херсонської області шляхом подачі протягом десяти днів з дня його проголошення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Ю.М.Єпішин