Провадження №: 2/752/1171/16
11 травня 2016 року Голосіївський районний суд м. Києва
у складі: головуючого судді Ладиченко С.В.
при секретарі Рожок В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», третьої особи ОСОБА_2 про визнання договору поруки припиненим,-
у грудні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», третьої особи ОСОБА_2 про визнання договору поруки припиненим.
Відповідно до п. 2.1.2. договору поруки поручитель зобов'язався протягом двох робочих днів від дати отримання повідомлення банку про невиконання боржником забезпеченого порукою зобов'язання, виконати відповідне зобов'язання у повному обсязі шляхом перерахування суми загальної заборгованості боржника за реквізитами, в такому повідомленні.
Таким чином, через два робочі дні: а саме 14 липня 2010 року для поручителя настав строк виконання основного зобов'язання.
Направивши вимогу позивачу 07 липня 2010 року про дострокове повернення кредиту, яку позивач отрймав 11 липня 2015 року, відповідач тим самим змінив строк виконання основного зобов'язання. Тобто, протягом двох робочих днів з дня отримання вимоги, поручитель мав строк на виконання основного зобов'язання, а також з цієї дати розпочинається шестимісячний строк, протягом якого відповідач мав змогу пред'явити вимогу до поручителя. Однак в шестимісячний строк, а саме до 15 січня 2011 року відповідач позов до позивача не пред'явив.
Позивач явку свого представника в судове засідання не забезпечив, надав до суду заяву, у якій просить проводити розгляд справи за відсутності представника, також зазначив про те, що не заперечує проти ухвалення по справі заочного рішення.
Відповідач, який повідомлявся в установленому законом порядку про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив.
Третя особа , яка не заявляє самостійних вимог, яка повідомлялась в установленому законом порядку про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилась, про причини неявки суд не повідомлено.
Відповідно до вимог ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
За таких обставин суд, враховуючи вимоги ст. ст. 224, 225 ЦПК України, вважав за можливе розглянути справу без участі відповідача та ухвалити по справі заочне рішення.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку про те, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до п. 2.1.2. договору поруки поручитель зобов'язався протягом двох робочих днів від дати отримання повідомлення банку про невиконання боржником забезпеченого порукою зобов'язання, виконати відповідне зобов'язання у повному обсязі шляхом перерахування суми загальної заборгованості боржника за реквізитами, в такому повідомленні.
Таким чином, через два робочі дні: а саме 14 липня 2010 року для поручителя настав строк виконання основного зобов'язання.
Згідно ч. 1 ст. 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення.
Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настання (ч.2 ст. 252 ЦК України).
Відповідно до п.1 ч.2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права, а за п.7 ч.2 цієї статті - припинення правовідношення.
Відповідно до ч.4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.
Згідно п. 24 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» відповідно до частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. При вирішенні таких спорів суд має враховувати, що згідно зі статтею 526 ЦК зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Отже, якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобов'язання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором строк пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов'язання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобов'язання у повному обсязі або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково. Пред'явленням вимоги до поручителя є як направлення/вручення йому вимоги про погашення боргу (залежно від умов договору), так і пред'явлення до нього позову. При цьому в разі пред'явлення вимоги до поручителя кредитор може звернутися до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання. При цьому сама по собі умова договору про дію поруки до повного виконання позичальником зобов'язання перед кредитодавцем або до повного виконання поручителем взятих на себе зобов'язань не може розглядатися як установлення строку дії поруки, оскільки це не відповідає вимогам статті 252 ЦК України, згідно з якою строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати.
Направивши вимогу позивачу 07 липня 2010 року про дострокове повернення кредиту, яку позивач отрймав 11 липня 2015 року, відповідач тим самим змінив строк виконання основного зобов'язання. Тобто, протягом двох робочих днів з дня отримання вимоги, поручитель мав строк на виконання основного зобов'язання, а також з цієї дати розпочинається шестимісячний строк, протягом якого відповідач мав змогу пред'явити вимогу до поручителя. Однак в шестимісячний строк, а саме до 15 січня 2011 року відповідач позов до позивача не пред'явив.
Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.
Враховуючи зазначене та принцип диспозитивності цивільного судочинства, закріплений ст. 11 ЦК України, приймаючи до уваги те, що на день розгляду справи з боку відповідача відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України не надано доказів, суд приходить до висновку про те, що позов щодо визнання договору поруки припиненим є обґрунтованим, обставини, викладені в ньому, знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи, а тому він підлягає задоволенню.
З огляду на викладене, на підставі ст. ст. 11,16,251,252,526,559 ЦК України, ст. ст. 4, 10, 11, 57-60, 64, 179, 208, 209, 212-215, 218, 224-226 ЦПК України суд, -
Заочне рішення може бути переглянуте судом за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва шляхом подання через Голосіївський районний суд м. Києва апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя С.В. Ладиченко