Справа № 496/1463/15-ц
Провадження № 4-с/496/1/16
У Х В А Л А

14 квітня 2016 року Біляївський районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Галич О.П.,

за участю:

секретаря - Ряднової А.Ю.,

скаржника - ОСОБА_1,

державного виконавця - Олефіра С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про відвід судді по цивільній справі за скаргою ОСОБА_1 до головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Біляївського міськрайонного управління юстиції в Одеській області Олефіра С.В. (стягувач - ОСОБА_3) на неправомірні дії головного державного виконавця, -

В С Т А Н О В И В :

В провадженні суду знаходиться вказана скарга.

Скаржник ОСОБА_1 через канцелярію суду надала заяву про відвід судді, яка була оголошена у судовому засіданні. ОСОБА_1 заяву про відвід судді обґрунтовує тим, що суддя Галич О.П. розглядала цивільну справу №496/295/14-ц за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 (треті особи - Нерубайська сільська рада, державний нотаріус Біляївської нотаріальної контори Кравченко В.В.) про визнання права власності на ? частину будинку та земельної ділянки, та винесла рішення про відмову у задоволенні позовних вимог. Вказане рішення було скасовано Апеляційним судом Одеської області у зв'язку з порушенням норм процесуального права та норм матеріального права. Скаржник та ОСОБА_4 вказують, що при винесенні вказаного рішення суддя Галич О.П. діяла в інтересах третіх осіб, а саме ОСОБА_6 Також посилається в заяві, що суддею не приймаються нові докази по справі та здійснюється психологічний тиск на скаржника та раніше здійснювався психологічний тиск на ОСОБА_4 Посилається, що суддею Галич О.П. готуються заяви для державного виконавця Олефіра С.В., не здійснюється реєстрація заяв через канцелярію суду. Скаржник вважає, що зазначені обставини викликають сумніви в об'єктивності та неупередженості судді Галич О.П.

У судовому засіданні ОСОБА_1 підтримала заяву у повному обсязі.

Державний виконавець у судовому засіданні вважав, що заява необґрунтована та не підлягає задоволенню.

Суд, вислухавши доводи сторін, дійшов висновку, що в задоволенні заяви про відвід судді слід відмовити з наступних підстав.

За змістом ч.3 ст.23 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим і заявленим до початку з'ясування обставин у справі та перевірки їх доказами.

Суд звертає увагу на те що ОСОБА_1 до початку з'ясування обставин справи не було заявлено відводу судді.

Статтею 20 ЦПК України передбачені підстави для відводу судді. Суддя не може брати участі в розгляді справи і підлягає відводу, якщо: під час попереднього вирішення цієї справи він брав участь у процесі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, секретар судового засідання; він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; він є членом сім'ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім'ї або близький родич цих осіб) сторони або інших осіб, які беруть участь у справі; якщо є інші обставини, які викликають сумнів в об'єктивності та неупередженості судді; було порушено порядок визначення судді для розгляду справи, встановлений частиною третьою статті 11-1 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 24 ЦПК України у разі заявлення відводу суд повинен вислухати особу, якій заявлено відвід, якщо вона бажає дати пояснення, а також думку осіб, які беруть участь у справі. Заява про відвід вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу.

Підстав, які б слугували відводу головуючому, у справі не встановлено. Доводи ОСОБА_1 про наявність обставин, які викликають сумніви в об'єктивності та неупередженості головуючого у справі, зводяться до незгоди її з постановленими судом рішень по іншим справам.

Відповідно до ст.124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

VII Конгрес ООН по запобіганню злочинності і поводженню з правопорушниками 1985 р. схвалив Основні принципи незалежності судових органів, де проголошується, що незалежність судових органів гарантується державою і закріплюється в Конституції або законах країни; судові органи вирішують передані їм справи неупереджено, на підставі фактів і відповідно до закону, без будь-яких обмежень, неправомірного впливу, спонукання, тиску, погроз або втручання прямого чи непрямого з будь-якого боку і з будь-яких причин; незалежність судових органів дає їм право і вимагає від них забезпечення справедливого ведення судового розгляду і додержання прав сторін. Незалежність судів та підкоріння їх лише закону забезпечується організаційними та процесуальними гарантіями.

Практика Європейського суду з прав людини в першу чергу виходить з презумпції незалежності судів. Незалежність розуміється як здатність суду розглядати справу та ухвалювати рішення, не перебуваючи при цьому у будь-якій залежності від волі сторін чи органів державної влади. (Для прикладу рішення по справі «Васілеску проти Румунії», в якій орган, уповноважений ухвалювати остаточне рішення по справі, був підпорядкований Генеральному прокурору.)

Суд також констатує, що незгода з рішеннями суду сама по собі не може вказувати на наявність в діях судді упередженості, позаяк кожне рішення суду, зокрема і процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом.

При оцінці рішень судді як незаконних, в тому числі і як неправосудних, слід керуватись правовими позиціями Конституційного Суду України, викладених у Рішенні у справі за конституційним поданням 53 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України окремих положень Закону України «Про Вищу раду юстиції» від 11 березня 2011р. № 2-рп/2011, яким визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення частини третьої статті 25 Закону України «Про Вищу раду юстиції» від 15 січня 1998 року № 22/98-ВР зі змінами права Вищої ради юстиції витребувати від судів копії судових справ, розгляд яких не закінчено.

Важливим у наведеній правовій позиції КС України є те, що оцінка процесуальним діям судді може даватись тільки судами апеляційної чи касаційної інстанції, і не може даватись будь-якими органами, їх посадовими особами, організаціями, підприємствами і установами, громадянами тощо.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 09 листопада 2006 року у справі «Білуха проти України» (№33949/02) наявність безсторонності повинна визначатися за суб'єктивним та об'єктивним критеріями. Відповідно до суб'єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об'єктивного критерію неупередженість суду визначається в тому числі і тим, чи забезпечує суд умови, за яких були б неможливі сумніви у його безсторонності.

Суд не вбачає підстав для відводу головуючому судді, оскільки підстави, які містяться в нормах ст. 20 ЦПК України в даному випадку не встановлені.

Також суд наголошує, що ОСОБА_1 у судовому засіданні 04 лютого 2016 року було роз'яснено норми ЦПК України, щодо подання доказів по справі та було перейдено до розгляду скарги по суті та після надання пояснень по скарзі ОСОБА_1 було категорично заявлено про перенесення розгляду справи на іншу дату. Та судом було задоволено прохання ОСОБА_1 про перенесення розгляду справи.

Щодо отримання ухвали суду від 04 лютого 2016 року, то ОСОБА_1 саме 04 лютого 2016 року було отримано вказану ухвалу про що є відповідна розписка.

Таким чином, заявлені ОСОБА_1 підстави для відводу головуючому не є на думку суду такими, що наділені суб'єктивними та об'єктивними критеріями встановлення упередженості суду та які унеможливлювали прийняття суддею об'єктивного рішення у справі, а тому обґрунтованого підґрунтя для задоволення заяви про відвід відсутні.

Керуючись ст.ст. 20, 23 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді по цивільній справі за скаргою ОСОБА_1 до головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Біляївського міськрайонного управління юстиції в Одеській області Олефіра С.В. (стягувач - ОСОБА_3) на неправомірні дії головного державного виконавця - відмовити.

Ухвала в апеляційному порядку оскарженню не підлягає.

Суддя Галич О.П.

14 квітня 2016 року