Справа № 127/7221/16-ц
Вінницький міський суд Вінницької області
в складі: головуючого Баряка А.С.,
за участі секретаря Шмирової О.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 3 Вінницького міського суду Вінницької області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, зазначивши, що вона є власником квартири АДРЕСА_1 на підставі договору дарування від 21.11.2014 року, посвідченого державним нотаріусом Третьої вінницької державної нотаріальної контори ОСОБА_4 У належній їй на праві власності квартирі, зареєстрована її сестра ОСОБА_2 та племінник ОСОБА_3, які не проживають в даній квартирі з 2012 року, місцезнаходження відповідачів позивачу невідоме, в силу чого позивач просить суд усунути перешкоди в користуванні житловим приміщенням - квартирою, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, визнавши відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням.
Позивач в судове засідання не зявився, однак, подав до суду заяву, в якій просить справу розглянути у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач, будучи належним чином повідомлений про місце та час розгляду справи, в судове засідання повторно не зявився, повідомлення про причини своєї неявки та заяву про розгляд справи за його відсутності суду не надіслав, в силу чого, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній даних та доказів, що регламентується ч. 4 ст. 169 ЦПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, взявши до уваги відсутність заперечення з боку позивача про можливий заочний розгляд справи та ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи.
За даних обставин суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у ній документів та доказів.
Дослідивши матеріали справи, взявши до уваги позицію позивача, суд визначив, встановив та дослідив слідуючі докази, обставини та відповідні правовідносини:
Згідно договору дарування від 21.11.2014 року, посвідченого державним нотаріусом Третьої вінницької державної нотаріальної контори та зареєстрованого в реєстрі за № 1-3445, ОСОБА_5 передала безоплатно у власність (подарувала), а ОСОБА_1 прийняла у дарунок квартиру № 30, що знаходиться в житловому будинку розташованому в м. Вінниці, по вул. Келецькій, № 122 (а.с. 7).
Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 21.11.2014 року № 29821623 ОСОБА_1 є власником квартири, адреса: АДРЕСА_3, на підставі договору дарування квартири, серія та номер: 1-3445 від 21.11.2014 ( а. с. 8).
Зміст довідки № 1541 від 03.03.2016, наданої Житлово-Експлуатаційною конторою № 12, вказує, що за адресою: АДРЕСА_3, зареєстровані: ОСОБА_5 - мати, ОСОБА_3 - племінник, ОСОБА_2 сестра. Власником даної квартири є ОСОБА_1 (а.с.9).
Норма ч.1 ст. 319 ЦК України зазначає, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до норми ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Стаття 3 ЗУ Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні визначає, що місце перебування - адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік; місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає; реєстрація - внесення інформації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи, із зазначенням адреси житла/місця перебування із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України порядку.
Згідно норми ч.2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
За даних обставин, враховуючи, що відповідачі набули права користування відповідним житлом як члени сімї ОСОБА_5 попереднього власника квартири, врахувавши, що 21.11.2014 року відповідна квартира була подарована ОСОБА_1, а відтак відповідачі втратили статус членів сімї власника квартири, з огляду на відсутність відповідачів по місцю своєї реєстрації, яка в даному випадку носить формальний характер, понад один рік, що є правовою підставою, в розумінні норми ст. 405 ЦК України, для втрати ними права користування відповідним жилим приміщенням, в силу чого суд вважає, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, є обгрунтованими та підлягають до задоволення.
На підставі викладеного та керуючись: ст. 3, ЗУ Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні, ст.ст. 319, 321, 391, 405 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 60, 88, 212, 213, 214,215, 224-226 ЦПК України, суд ,-
Визнати ОСОБА_2, такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, а саме: квартирою, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2.
Визнати ОСОБА_3, таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, а саме: квартирою, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2.
Стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 по 275 грн. 60 коп., що становить суму понесених судових витрат за сплату судового збору.
Копію заочного рішення відправити відповідачу рекомендованим листом з повідомленням не пізніше трьох днів з дня його проголошення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії з додержанням вимог ст. 229 ЦПК України.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя