Справа № 364/470/16-ц
Провадження № 2/364/202/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.05.2016 року, Володарський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Ткаченко О. В.,

за участю секретаря Бондаренко Л. С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в смт. Володарка, справу за позовом

ОСОБА_1

до ОСОБА_2, ОСОБА_3,

про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1П 20 квітня 2016 року звернулась до суду з названим позовом, в якому вказала, що 09 березня 2015 року померла її мати, ОСОБА_4. За життя ОСОБА_4 склала заповіт, яким заповіла все своє майно ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_1 в рівних частках. Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина до якої входить земельна ділянка площею 5,6748 га, що розташована на території Матвіїської сільської ради, Володарського району Київської області, яка належала померлій ОСОБА_4 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯМ № 424272.

На даний час позивач не може отримати свідоцтво про право на спадщину, оскільки державний акт на спадкову земельну ділянку втрачено, тому відповідно дані підстави унеможливлюють оформлення спадщини у нотаріуса, тому позивач вимушена звернутися до суду.

Позивач просить суд визнати за нею право власності на зазначену спадкову земельну ділянку, після смерті ОСОБА_4, яка померла 09 березня 2015 року.

Представник позивача та позивач подали до суду заяви, в яких вказали, що позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просили суд розглядати справу без їхньої участі.

Відповідачі подали до суду заяви, в якій вказали, що позовні вимоги визнають в повному обсязі, проти задоволення позову не заперечують та просили суд розглядати справу без їхньої участі.

Розглянувши матеріали справи та дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

По справі встановлено, що 09 березня 2015 року померла ОСОБА_4, що стверджено свідоцтвом про смерть серії І-ОК № 329195 (а.с.13). 01 квітня 2010 року ОСОБА_4 склала заповіт, яким заповіла все своє майно ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_1 в рівних частках. Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина до якої входить земельна ділянка площею 5,6748 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Матвіїської сільської ради Володарського району Київської області, яка належала померлій ОСОБА_4 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯМ № 424272 (а.с.15).

Позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, є спадкоємцем за заповітом. Відповідачі ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, є спадкоємцями за заповітом.

Державний нотаріус ОСОБА_5 надала до суду спадкову справу після смерті ОСОБА_4, яка померла 09 березня 2015 року, з матеріалів якої вбачається, що свідоцтво про право на спадщину на спадкову земельну ділянку не видавалось.

Позивач фактично прийняла спадщину, вступивши у володіння та користування спадковим майном.

Оформити спадщину у нотаріуса позивач не змогла у звязку з тим, що державний акт на спадкову земельну ділянку втрачено (а.с.18), що стверджено відмовою приватного нотаріуса ОСОБА_6, у вчиненні нотаріальних дій щодо видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкову земельну ділянку (а.с.17). Дані обставини перешкоджають позивачу отримати свідоцтво про право власності на спадщину, тому позивач змушена звернутись до суду.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом.

У відповідності до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Ст. 1222 ч.1 ЦК України визначає спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Згідно ст. 1268 ч. 1 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Таким чином, визнання відповідачами предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Вимоги позивача базуються на законі, є обґрунтованими, тому їх слід задовольнити.

Керуючись ч. 5 ст. 3 Закону України „ Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, абзацу 4 пункту 216 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (затвердженої наказом Мінюсту від 03.03.2004 року № 20/5), п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України 2003 року ст.ст. 328, 392, 1216, 1217, 1222, 1223, 1235,1268 ЦК України, ст.ст. 3, 5, 8, 13, 57, 79, 130, 174, 208, 209, 212 215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності в порядку спадкування за заповітом, після смерті ОСОБА_4, яка померла 09 березня 2015 року, на земельну ділянку площею 5,6748 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Матвіїської сільської ради Володарського району Київської області, яка належала померлій ОСОБА_4 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯМ № 424272.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Київської області через Володарський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О. В. Ткаченко