Справа №200/1350/16-ц
Провадження №2/200/1985/16
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

03 лютого 2016 року місто Дніпропетровськ

Суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровськ Женеску Е.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «ОСОБА_2, ІНК» про визнання дій ПрАт «ОСОБА_2, Інк», щодо порушення законодавства про працю і оплату праці неправомірними; стягнення заборгованості по заробітній платі і компенсації за невикористану відпустку; стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку; стягнення компенсації втрати частини грошових доходів у звязку з порушенням термінів їх виплати та відшкодування моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

27 січня2016 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська із позовною заявою до ПрАТ «ОСОБА_2, Інк», про визнання дій ПрАт «ОСОБА_2, Інк», щодо порушення законодавства про працю і оплату праці неправомірними; стягнення заборгованості по заробітній платі і компенсації за невикористану відпустку; стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку; стягнення компенсації втрати частини грошових доходів у звязку з порушенням термінів їх виплати та відшкодування моральної шкоди.

Суд оглянувши матеріали позовної заяви вважає за необхідне залишити заяву без руху, оскільки вона не відповідає вимогам ст.ст. 119, 120 ЦПК України, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 96 ЦПК України за вимогою про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати може бути видано судовий наказ.

Відповідно до ч.3 ст. 118 ЦПК України позовна заява щодо вимог, визначених у частині першій статті 96 цього Кодексу, може бути подана тільки в разі відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу або скасування його судом.

Згідно з ч. 6 ст. 119 ЦПК України до позовної заяви, що подається у випадках, визначених частиною третьою статті 118 цього Кодексу, мають бути додані копії ухвали про відмову у прийнятті заяви про видачу судового наказу або ухвали про скасування судового наказу.

Із матеріалів справи вбачається, що позивач не надає до позовної заяви ухвалу про відмову у прийнятті заяви про видачу судового наказу, або ухвалу про скасування його судом, що перешкоджає подальшому розгляду справу.

Крім того, у позовній заяві позивач посилається на те, що його звільнено від сплати судового збору на підставі п.1 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», але ж у відповідності до зазначеної вище статті від сплати судового збору звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Відповідно до ст. 2 ЗУ «Про оплату праці» основна заробітна плата це - винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов'язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців.

Додаткова заробітна плата. Це - винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій.

Інші заохочувальні та компенсаційні виплати. До них належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Але як вбачається із змісту позовних вимог, позивач просить визнати дії відповідача неправомірними; стягнути на його користь середній заробіток за час затримки розрахунку; стягнути суму компенсації втрати частини заробітної плати в звязку з порушенням строків її виплати; суму компенсації моральної шкоди, а відтак підстав для звільнення від сплати судового збору не вбачається, а тому позивачу необхідно сплатити судовий збір відповідно до вимог закону.

Згідно ч.3 ст. 6 ЦПК України за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Відповідно до ЗУ «Про судовий збір» від 08.07.2011 р. за N 3674-VI за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою сплачується судовий збір у розмірі 0,4 розміру мінімальної заробітної плати, тобто - 487, 20 грн.

Відповідно до ЗУ «Про судовий збір» від 08.07.2011 р. за N 3674-VI за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою сплачується судовий збір у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати - 487, 20 грн., та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати 6090 грн.

Крім того суд вважає за необхідне розяснити позивачу, що відповідно до ч.1 ст. 82 ЦПК України суд, враховуючи майновий стансторони, суд може своєюухвалоювідстрочити або розстрочити сплатусудового зборуна визначений строк, але не більше як до ухваленнясудового рішенняу справі.

Відстрочення це перенесення строку виконання обовязку сторони щодо сплати судового збору на інший час.

Розстрочення - це сплата судового збору кількома частинами у строки, встановлені судом.

Згідно до ч. 1 ст. 8 ЗУ «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі;

Згідно до ч. 2 ст. 8 ЗУ «Про судовий збір» суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Згідно зі ст. 121 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

За таких обставин суд вважає за необхідне залишити позовну заяву без руху.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 119, 121 ЦПК України, суддя,-

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «ОСОБА_2, ІНК» про визнання дій ПрАт «ОСОБА_2, Інк», щодо порушення законодавства про працю і оплату праці неправомірними; стягнення заборгованості по заробітній платі і компенсації за невикористану відпустку; стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку; стягнення компенсації втрати частини грошових доходів у звязку з порушенням термінів їх виплати та відшкодування моральної шкоди , - залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків, п'ять днів з дня отримання позивачем ухвали, в іншому випадку позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Е.В. Женеску