АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 2640/5877/13-ц Головуючий суддя І інстанції Нев"ядомський Д.В.
Провадження № 22-ц/790/4134/16 Суддя доповідач Піддубний Р.М.
Категорія: «договірні правовідносини»
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2016 року м. Харків

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого: судді Піддубного Р.М.,

суддів: Гуцал Л.В., Пилипчук Н.П.,

за участю секретаря: Доля О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду м. Харкова від 21 квітня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерної компанії «Харківобленерго» про визнання дій (бездіяльності) незаконною, поновлення порушеного права, визнання заборгованості такою, що не підлягає стягненню, -

встановила:

У квітні 2013 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, мотивуючи який зазначила, що вона є співвласником квартири АДРЕСА_1. У 1996 році в зв'язку зі зникнення приладу обліку, який знаходився поза межами житлового приміщення, її квартиру було відключено від електропостачання. Посилаючись на те, що відповідач продовжує нараховувати плату за послуги з постачання електроенергії, які вона не споживає, з урахування уточнених у березні 2016 року позовних вимог, ОСОБА_1 просила визнати дії (бездіяльність) АК «Харківобленерго» щодо невстановлення втраченого приладу обліку електроенергії та невідновлення електропостачання до належної їй квартири АДРЕСА_2, а також дії щодо висування додаткових умов відновлення електропостачання незаконними, відновити електропостачання до вказаної квартири за рахунок АК «Харківобленерго» та визнати заборгованість, нараховану підприємством такою, що не підлягає стягненню.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 21 квітня 2016 у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просила рішення скасувати, ухвалити нове рішення, яким заявлений нею позов задовольнити.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, що з'явилися, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду у межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із недоведеності позивачкою факту порушення її прав з боку відповідача та відсутності підстав для визнання дій АК «Харківобленерго» щодо відключення від електропостачання неправомірними.

Колегія суддів погоджується з такими висновками з наступних підстав.

Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_1 є споживачем послуг з постачання до її квартири АДРЕСА_1 електричної енергії, які надає АК «Харківобленерго».

В зв'язку з відсутністю приладу обліку електричної енергії у період до 30 серпня 2010 року АК «Харківобленерго» здійснювалось нарахування плати за спожиту електроенергію за середнім показником, із розрахунку 64 кВт на місяць.

30 серпня 2010 року відповідачем було встановлено прилад обліку (СО-И446) № 1838291 електричної енергії, що споживається в квартирі АДРЕСА_1, з початковими показниками 8188, що підтверджується актом-нарядом б/н від 30 серпня 2010 року, який підписано позивачкою, у зв'язку з чим нарахування плати здійснювалось з цього час у за показниками приладу обліку.

Відповідно до п. 42 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357 (Правила) споживач електричної енергії зобов'язаний: оплачувати спожиту-електричну енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та цих Правил; вносити плату за спожиту електричну енергію виключно на поточний рахунок із спеціальним режимом використання енергопостачальника в уповноваженому банку;

Пунктом 20 Правил встановлено, що розрахунковим періодом для встановлення розміру оплати спожитої електричної енергії є календарний місяць. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну.

У разі несплати за спожиту електричну енергію протягом 10 днів після терміну, зазначеного у договорі чи платіжному документі, та неотримання енергопостачальником повідомлення про оплату на 20 день споживачу надсилається попередження про відключення електричної енергії. У разі несплати за спожиту електричну енергію на 30 день після отримання споживачем попередження енергопостачальник має право відключити споживача від електричної мережі (п. 27 Правил).

Пунктом 35 Правил передбачено, що енергопостачальник має право відключити споживача у разі порушення термінів сплати за спожиту електричну енергію у порядку, визначеному пунктом 27 цих Правил або порушення умов договору про реструктуризацію заборгованості.

Як убачається із матеріалів справи, судовим наказом Київського районного суду м. Харкова від 25 жовтня 2011 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь АК «Харківобленерго» заборгованність за надані послуги з електропостачання в розмірі 965 грн. 93 коп..

Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 16 вересня 2015 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилено, судовий наказ Київського районного суду м. Харкова від 25 жовтня 2011 року залишено без змін.

Вказаним рішенням суду апеляційної інстанції встановлено, що факт споживання ОСОБА_1 електричної енергії та здійснення нарахувань з оплати вказаних послуг у період до 30 серпня 2010 року за середніми показниками, а з вказаної дати за показниками встановленого приладу обліку.

В зв'язку з несплатою боргу 04 жовтня 2012 року квартиру ОСОБА_1 було відключено відповідачем від електричної мережі.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, які передбачають рівність прав сторін щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості та обов'язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Отже, встановивши факт споживання позивачкою електричної енергії та наявність непогашеної заборгованості за надані послуги, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для визнання дій АК «Харківобленерго» неправомірними та відмовив у задоволення заявленого ОСОБА_1 позову.

Жодних доказів на підтвердження фактів неправомірного відключення від електричної мережі або порушення відповідачем її права на отримання послуг з постачання електричної енергії позивачкою не надано і матеріали справи не містять.

Оскільки судом першої інстанції не було порушено норм процесуального права, рішення суду відповідає вимогам матеріального права та встановленим обставинам справи, апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду - залишенню без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 313 - 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 21 квітня 2016 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді