Cправа № 563/11/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.04.2016

Корецький районний суд Рівненської області

в особі:

головуючого судді Кулика Є.В.

при секретарі Федичканич В.Ю.

за участю:

позивача ОСОБА_1

представника Новокорецької

сільської ради Шевчука А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м. Корець цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Новокорецької сільської ради Корецького району Рівненської області, Корецької районної державної адміністрації Корецького району Рівненської області, Корецького районного управління юстиції, про визнання незаконнними та скасування рішень органів державної влади та органу місцевого самоврядування, -

в с т а н о в и в:

До Корецького районного суду рівненської області звернувся ОСОБА_1 з позовом до Новокорецької сільської ради Корецького району Рівненської області, Корецької районної державної адміністрації Корецького району Рівненської області, Корецького районного управління юстиції, про визнання незаконнними та скасування рішень органів державної влади та органу місцевого самоврядування. В позовній заяві вказав, що після смерті його батька - ОСОБА_3 позивач отримав у спадщину земельну ділянку. 05 серпня 2008 року ОСОБА_1 було видано державний акт на право власності на земельну ділянку загальною площею 2,1305 га для ведення особистого селянського господарства. Вказана в державному акті площа земельної ділянки розділена на дві ріллі - площею 1,6817 та 0,3124 га, одне пасовище площею 0,1244 та один сінокіс - 0,0120. Корецька РДА на запит позивача надала йому відповідь, що у зв'язку із відсутністю у Державному земельному кадастрі інформації про земельну ділянку площею 0,3124 га рішенням Новокорецької сільської ради Корецького району Рівненської області № 696 від 20 листопада 2009 року громадянам ОСОБА_4 та ОСОБА_5 помилково було погоджено розміщення меж земельної частки (паю), а саме ріллі масиву АДРЕСА_1, площею 0,3124 га. Розпорядженням Корецької РДА № 393 віл 21 листопада 2014 року дана земельна ділянка була передана у власність зазначеним громадянам. ОСОБА_1 вказує, що помилкове погодження розміщення меж земельної частки (паю), а саме ріллі масиву АДРЕСА_1, площею 0,3124 га. та подальше розпорядження Корецької РДА і реєстрація речового права на нерухоме майно зазначеної земельної ділянки призвело до прямого порушення конституційного права на землю позивача. Тому просить суд визнати незаконним та скасувати рішення Новокорецької сільської ради Корецького райому Рівненської області про погодження розміщення меж земельної частки (паю), а саме: ріллі масиву АДРЕСА_1, площею 0,3124 га, визнати незаконним та скасувати розпорядження Корецької РДА про передачу у власність ОСОБА_4 та ОСОБА_5 земельної ділянки площею 0,3124 га., а також визнати незаконним та скасувати рішення реєстраційної служби Корецького районного управління юстиції від 23 червня 2014 року про реєстрацію речового права на нерухоме майно, земельної ділянки - рілля масив АДРЕСА_1, площею 0, 3124 га.

Позивач в судовому засіданні позов підтримав, просив його задоволити повністю.

В судове засідання представник Корецької РДА не з'явився, однак на імя суду подав заяву в якій просить справу розглядати без її участі.

Представник Корецького районного управління юстиції в судове засідання не з'явився, але подав суду заяву, в якій просить справу розглядати без його участі.

В судовому засіданні представник Новокорецької сільської ради Корецького району Рівненської області Шевчук А.І. просив суд задоволити позов.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Як встановлено судом, ОСОБА_3 на праві власності належала земельна ділянка, площа земельної ділянки розділена на дві ріллі - площею 1,6817 та 0,3124 га, одне пасовище площею 0,1244 та один сінокіс - 0,0120, відповідно до державного акта серії НОМЕР_1 від 05 серпня 2008 року.

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року, згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 15 вересня 2014 року, виданого виконавчим комітетом Новокорецької сільської ради Корецького району Рівненської області.

Після його смерті відповідно до ст.ст.1216-1223 ЦК України відкрилась спадщина на майно, в тому числі і на вказану земельну ділянку.

Відповідно до ст.1261 ЦК України, спадкоємцями спадкового майна першої черги за законом є: син ОСОБА_3 - ОСОБА_1 Позивач спадщину прийняв своєчасно, згідно матеріалів справи.

Разом з тим, рішенням Новокорецькою сільської ради Корецького району Рівненської області № 696 від 20 листопада 2009 року прийнято рішення щодо передачі у власність ОСОБА_4 та ОСОБА_5 земельної ділянки площею 0,3124 га, що суперечить вимогам ст.116 Земельного Кодексу України, оскільки помилково погоджено розміщення меж земельної частки (паю), а саме ріллі масиву АДРЕСА_1, площею 0,3124 га.

Згідно розпорядження Корецької РДА № 393 від 21 листопада 2014 року зазначена ділянка була передана у власність ОСОБА_4 та ОСОБА_5

Крім того, 23 червня 2015 року реєстраційною службою Корецького районного управління юстиції була проведена державна реєстрація речового права на нерухоме майно, а саме на вищезгадану земельну ділянку власником якої, згідно відомостей Державного земельного кадасту є ОСОБА_4.

Згідно зі ст. 41 Конституції України, ст. 319 ЦК України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, не завдаючи при цьому шкоди правам інших осіб і не порушуючи їхніх інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

У відповідності до ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановленому законом.

Згідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Статтею 393 ЦК України передбачено, що правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується. Власник майна, права якого порушені внаслідок видання правового акта органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, має право вимагати відновлення того становища, яке існувало до видання цього акта. У разі неможливості відновлення попереднього становища власник має право на відшкодування майнової та моральної шкоди. Також норма дублюється ч.2 ст.152 ЗК України, де вказано, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Згідно ст. 387 ЦК України, власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Як встановлено ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно ч.2 ст.158 ЗК України, виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян. Згідно ч.2 ст.152 ЗК України, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Згідно ч.3 ст.152 ЗК України, захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; застосування інших, передбачених законом, способів. Згідно ч.2 ст.16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання незаконними рішень, дій чи бездіяльності органу державної влади або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Відповідно до ч.1 ст.155 ЗК України у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

Частина 1 статті 155 ЗК України вказує, що у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

Згідно ч.5 ст.116 ЗК України «Земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом».

Відповідно до п.7 Постанови Пленуму ВССУ від 01.03.2013 року № 3 "Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ" земельні відносини, суб'єктами яких є фізичні чи юридичні особи, органи місцевого самоврядування, органи державної влади, а об'єктами - землі у межах території України, земельні ділянки та права на них, у тому числі на земельні частки (паї), регулюються земельним і цивільним законодавством на принципах забезпечення юридичної рівності прав їх учасників, забезпечення гарантій прав на землю (стаття 1 ЦК, статті 2, 5 Земельного Кодексу України; далі - ЗК). Захист судом прав на землю у цих відносинах здійснюється способами, визначеними статтями 16, 21, 393 ЦК, статтею 152 ЗК, у тому числі шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування. Відповідно до цього спори, що виникають із земельних відносин, у яких хоча б однією зі сторін є фізична особа, незважаючи на участь у них суб'єкта владних повноважень, згідно зі статтею 15 ЦПК розглядаються в порядку цивільного судочинства.

Згідно абзацу 3 п.8 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами України земельного законодавства при розгляді цивільних справ» №7 від 16.04.2004 р. (далі - Постанова Пленуму ВСУ №7 від 16.04.2004 р.), згідно якого «Рішення органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування перерозподілити землю інакше після встановлення меж земельних ділянок у натурі (на місцевості), одержання власником або землекористувачем документів, що посвідчують право на них, та державної реєстрації, не може бути підставою для припинення права власності на земельну ділянку або права користування земельною ділянкою як повністю, так і частково, оскільки визначений статтями 140, 141 ЗК перелік підстав для цього є вичерпним».

Оскільки всі обставини даної справи знайшли своє підтвердження в судовому засіданні і суд дійшов висновку, що вони є обгрунтованими і підлягають задоволенню повністю.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10, 60, 61, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов задоволити повністю.

Визнати незаконним та скасувати рішення Новокорецької сільської ради Корецького району Рівненської області № 696 від 20 листопада 2009 року про погодження розміщення меж земельної частки (паю), а саме: ріллі масиву АДРЕСА_1, площею 0, 3124 га.

Визнати незаконним та скасувати розпорядження Корецької районної державної адміністрації № 393 від 21 листопада 2014 року про передачу у власність ОСОБА_4 та ОСОБА_6 земельної ділянки площею 0, 3124 га, кадастровий номер, згідно державного акта НОМЕР_3.

Визнати незаконним та скасувати рішення реєстраційної служби Корецького районного управління юстиції від 23 червня 2014 року про реєстрацію речового права на нерухоме майно, земельної ділянки - рілля масив АДРЕСА_1, площею 0, 3124 га, кадастровий номер, згідно державного акта НОМЕР_3, за ОСОБА_4.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Рівненської області. Апеляційна скарга на рішення суду подається через Корецький районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. У разі якщо рішення було ухвалено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: Є.В Кулик