Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.02.2016 Справа №607/13426/15-ц

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючої Герчаківської О.Я.,

з участю секретаря Костиник О.П.,

позивача ОСОБА_1,

його представника ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Перша тернопільська державна нотаріальна контора, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд в інтересах ОСОБА_4 з позовом до ОСОБА_5, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Перша тернопільська державна нотаріальна контора, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. В обґрунтування заявленого позову позивач посилається на те, що 29 липня 2015 року він в інтересах сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, інваліда першої групи «А», інваліда з дитинства, звернувся із заявою про вступ у спадок на майно померлої ОСОБА_6 до Першої тернопільської державної нотаріальної контори, проте у прийнятті заяви позивачу було відмовлено у звязку із пропуском встановленого законодавством строку для прийняття спадщини. Причину пропуску позивач вважає поважною, зокрема: в силу своєї хвороби, ОСОБА_4 страждає стійким хронічним психічним розладом у вигляді важкої розумової відсталості (синдром Дауна), за своїм психічним станом не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, а тому фізично не міг скористатися своїм правом згідно закону. 12 січня 2012 року ОСОБА_6 склала заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Тернопільського районного нотаріального округу ОСОБА_7 за реєстровим номером 131, відповідно до якого на випадок своєї смерті заповіла ОСОБА_5 все своє майно, з чого б воно не складалося і де б не знаходилося і все те, що буде їй належати на день смерті та на що вона за законом матиме право. 19 грудня 2012 року ОСОБА_6 померла. Після смерті спадкодавця, крім спадкоємця за заповітом ОСОБА_5, до складу спадкоємців входить також інший син, спадкоємець за законом - непрацездатний інвалід першої групи ОСОБА_4 На підставі викладеного позивач просить суд визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, на шість місяців, після набрання рішенням суду законної сили.

У судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали з мотивів, викладених у позовній заяві, та просили позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечила, просила відмовити у його задоволенні.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Першої тернопільської державної нотаріальної контори в судове засідання не зявився, однак надіслав на адресу суду заяву, в якій просить розглянути цивільну справу № 607/13426/15-ц про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини за законом без представника їхньої нотаріальної контори по наявних в справі документах.

Заслухавши пояснення позивача, його представника, представника відповідача, ознайомившись із заявою представника третьої особи, перевіривши та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд встановив наступне.

Відповідно до свідоцтва про народження (повторне) серії І-ИД №214638 від 31 березня 2015 року, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції, батьками ОСОБА_4, 13 вересня 1991 року, є ОСОБА_1 та ОСОБА_6.

Згідно довідки до акта огляду МСЕК серії ТЕР №0030627, ОСОБА_4 визнаний інвалідом з дитинства довічно. Висновок про умови та характер праці: потребує постійного стороннього догляду.

Рішенням Дарницького районного суду м.Києва від 18 листопада 2013 року (справа №753/1745/13) ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3, фактично проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_4, визнано недієздатним. Встановлено над ОСОБА_4 опіку та призначено його опікуном ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрованого та проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_4.

Ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду м.Києва від 18 лютого 2014 року рішення Дарницького районного суду м.Києва від 18 листопада 2013 року залишено без змін.

Згідно заповіту серії ВРП №031007, посвідченого 20 січня 2012 року приватним нотаріусом Тернопільського районного нотаріального округу ОСОБА_7, ОСОБА_6 на випадок своєї смерті заповіла ОСОБА_5 все своє майно, з чого б воно не складалося і де б не знаходилося і все те, що буде їй належати на день смерті та на що вона за законом матиме право.

19 грудня 2012 року ОСОБА_6 померла, про що свідчить свідоцтво про смерть серії І-БК №255980 від 19 грудня 2012 року, видане Відділом реєстрації смерті у м.Києві.

Як вбачається із інформації, наданої 12 лютого 2016 року Першою тернопільською державною нотаріальною конторою, вих. №307/01-16, 11 січня 2013 року заведена спадкова справа № 8/2013 до майна померлої 19 грудня 2012 року ОСОБА_6.

11 січня 2013 року ОСОБА_5 подав заяву про прийняття спадщини та документи, необхідні для заведення спадкової справи.

Відповідно до матеріалів спадкової справи, єдиним спадкоємцем за заповітом, який спадщину прийняв, є син спадкодавиці ОСОБА_5. 12 січня 2012 року за реєстровим № 131 приватним нотаріусом Тернопільського районного нотаріального округу ОСОБА_7, було посвідчено заповіт від імені ОСОБА_6, за яким все належне ій майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося вона заповіла ОСОБА_5.

24 червня 2013 року ОСОБА_5 було подано заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, а саме на квартиру № 182, що знаходиться в будинку № 8 по вулиці Корольова в місті Тернополі, та необхідні для цього документи.

24 червня 2013 року за реєстровим № 860 Першою тернопільською державною

нотаріальною конторою було видано вищевказане свідоцтво.

20 серпня 2013 року за вхідним № 1404/02-14 було зареєстровано заяву від імені ОСОБА_1.

25 вересня 2013 року ОСОБА_1 було подано заяву про

надання інформації по спадковій справі.

25 вересня 2013 року за вих. № 2714/01-16 Першою Тернопільською державною нотаріальною конторою ОСОБА_1 було відмовлено у наданні такої інформації та роз'яснено зміст ст.8 Закону України «Про нотаріат».

27 вересня 2013 року Тернопільським міськрайонним судом було відкрито провадження у справі № 607/17608/13-ц за позовом ОСОБА_1 до Першої тернопільської державної нотаріальної контори, третіх осіб: Прокуратури м.Тернополя та ОСОБА_5 про визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину.

Тернопільським міськрайонним судом було відкрито інше провадження у справі № 607/23237/13-ц за позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_4 до Першої тернопільської державної нотаріальної контори, третіх осіб: ОСОБА_5, органу опіки та піклування Тернопільської міської ради про визнання спадкоємцем за законом, встановлення обов'язкової частки у спадковому майні, визнання свідоцтва про право на спадщину недійсним. 05 травня 2014 року Тернопільським міськрайонним судом було винесено рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, а 26 червня 2014 року винесено рішення Апеляційним судом Тернопільської області про залишення рішення Тернопільського міськрайонного суду без змін. 25 вересня 2014 року Вищим спеціалізованим судом України винесено Ухвалу, за якою касаційну скаргу ОСОБА_1, який діє від імені непрацездатного ОСОБА_4 відхилено, а рішення Тернопільського міськрайонного суду та ухвалу Апеляційного суду Тернопільської області залишено без змін.

23 березня 2015 року та 03 квітня 2015 року ОСОБА_1 було подано запит про надання інформації по спадковій справі.

27 березня 2015 року за вих. № 1146/01-16 та 07 квітня 2015 року за вих. № 1245/01-16 Першою тернопільською державною нотаріальною конторою ОСОБА_1 було роз'яснено зміст ст.8 Закону України «Про нотаріат» та зміст ст.1269 та 1270 Цивільного кодексу України про порядок прийняття спадщини та строк прийняття спадщини.

08 квітня 2015 року ОСОБА_5 було подано заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 0,0525 га, передану для садівництва, що розташована на території Буцнівської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області та необхідні для цього документи.

08 квітня 2015 року за реєстровим № 545 Першою тернопільською державною нотаріальною конторою було видано вищевказане свідоцтво.

Станом на 12 лютого 2016 року інші свідоцтва про право на спадщину не видавалися.

Відповідно до ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

В силу ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до п.24 Постанови Пленуму ВСУ №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом.

Визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не повинен вирішувати питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, установленому статтею 1269 ЦК, звернувшись в нотаріальну контору, після чого вважається таким, що прийняв спадщину.

Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Згідно пункту 2 ОСОБА_8 Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року, адресованого Головам апеляційних судів областей, міст Києва та Севастополя, Апеляційного суду Автономної Республіки Крим «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім'єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови.

У відповідності до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; докази надаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі; доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

В силу принципу безпосередності судового розгляду (ст.160 ЦПК України) рішення може бути обґрунтоване лише тими доказами, які одержані у визначеному законом порядку і перевірені в тому судовому засіданні, в якому постановляється рішення.

Позивачем не надано та в судовому засіданні не здобуто доказів того, що ОСОБА_4 з поважних причин пропустив строк для подання заяви про прийняття спадщини. Зазначена позивачем причина, а саме непрацездатність його сина, яка викликана тим, що він страждає стійким хронічним психічним розладом у вигляді важкої розумової відсталості (синдром Дауна), не може бути визнана судом поважною, так як на час відкриття спадщини та протягом встановленого законом строку на її прийняття ОСОБА_4 не був визнаний недієздатним у встановленому законом порядку. Такі обставини встановлені рішенням Дарницького районного суду м.Києва (справа №753/1745/13) від 18 листопада 2013 року, яке не містить посилань на те, з якого часу ОСОБА_4 є недієздатним.

В постанові Пленуму Верховного Суду України №3 від 28 березня 1972 року «Про судову практику в справах про визнання громадянина обмежено дієздатним чи недієздатним» судам розяснено, що за загальним правилом громадянин вважається недієздатним з часу набрання законної сили рішенням суду про визнання його недієздатним. У тих випадках, коли від часу виникнення недієздатності залежать певні правові наслідки, суд на прохання осіб, які беруть участь у справі, з урахуванням висновку судово-психіатричної експертизи й інших даних про психічний стан громадянина, в рішенні може зазначити, з якого часу громадянин є недієздатним.

Також, як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_1 неодноразово звертався до суду в інтересах ОСОБА_4 з приводу визнання за непрацездатним сином права на спадкове майно, а тому про обставини відкриття спадщини та оформлення ОСОБА_5 спадкових справ йому було відомо. Крім того, в матеріалах справи відсутня постанова нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії у звязку із пропуском встановленого законодавством строку для прийняття спадщини, на що ОСОБА_1 посилається, як на підставу заявленого ним позову в інтересах непрацездатного сина ОСОБА_4

За таких обставин, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Перша тернопільська державна нотаріальна контора, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід відмовити у звязку з недоведеністю заявлених вимог .

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.10, 11, 60, 88, 197, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Перша тернопільська державна нотаріальна контора, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуюча О.Герчаківська