Справа № 490/9568/13-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2016 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді Подзігун Г. В.

при секретарі Головацькому О. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві клопотання представника ОСОБА_1 про призначення судово-економічної експертизи у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки,

зустрічним позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», Приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу ОСОБА_2 про визнання недійсними кредитного договору та договору іпотеки, -

ВСТАНОВИВ:

ПАТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 про звернення стягнення на квартиру загальною площею 20,30 кв. м, житловою площею 18,90 кв. м, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, шляхом продажу вказаного предмету іпотеки ПАТ КБ «Приватбанк» з укладенням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності, а також наданням позивачу всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу, в рахунок погашення заборгованості за Кредитним договором № NKTGGK04440007 від 25.09.2006 року в розмірі 148 587 грн. 71 коп., та виселення відповідачки із вказаної квартири, зі зняттям з реєстраційного обліку у Відділі у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб УМВС України м. Миколаїв, посилаючись на невиконання відповідачкою своїх зобов'язань щодо сплати кредиту та відсотків за Кредитним договором.

В жовтні 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду із зустрічним позовом до ПАТ КБ «Приватбанк» про визнання недійсним Кредитного договору № NKTGGK04440007 від 25.09.2006 року, що укладений між сторонами, та визнання недійсним Договір іпотеки від 10.10.2006 року, що укладено між сторонами, і посвідчено ПН ММНО ОСОБА_3 за р. № 5152.

Від представника ОСОБА_1 ОСОБА_4 до суду надійшло клопотання про призначення у справі судово-економічної експертизи для зясування правильності обчислення заборгованості ОСОБА_1 за Кредитним договором за весь час користування кредитом, а також з метою визначення правильності розрахунків за тілом, відсотками та штрафними санкціями станом на день подання позову з урахуванням внесених позичальником у відповідний день та час коштів.

В обґрунтування вимог клопотання ОСОБА_4 посилався на те, що Банком не було надано обґрунтованого та вірного розрахунку з вказанням даних щодо заборгованості за кожен місяць невиконання ОСОБА_1 по тілу кредиту та відсотками, який би відповідав первинним документам. При цьому, зазначав, що квитанціями від 19.02.2007 року та від 14.03.2007 року Банку було сплачено по 414 дол. США, однак, на його думку, вказані платежі не були відображені у розрахунках, наданих Банком.

Представник Банку у судове засідання не зявився, надав до суду заяву, в якій проти призначення у справі експертизи заперечував, і зазначав, що вказане твердження спростовується детальним розрахунком заборгованості та випискою про рух коштів по рахунку, які наявні у матеріалах справи.

Представник ОСОБА_1 у судове засідання також не зявився. При цьому, надав до суду вищезазначене клопотання про призначення експертизи.

Ухвалою суду клопотання ОСОБА_4 розглянуто за відсутності сторін на підставі наявних у матеріалах справи доказів.

Вивчивши доводи клопотання, дослідивши матеріали та обставини справи, суд приходить до висновку, що у задоволенні клопотання слід відмовити з огляду на таке.

Згідно з ч. 1 ст. 143 ЦПК України для з'ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо, суд призначає експертизу за заявою осіб, які беруть участь у справі.

При цьому, клопотання про призначення експертизи має бути вмотивованим, і сторона, яка його заявляє, має обґрунтувати необхідність призначення у справі експертизи конкретними фактами із зазначенням тих обставин, зясування яких потребує спеціальних знань.

Як на підставу призначення у справі експертизи представник ОСОБА_1 посилається на те, що Банком у розрахунку заборгованості не було відображено принаймні два платежі на суму по 414 дол. США, що були сплачені відповідачкою за первісним позовом 19.02.2007 року та 14.03.2007 року.

В той же час, вказані обставини, на думку суду, не відповідають наявним у справі матеріалам.

Так, із виписки по рахунку № 6370, яка міститься у матеріалах справи, вбачається, що 19 лютого 2007 року та 15 березня 2007 року відбулося зарахування коштів в рахунок погашення заборгованості, на суму по 414 дол. США через касу Банку (а. с. 127, 128), що, на думку суду, свідчить про необґрунтованість тверджень представника ОСОБА_1 про відхилення розрахунку із первинною документацією.

Інших недоліків розрахунків, наданих Банком, представник відповідачки не надав, у звязку з чим суд відмовляє у задоволенні клопотання про призначення експертизи, що не позбавляє сторону права повторно заявити вказане клопотанням із уточненням підстав для її призначення.

Керуючись ст. ст. 208-210 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання відмовити.

Відкласти розгляд справи на 15.11.2016 року на 10.30 годин, про дату, час та місце розгляду справи повідомити сторони.

В силу статті 293 Цивільного процесуального кодексу України ухвала окремому оскарженню не підлягає.

СУДДЯ Г. В. ПОДЗІГУН