Справа № 758/8834/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 серпня 2016 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Зарицької Ю. Л. ,

при секретарі - Демченко Л. П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з зазначеним вище позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що йому належить будівля АДРЕСА_1, яка побудована на земельній ділянці, що була надана йому для будівництва приватного будинку. Позивач зазначив, що 11.08.1978 він подарував частину будинку своїй матері - ОСОБА_4, яка перед своєю смертю подарувала цю частину його сестрі - ОСОБА_5 У 2000 році зазначений будинок було розділено в натурі на дві квартири - № 1 та № 2, що належить ОСОБА_1 та ОСОБА_5 відповідно. Позивач вказав, що його шлюб з ОСОБА_2 було розірвано 14.11.2011. Позивач наголосив на тому, що ще у 1999 році його дружина - ОСОБА_2 разом з їх спільною донькою - ОСОБА_3 виписались та виселились з вказаного будинку та виїхали до Росії, однак згодом змушені були повернутись. Крім того, позивач зазначив про те, що з кінця 2010 року відповідачі не цікавляться ним, плату за комунальні послуги не сплачують, проте зареєстровані у вказаному приміщенні. Тому позивач і звернувся до суду та просив визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням квартири АДРЕСА_1.

До початку судового засідання від позивача надійшла заява, в якій він просив розглядати справу в його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти постановлення заочного рішення не заперечував.

Відповідачі своє право на участь в судовому засіданні не використали, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, з заявами про розгляд справи в їх відсутності до суду не звертались. ОСОБА_2 неодноразово зверталась з аналогічними заяви про відкладення розгляду справи, в жодне судове засідання не з'явилась, що свідчить про зловживання її правами, передбаченими ЦПК України та її дії спрямовані на затягування процесу розгляду справи. В матеріалах справи міститься договір про надання адвокатських послуг, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_6, якого вона уповноважила представляти її інтереси та який отримав копію позовної заяви з додатками до неї.

Представником відповідачки ОСОБА_2 було подано заперечення на позов, в яких просив відмовити в задоволенні позову, мотивуючи тим, що викладені в позовній заяві факти не відповідають дійсності, позов необґрунтований, оскільки несплата комунальних послуг не є підставою для виселення. Крім того, відповідачі залишили постійне місце проживання у АДРЕСА_1 через руйнування будинку пожежею.

Відповідно до ст. 157 ЦПК України, суд розглядає справи протягом розумного строку, але не більше двох місяців з дня відкриття провадження у справі.

З урахуванням зазначеного вище, суд приходить до висновку про можливість розгляду позову у відсутності сторін та постановлення рішення по справі на підставі наявних в матеріалах справи доказів.

Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням № 615 Виконкому Подільської Райради депутатів трудящих від 05.08.1957 надано земельну ділянку для індивідуальної забудови ОСОБА_1 АДРЕСА_4, площею 600 кв.м. (а.с. 9).

23.11.1977 районною приймальною комісією Подільського району м. Києва прийнято пред'явлене до здачі домоволодіння ОСОБА_1, що знаходиться по АДРЕСА_1, що підтверджується актом прийняття в експлуатацію індивідуального домоволодіння (а.с.а.с. 5-8).

Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 02.11.2000 визначено за ОСОБА_5 право власності на 30/100 частину будинку АДРЕСА_1, а за ОСОБА_1 на 70/100 часток цього будинку та розділено зазначений будинок в натурі (а.с.а.с. 10-18).

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у шлюбі з 27.08.1986, який розірваний рішенням Подільського районного суду м. Києва від 14.11.2011 (а.с.а.с. 23-24). Від шлюбу сторони мають доньку - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2

Відповідно до даних довідки, виданої КП «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду Подільського району» ЖЕД по обслуговуванню приватного сектора та догляду за зеленими насадженнями від 02.02.2011, внаслідок пожежі в приватному будинку по АДРЕСА_1 15.10.2010 пошкоджено вогнем та водою при тушінні пожежі покрівля та перекриття будинку, внаслідок чого будинок тимчасово непридатний для проживання. З 31.10.2010 сім`я ОСОБА_1 в складі трьох осіб проживає в маневреному фонді КП «Спецжитлофонд» АДРЕСА_2 (а.с. 21).

Зі змісту висновку Подільського РУ ГУ МВС України в м. Києві від 18.03.2013 вбачається, що 14.03.2013 ОСОБА_1 звертався до Подільського РУ ГУ МВС України в м. Києві з заявою стосовно фіксування не проживання його колишньої дружини та доньки за місцем його мешкання. В ході перевірки даної заяви було опитано сусідів, які підтвердили той факт, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не проживають в будинку АДРЕСА_1 (а.с. 22).

Комісією в складі власника ОСОБА_4, працівників ЖЕД з обслуговування приватного сектора Подільського району та сусідів складно Акти від 22.08.2012 та 11.10.2013 про те, що колишня дружина ОСОБА_2 та дочка ОСОБА_3 не проживають в квартирі АДРЕСА_1 з 2010 року (а.с.а.с. 23-24).

З даних довідки Ф-3 КП «Дирекції з управління та обслуговування житлового фонду Подільського району» від 03.06.2015 № 431 вбачається, що за адресою: АДРЕСА_3 зареєстровані ОСОБА_1, ОСОБА_7, ОСОБА_2, ОСОБА_3 (а.с. 25).

Відповідно до ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 р. № 572, обов'язком споживача є оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст. 156 ЖК України, члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Члени сім'ї власника будинку зобов'язані дбайливо ставитися до жилого будинку (квартири). Повнолітні члени сім'ї власника зобов'язані брати участь у витратах по утриманню будинку (квартири) і придомової території та проведенню ремонту.

Згідно ст. 162 Житлового Кодексу України встановлено, що плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги.

Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору або закону.

Ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом.

Стаття 3 зазначеного закону визначає, що вільний вибір місця проживання чи перебування - право громадянина України, а також іноземця та особи без громадянства, які на законних підставах перебувають на території України, на вибір адміністративно-територіальної одиниці, де вони хочуть проживати чи перебувати; місце перебування - адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік; місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов'язані протягом тридцяти календарних днів після зняття з реєстрації місця проживання та прибуття до нового місця проживання зареєструвати своє місце проживання.

Згідно зі ст. ст. 71, 72 ЖК України у разі відсутності без поважних причин в житловому приміщенні більше шести місяців наймача або членів його сім'ї в судовому порядку зазначені особи визнаються такими, що втратили право на користування житловим приміщенням.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 Цивільного-процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України.

Відповідачами позовні вимоги спростовано не було, не надано суду жодних доказів на підтвердження тих обставин, що вони проживають за місцем реєстрації.

Судом встановлено, що відповідачі не проживають в квартирі № 1 в будинку АДРЕСА_1, своє фактичне місце проживання не зареєстрували в супереч вимогам Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні».

З урахуванням вищевикладеного та враховуючи те, що відповідачі, як було встановлено судом, не проживає за місцем реєстрації понад шість місяців без поважних причин, суд приходить до висновку, що позов ґрунтується на чинному законодавстві, знайшов свого доведення в судовому засіданні та підлягає задоволенню.

На підставі ст.ст. 71, 72, 156, 162 ЖК України, ст. 526 ЦК України, керуючись ст. ст. 10, 11, 57, 60, 88, 157, 209, 212, 214, 215, 218 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задоволити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_7, такими, що втратили право користування квартирою № 1 в будинку АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Подільський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня, наступного після отримання копії рішення.

Суддя Ю. Л. Зарицька