Справа №588/1583/15-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - Маслов В. В.
Номер провадження 22-ц/788/902/16 Суддя-доповідач - Криворотенко В. І.
УХВАЛА

і м е н е м У к р а ї н и

12 травня 2016 року м. Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Криворотенка В. І.,

суддів - Дубровної В. В. , Сибільової Л. О. ,

з участю секретаря судового засідання - Назарової О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду Сумської області цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк»

на рішення Тростянецького районного суду Сумської області від 04 квітня 2016 року

у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_3

про стягнення сум заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и л а:

Звертаючись з позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» просило стягнути з ОСОБА_3 заборгованість за кредитним договором у сумі 14918,78 дол. США, яка складається з заборгованості за кредитом - 3596,92 дол. США, заборгованості по процентам за користування кредитом - 1160,62 дол. США, заборгованості по комісії за користування кредитом - 1422,52 дол. США, пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 8738,72 дол. США.

Рішенням Тростянецького районного суду Сумської області від 04 квітня 2016 року в задоволенні позову ПАТ КБ «Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення сум заборгованості за кредитним договором - відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк» посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Заслухавши суддю доповідача, пояснення ОСОБА_3 та його представника ОСОБА_4, дослідивши матеріали справи, перевіривши рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що пред'явивши вимогу про повне дострокове погашення заборгованості за кредитним договором, кредитор змінив строк виконання основного зобов'язання і з цього часу почався перебіг строку позовної давності, який сплив на момент звернення ПАТ КБ «ПриватБанк» до суду, що є підставою для відмови у позові, так як відповідач зробив заяву про застосування позовної давності до вимог позивача.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для відмови у позові, так як суд дійшов його правильно встановивши фактичні обставини справи, з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи 12 січня 2008 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_3 укладено кредитний договір №SUA0AW00040039, відповідно до якого банк зобов'язується надати відповідачу кредитні кошти на строк з 12 січня 2008 року по 09 січня 2015 року включно, у вигляді не поновлювальної лінії у розмірі 14679,08 дол. США на наступні цілі: 10118,85 дол. США на купівлю автомобіля, а також 6,75 дол. США для сплати за реєстрацію предмету застави в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна шляхом перерахування відповідно до п.1,2; на сплату страхових платежів за договором страхування ТЗ № SUAGAW00040039 від 09 січня 2009 року, договором особистого страхування № SUAOLK00040039 від 12 січня 2008 року на строк до 11 січня 2009 року у сумі 101,19 дол. США, а також винагороди за надання фінансового інструменту в розмірі 202,38 дол. США та у розмірі 4249,92 дол. США на сплату страхових платежів у випадках та згідно порядку, передбачених п. 2.1.3, 2.2.7 Кредитного договору, зі сплатою за користування Кредитом відсотків у розмірі 0,76% на місяць на суму залишку заборгованості за Кредитом, щомісячної винагороди у розмірі 0.31% від суми виданого кредиту на придбання автомобіля, відсотки за дострокове погашення кредиту згідно з п. 3.10. Кредитного договору та винагороди за проведення додаткового моніторингу, згідно п. 6.2 Кредитного договору. Періодом сплати вважається період з "12" по "16" число кожного місяця. Погашення заборгованості за кредитним договором (за винятком винагороди, що сплачується в момент надання кредиту) мало здійснюватись в наступному порядку: щомісяця починаючи з наступного місяця в період сплати позичальник повинен надавати банку кошти (щомісячний платіж) у сумі 201,43 дол. США для погашення заборгованості за кредитним договором, що складається із заборгованості по кредиту, відсоткам, винагороди.

Відповідно до п.7.2 кредитного договору для виконання даного договору банк відкриває позичальникові рахунок НОМЕР_3 для зарахування коштів, спрямованих на погашення заборгованості по кредиту, відсоткам, винагороді та іншим платежам.

Згідно з п. 4.1, 7.4 Кредитного договору відповідач за порушення термінів оплати кредиту, відсотків, винагороди (комісії) зобов'язувався сплатити банку пеню в розмірі 0,15 % від суми простроченого платежу за кожний день прострочки, але не менше 1 грн. (т.с.1,а.с.10-11,150-151).

На виконання умов Кредитного договору ПАТ КБ «Приватбанк» надав відповідачу кредитні кошти визначені у п.7.1. Кредитного договору, що підтверджується випискою по рахунку №6562, а також копією заяви на видачу готівки №15 від 12 січня 2015 року. (а.с. 54,142).

12 січня 2008 року в забезпечення виконання зобов'язання за вказаним кредитним договором між сторонами був укладений договір застави рухомого майна № SUA0AW00040039, згідно якого відповідач надав позивачу у заставу автомобіль GeelyMR7151A, кузов НОМЕР_2, на придбання якого видавався кредит. Обумовлена сторонами договору застави вартість предмету застави склала 50999 грн. (п.1, п.34.5. договору застави) (т.с.1,а.с.38-41,162-164).

Згідно розрахунку позивача заборгованість ОСОБА_3 за кредитним договором у наслідок неналежного виконання його умов станом на 26 серпня 2015 року становить 14918,78 дол. США, яка складається з: 3596,92 дол. США - заборгованість за кредитом, 1160,62 дол. США - заборгованість по процентам за користування кредитом, 1422,52 дол. США - заборгованість по комісії за користування кредитом, 8738,72 дол. США - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором.

04 лютого 2010 року ОСОБА_3 згідно акту прийому заставного автомобіля передав співробітнику ПАТ КБ «ПриватБанк» ОСОБА_5 заставний автомобіль Geely MR7151A, кузов НОМЕР_2, а також, у той же день надав довіреність №871-О, згідно якої уповноважив ПАТ КБ «Приватбанк» розпоряджатись вказаним автомобілем. (т.1 а.с.35, т. 2, а.с.13).

У подальшому, на підставі вказаного доручення автомобіль Geely MR7151A, кузов НОМЕР_2 був реалізований представником банку, а отримані від реалізації кошти в сумі 5246,72 доларів США були зараховані 11 березня 2010 року на рахунок відповідача № НОМЕР_3, відкритий у ПАТ КБ «Приватбанк», що призначений згідно умов Кредитного договору для зарахування коштів, спрямованих на погашення заборгованості по кредиту, відсоткам, винагороді та іншим платежам. Вказані обставини зокрема підтверджуються розрахунком заборгованості складеного позивачем, виписками по рахункам відповідача, копією меморіального ордеру від 11 березня 2010 року (т.с.1, а.с.6-8, 54-140, 250).

Судом встановлено, що кошти в сумі 5246,72 дол. США значно перевищували розмір заборгованості ОСОБА_3, яка існувала станом 11 березня 2010 року, а тому частина з цих коштів була зарахована банком в рахунок майбутніх платежів.

Після зарахування коштів отриманих в результаті реалізації заставного автомобіля ПАТ КБ «Приватбанк» направив на адресу відповідача два листи за № НОМЕР_1 від 15 березня 2010 року та від 19 лютого 2012 року, згідно яких повідомляв останнього про наявність простроченої заборгованості за кредитним договором та з посиланням на ст. 1050 ЦК України вимагав повернути суму кредиту в повному обсязі, нараховані проценти, комісії та штрафні санкції в тижневий термін з дати одержання цього повідомлення. (т.с.1 а.с.245, т.с. 2 а.с.11).

31 березня 2016 року ОСОБА_3 до суду була подана заява про застосування строку позовної давності, яка є підставою для відмови у позові (т.с.1,а.с.247-248).

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Згідно з положеннями статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (статті 610, 611 ЦК України).

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України).

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Стаття 266 ЦК України передбачає, що зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо).

Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України).

За зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов'язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку (ч.5 ст. 261 ЦК України).

Відповідно до вимог ч.2 ст. 1050 ЦК України у разі, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків.

Отже, перебіг позовної давності щодо повернення кредиту у цілому обчислюється із дня настання строку виконання основного зобов'язання, яким є строк виконання зобов'язання у повному обсязі (кінцевий строк) або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково.

Тому, пред'явлення вимоги про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом є зміною строку виконання зобов'язання та зумовлює перебіг позовної давності.

Таким чином суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про наявність підстав для відмови у позові у зв'язку зі спливом позовної давності, так як пред'явивши відповідачу 15 березня 2010 року та 19 лютого 2012 року листи про дострокове виконання зобов'язань за кредитним договором з посиланням на статтю 1050 ЦК України, ПАТ КБ «ПриватБанк» змінив строк виконання основного зобов'язання, а тому перебіг позовної давності почався з наступного дня, зазначеного ним у вимозі про дострокове повернення кредиту як кінцевий строк виконання її умов. ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з даним позовом 15 жовтня 2015 року, тобто з пропуском строку звернення до суду.

Виходячи з викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду і не містять нових даних, які б давали підстави для скасування ухваленого рішення. Правильно встановивши фактичні обставини справи, суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу необхідно відхилити.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» відхилити.

Рішення Тростянецького районного суду Сумської області від 04 квітня 2016 року в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і з цього часу протягом двадцяти днів може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий -

Судді -