Ухвала іменем україни
19 жовтня 2016рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючогоЧервинської М.Є.,
суддів: Завгородньої І.М., Коротуна В.М., Писаної Т.О., Попович О.В.,
розглянувши у судовому засіданні справу за позовом сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Плосківське» до Таращанської районної державної адміністрації Київської області, відділу Держземагентства у Таращанському районі Київської області, ОСОБА_6 про визнання права оренди, зобов'язання укласти додаткову угоду до договору оренди земельних ділянок та визнання договору оренди недійсним, за касаційною скаргою сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Плосківське» на рішення Таращанського районного суду Київської області від 22 грудня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 15 березня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У січні 2014 року сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Плосківське» (далі - СТОВ «Плосківське») звернулось до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що24 грудня 2012 року між ним та Таращанською районною державною адміністрацією (далі - Таращанська РДА) Київської області був укладений та належним чином зареєстрований договір оренди земельних ділянок загальною площею 292 га, з них: 120 га - землі запасу, 162 га - сінокоси та 10 га - пасовища. Земельні ділянки були передані для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та знаходяться в адміністративних межах Плосківської сільської ради Таращанського району Київської області, строком на 11 місяців.

Положеннями п. 5 вказаного вище договору, передбачено, що після закінчення строку договору СТОВ «Плосківське» має переважне право на поновлення його на новий строк, попередивши орендодавця - Таращанську РДА Київської області про цей намір письмово не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору.

Скориставшись переважним правом на поновлення договору на новий строк, 19 жовтня 2013 року ним було направлено на адресу Таращанської РДА Київської області лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, в якому він просив поновити договір оренди земельних ділянок від 24 грудня 2012 року, що знаходиться в адміністративних межах Плосківської сільської ради Таращанського району Київської області, площею 292 га, на тих же умовах і строком на 20 (двадцять) років шляхом укладання додаткової угоди.

Однак позивачу стало відомо, що вказану земельну ділянку без повідомлення СТОВ «Плосківське» у квітні 2014 року відділом Держземагентства у Таращанському районі Київської області передано в оренду ОСОБА_6 терміном на 49 років.

Посилаючись на вищевикладене, позивач просив суд: визнати право оренди СТОВ «Плосківське» на земельні ділянки загальною площею 292 га, з них: 120 га - землі запасу, 162 га - сінокоси та 10 га - пасовища, надані в оренду Таращанською РДА Київської області; зобов'язати відділ Держземагентства у Таращанському районі Київської області укласти із СТОВ «Плосківське» додаткову угоду про поновлення договору оренди земельних ділянок від 24 грудня 2012 року строком на 20 років; визнати недійсним договір оренди землі від 10 квітня 2014 року, укладений між відділом Держземагентства у Таращанському районі Київської області та ОСОБА_6

Рішенням Таращанського районного суду Київської області від 22 грудня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Київської області від 15 березня 2016 року, в задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі представник СТОВ «Плосківське», посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить вказані судові рішення скасувати і ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 335 ЦПК Українипід час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд першої інстанції, з висновком якого погодився і апеляційний суд, відмовляючи у задоволенні позову, виходив із того, що позивачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження того, що у позивача відповідно до положень ст. ст. 125, 126 Земельного кодексу України виникло право оренди спірних земельних ділянок, оскільки воно не пройшло державну реєстрацію, а земельна ділянка використовувалась позивачем на підставі підробного правочину, про що судом першої інстанції постановлено окрему ухвалу.

Такі висновки судів є обґрунтованими та відповідають встановленим у справі обставинам.

Судами встановлено, що 24 грудня 2012 року між СТОВ «Плосківське» та Таращанською РДА був укладений договір оренди земельних ділянок загальною площею 292 га, з них: 120 га - землі запасу, 162 га - сінокоси та 10 га - пасовища. Земельні ділянки були передані для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та знаходяться в адміністративних межах Плосківської сільської ради Таращанського району Київської області.

Відповідно до п. 4 договір укладений на 11 місяців. Положеннями п. 5 договору передбачено, що після закінчення строку договору орендар має переважне право на поновлення його на новий строк, попередивши орендодавця про цей намір письмово не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору.

24 грудня 2012 року між Таращанською РДА, заступником начальника управління Держкомзему у Таращанському районі Київської області та СТОВ «Плосківське» було підписано акт прийому-передачі земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та видано розпорядження про надання СТОВ «Плосківське» дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо відведення земельних ділянок в оренду в адміністративних межах Плосківської сільської ради Таращанського району, на період виготовлення якого укласти із СТОВ «Плосківське» договір оренди земельних ділянок на 11 місяців.

19 жовтня 2013 року СТОВ «Плосківське» було направлено на адресу Таращанської РДА Київської області лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, в якому він просив поновити договір оренди земельних ділянок від 24 грудня 2012 року, що знаходиться в адміністративних межах Плосківської сільської ради Таращанського району Київської області, площею 292 га, на тих же умовах і строком на 20 років шляхом укладання додаткової угоди.

10 квітня 2014 року між Головним управлінням Держземагентства у Київській області в особі відділу Держземагентства у Таращанському районі та ОСОБА_6 укладено договір оренди земельної ділянки площею 125,0140 га, за кадастровим номером НОМЕР_1, що розташована в адміністративних межах Плосківської сільської ради Таращанського району Київської області. Договір укладено строком на 49 років.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що СТОВ «Плосківське» просить суд визнати право оренди, зобов'язати укласти додаткову угоду до договору оренди земельних ділянок та визнати договір оренди недійсним.

Однак судом встановлено, що згідно з довідкою від 29 вересня 2014 року № 1055, виданою відділом Держземагентства у Таращанському районі Київській області, вбачається, що протягом 2011-2013 років договір оренди земельної ділянки в межах Таращанського району за реєстраційним номером НОМЕР_2 в Книгах реєстрації державних актів на право власності, договорів оренди, не реєструвався (а. с. 39).

Перевіркою Державної інспекції сільського господарства в Київській області встановлено, що СТОВ «Плосківське» використовує земельні ділянки загальною площею 292 га, з яких: 120 га - рілля, 162 га - сінокоси та 10 га -пасовище, земель сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в адміністративних межах Плосківської сільської ради Таращанського району Київської області за межами населеного пункту на підставі договору оренди земельної ділянки б/н від 24 грудня 2012 року, виданого СТОВ «Плосківське» строком на 11 місяців, термін якого закінчився 24 листопада 2013 року. Вищевказаний договір оренди земельної ділянки укладено з порушенням ст. ст. 6, 15, 31 Закону України «Про оренду землі».

У зв'язку з виявленими порушеннями директору СТОВ «Плосківське» Ладику О.О. було вручено припис про усунення виявленого порушення та проведено розрахунок шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок.

Відповідно до ст. 215 Цивільного кодексу України (далі - «ЦК України») підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою ст. 203 цього Кодексу. Частиною 1 ст. 203 ЦК України встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

ЦК України не містить застережень, що позивачем може бути лише сторона в правочині. Згідно із ч. 3 ст. 215 ЦК, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Згідно з ч. 5 ст. 216 ЦК України вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути пред'явлена будь-якою заінтересованою особою.

Згідно ст. 202 Земельного кодексу України, державна реєстрація земельних ділянок здійснюється у Державному земельному кадастрі в порядку, встановленому Законом, а саме: шляхом внесення відповідних даних у письмовій формі до державного реєстру земель, що є складовою частиною державного земельного кадастру.

Відповідно до абз. 2 ч. 2 ст. 38 Закону України «Про державний земельний кадастр» отримання витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку є обов'язковим при вчиненні правочинів щодо земельної ділянки.

Разом з тим судом встановлено, що відповідно до висновку експерта за результатами судово-технічної експертизи від 24 червня 2015 року № 6062/6063/15-33, проведеної Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз (далі - КНДІСЕ), у договорі оренди земельних ділянок від 24 грудня 2012 року відтиск печатки від імені Управління Держкомзему у Таращанському районі нанесений не печаткою Управління Держкомзему у Таращанському районі, якою виконані відтиски печаток Управління Держкомзему у Таращанському районі у документах, що містять вільні зразки відтисків досліджуваної печатки та у договорах оренди, наданих відділом Держземагентства у Таращанському районі Київської області і на акті знищення печатки Управління Держкомзему у Таращанському районі, а іншою печаткою, тобто відтиски нанесені різними рельєфними кліше печаток (а. с. 102).

Відповідно до висновку експертів за результатами проведення судово-почеркознавчої експертизи від 19 листопада 2015 року № 14022/14023/15-32, проведеної КНДІСЕ, у договорі оренди земельних ділянок від 24 грудня 2012 року, підпис від імені ОСОБА_8 (ініціали та прізвище посадової особи, яка провела державну реєстрацію) виконано рукописним способом без попередньої технічної підготовки чи застосування технічних засобів та виконано не ОСОБА_8, а іншою особою, з наслідуванням підпису ОСОБА_8

За таких обставин, з урахуванням вищевикладеного суди, відмовляючи у задоволенні позову, обґрунтовано виходили із того, що суду не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що 24 грудня 2012 року позивач уклав та належним чином зареєстрував договір оренди земельних ділянок загальною площею 292 га з Таращанською РДА та у нього відповідно виникло право оренди спірних земельних ділянок, натомість доводи позивача були спростовані показами свідків та письмовими матеріалами справи (висновками судово-технічної експертизи документів, висновками судово-почеркознавчої експертизи та довідками, актами перевірки Державної інспекції сільського господарства у Київській області).

Із матеріалів справи та змісту оскаржуваних судових рішень не вбачається, що судами при розгляді скарги допущено неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, які передбачені ст. ст. 338-341 ЦПК України як підстави для скасування рішення.

Доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують.

Відповідно до ст. 337 ЦПК України визначено, що суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судом повно та всебічно з'ясовано дійсні обставини справи, надано належну оцінку зібраним у ній доказам, постановлено законне і обґрунтоване рішення, подану касаційну скаргу слід відхилити, а оскаржувані судові рішення - залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 337, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Плосківське» відхилити.

Рішення Таращанського районного суду Київської області від 22 грудня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 15 березня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий М.Є. Червинська
Судді: І.М. Завгородня В.М. Коротун Т.О. Писана О.В. Попович