Справа № 161/9449/16-ц Провадження №22-ц/773/1774/16 Головуючий у 1 інстанції: Пушкарчук В.П.
Категорія:41 Доповідач: Карпук А. К.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

30 листопада 2016 року місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Волинської області Карпук А.К., вивчивши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до Державної фінансової інспекції у Волинській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача заступник начальника відділу інспектування в соціальній сфері та культурі Державної фінансової інспекції у Волинській області Ліщук І.О., про захист честі, гідності і ділової репутації та спростування недостовірної інформації,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 15 листопада 2016 року даний позов задоволено.

Постановлено визнати недостовірною інформацію (висновки), зазначену заступником начальника відділу інспектування в соціальній сфері та культурі Держфінінспекції у Волинській області Ліщук І.О. у Акті ревізії фінансово-господарської діяльності Волинського обласного санаторію матері і дитини «Турія» від 04 квітня 2016 року № 040-24/002 та зобов'язати Державну фінансову інспекцію у Волинській області виключити такі висновки з тексту даного Акту, а саме Висновки про те, що:

- порушення при складанні фінансових планів на 2014 та 2015 роки допущені ….., а також директором ОСОБА_2, яким підписано фінансові плани (ст. 8 Акту);

- вищезазначені порушення допущено з вини колишнього директора санаторію ОСОБА_2, яким підписано акти приймання-передачі послуг, що містять недостовірні дані щодо надання послуг... (ст. 16 Акту);

- виходячи з вищенаведеного, в актах приймання-передачі послуг за Договором, укладеним з Міністерством від 25.07.2014 № 14/23-ВТ, санаторієм завищено кількість осіб, які отримали весь комплекс санаторно-курортних послуг, визначених договором, та вартість фактично наданих у 2014 році послуг, чим порушено вимоги п. 1 ст. 9 Закону України № 996.

Не виконання умов договору щодо надання в повному обсязі послуг із санаторно-курортного лікування дітей у 2014 році, укладеного з Міністерством, є порушенням вимог ст. 193 Господарського кодексу України.

Відповідне порушення допущено з вини колишнього директора санаторію ОСОБА_2, яким підписано акти приймання-передачі послуг, що містять недостовірну інформацію про обсяг наданих послуг та яким, в особі керівника закладу, не забезпечено виконання умов укладеного договору (ст. 20 Акту);

- ревізією нарахування заробітної плати за ці періоди встановлено, що в порушення вимог зазначеного наказу, який запроваджував зміни в організації виробництва і праці для всіх категорій працівників санаторію, крім працівників котельні і сторожів, у зазначені періоди при відсутності інших розпорядчих документів про наявність виробничої необхідності у роботі окремих категорій працівників та її терміну, крім директора ОСОБА_2, в табеля обліку робочого часу відображено також роботу заступника директор ОСОБА_4, помічника директора ОСОБА_5, заступника директора по господарській частині ОСОБА_6, головного бухгалтера ОСОБА_7, секретар-друкарки ОСОБА_8 та окремих працівників інших підрозділів. За відпрацьований час у період припинення діяльності у 2014 році нараховано заробітної плати 41 працівнику на загальну суму 88 972,46 грн., на яку нараховано ЄСВ в сумі 32 362,92 грн., та у 2015 році - 15 працівникам на суму 105 721,24 грн., на яку нараховано 38 790,77 грн. ЄСВ.

Виплата заробітної плати у період припинення діяльності санаторію без обумовлення необхідності виконання певного виду робіт або його нормування, сприяло зростанню рівня заборгованості по заробітній платі (ст. 37 Акту);

- проведеним аналізом показників фінансових звітів щодо результатів діяльності санаторію за 2014, 2015 роки, визначених згідно даних бухгалтерського обліку, встановлено, що фінансовим результатом від діяльності санаторію за 2014 рік є збиток в сумі 984,2 тис. грн., у 2015 році - збиток в сумі 2 161,0 тис. гри. Таким чином, нарахування вказаної надбавки без перегляду її розміру є порушенням вищезазначених умов контракту (ст. 38 Акту);

- … Порушення в частині наявності простроченої заборгованості з оплати праці допущено з вини колишнього директора ОСОБА_2 (ст. 39 Акту);

- …зазначені кошти в сумі 51 078,0 грн. ним (начальником відділу у справах молоді та спорту Ковельської райдержадміністрації Ювченком І.В.) були передані 08.08.2014 року директору санаторію ОСОБА_2 (ст. 48 Акту);

- внаслідок оплати завищеної вартості виконаних робіт санаторію завдано збитків на загальну суму 9 866,70 грн. Порушення щодо завищення вартості виконаних ремонтно-будівельних робіт допущено з вини колишнього директора санаторію ОСОБА_2, яким підписано та прийнято до оплати акти виконаних робіт форми КБ-2в., що містять завищену вартість та обсяг виконаних робіт (ст. 52 Акту).

Зобов'язати Державну фінансову інспекцію у Волинській області відкликати Акт ревізії фінансово-господарської діяльності Волинського обласного санаторію матері і дитини «Турія» від 04 квітня 2016 року № 040-24/002 та всі інші офіційні документи, які передавались Державною фінансовою інспекцією у Волинській області офіційним органам та установам.

Не погоджуючись з даною ухвалою суду, відповідач державна фінансова інспекція у Волинській області подала апеляційну скаргу, в якій покликаючись на порушення норм матеріального права, просить скасувати дане рішення суду і ухвалити нове рішення про відмову у задоволені позовних вимог.

Подана апеляційна скарга не може бути прийнята до провадження апеляційної інстанції через невідповідність вимогам ч. 7 ст. 297 ЦПК України.

За змістом ч. 7 ст. 297 ЦПК України при надходженні неналежно оформленої справи, з нерозглянутими зауваженнями на правильність і повноту фіксування судового процесу технічними засобами або з нерозглянутими письмовими зауваженнями щодо повноти чи неправильності протоколу судового засідання, або без вирішення питання про ухвалення додаткового рішення суддя-доповідач повертає справу до суду першої інстанції, про що постановляє ухвалу із зазначенням строку, протягом якого суд першої інстанції має усунути недоліки.

Як вбачається з матеріалів справи, при постановленні оскаржуваного рішення місцевий суду не вирішив питання щодо розподілу судових витрат.

Згідно п. 4 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Оскільки до апеляційного суду надійшла неналежно оформлена справа, а саме - суд, не вирішив питання про судові витрати у зв'язку з чим дану справу слід повернути до суду першої інстанції для ухвалення додаткового рішення.

Керуючись ч.7 ст. 297 ЦПК України, суддя

у х в а л и в:

Справу за позовом ОСОБА_2 до Державної фінансової інспекції у Волинській області, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору заступник начальника відділу інспектування в соціальній сфері та культурі Державної фінансової інспекції у Волинській області Ліщук І.О., про захист честі, гідності і ділової репутації та спростування недостовірної інформації повернути до Луцького міськрайонного суду Волинської області для ухвалення додаткового рішення з питань, зазначених в ухвалі з наданням строку до 15 грудня 2016 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: