У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 лютого 2016 року

Черкаський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді Морозова В.В.

при секретарі Швидкій І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Черкаси заяву ОСОБА_1 про розстрочення виконання рішення Черкаського районного суду по справі за позовом ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором про надання споживчого кредиту, -

в с т а н о в и в:

16 листопада 2015 року по справі №707/2348/15ц рішенням Черкаського районного суду задоволено позов ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту, згідно якого з ОСОБА_1 стягнуто на користь банку заборгованість в сумі 61658,13 грн. та судовий збір в сумі 1218 грн. Дане рішення звернуто до виконання і видано виконавчий лист.

Посилаючись на ст. 373 ЦПК України ОСОБА_1 зазначає, що не може наразі виконати рішення суду через відсутність роботи, а тому відповідно доходів, перебування на його утриманні малолітньої дочки та батьків пенсіонерів, які потребують постійного догляду та лікування, у звязку з чим просить розстрочити виконання рішення Черкаського районного суду від 16.11.2015 року та затвердити графік виконання рішення. Також відповідач звертає увагу суду на те, що банком було відмовлено йому у реструктуризації заборгованості.

В судове засідання відповідач ОСОБА_1 не зявився, проте подав через канцелярію суду письмову заяву про розгляд справи без його участі та підтримання вимог заяви.

Позивач в судове засідання не зявився, проте від представника ПАТ «УкрСиббанк» - ОСОБА_2 електронною поштою на адресу суду надійшло письмове заперечення на заяву ОСОБА_1 з клопотанням розглянути дану заяву без участі представника банку. В своєму запереченні ОСОБА_2, керуючись ст. 373 ЦПК України, Постановою Пленуму Верховного суду України від 26.12.2003 року № 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб ДВС та звернень учасників виконавчого провадження», просить відмовити в задоволенні заяви про відстрочку виконання рішення суду, посилаючись на те, що такі вимоги необґрунтовані, а посилання відповідача на те, що на його утриманні перебувають малолітня донька і батьки пенсіонери не є підставою для відстрочення виконання рішення суду.

Дослідивши письмові докази по справі суд приходить до висновку що заява не підлягає до задоволення.

Відповідно до ст.373 ЦПК України - за наявності обставин , що утруднюють виконання рішення ( хвороба боржника або членів сімї , відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо) за заявою державного виконавця або за заявою сторони, суд який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає питання про розстрочку або відстрочку виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання рішення, і у виняткових випадках може відстрочити або розстрочити виконання, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення.

п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України від 26.12.2003 року № 14 «Про практику розгляду судами справ на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» передбачає, що при вирішенні заяв державного виконавця чи сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення, встановлення або зміну способу й порядку його виконання суду потрібно мати на увазі, що відповідно до ст.351 ЦПК України їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сімї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду може бути передане стягувану, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Згідно ч. 5 ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження» - у разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, за винятком майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення.

Виходячи з вищевказаного суд надходить до висновку, що в наведених у заяві ОСОБА_1 причинах не має підстав, передбачених законом для розстрочення виконання рішення суду, оскільки останнім не підтверджено, що батьки, які проживають разом з ним, повністю перебувають на його утриманні та не мають інших родичів, які ними опікуються чи матеріально допомагають. В своїй заяві відповідач зазначає, що батьки є пенсіонерами, тобто повинні отримувати у відповідності до закону пенсію, у звязку з чим можна зробити висновок про наявність у них певних доходів, які забезпечують необхідні умови для існування. Суд не може прийняти до уваги посилання ОСОБА_1 про неможливість виконання рішення суду через відсутність у нього роботи і доходів, оскільки відповідач не вказує про наявність у нього захворювань чи встановленої групи інвалідності, що унеможливлюють працевлаштування, як і даних, що він звертався до центру зайнятості для пошуку роботи. А тому суд вважає заяву відповідача необґрунтованою і такою, що не підлягає до задоволення.

Оскільки сторони про час та місце розгляду заяви були повідомлені належним чином, і подали до суду письмові заяви про розгляд справи без їх участі, суд вважає, що неявка сторін в судове засідання не є перешкодою для вирішення питання про відстрочення виконання рішення суду.

На підставі п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України від 26.12.2003 року № 14 «Про практику розгляду судами справ на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження», ст. 373 ЦПК України, -

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні заяви про розстрочення виконання рішення Черкаського районного суду по справі за позовом ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором про надання споживчого кредиту.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Черкаської області через Черкаський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 5 денний строк з дня отримання копії ухвали.

Суддя В. В. Морозов