Справа № 147/1346/15-ц
Провадження № 2/147/21/16
24.05.2016 року Тростянецький районний суд Вінницької області
у складі : головуючого судді Волошина І.А.,
за участі секретаря Чудак Г.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Тростянець Вінницької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до приватного підприємства Агропромислова фірма «Іззія» про розірвання договору оренди земельної ділянки,
ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ПП «Агропромислова фірма «ІЗЗІЯ» про розірвання договору оренди земельної ділянки, мотивуючи свої вимоги тим, що їй згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку, виданого відділом Держкомзему у Тростянецькому районі на підставі розпорядження Тростянецької РДА від 26.12.2003 року за №346, належить земельна ділянка площею 4,2302га, що розташована на території Будянської сільської ради Тростянецького району Вінницької області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.
Позивач зазначив, що ПП «Агропромислова фірма «ІЗЗІЯ» всупереч пунктів 9, 11 договору оренди земельної ділянки систематично порушує свої зобовязання щодо своєчасності розрахунку за користування земельною ділянкою з 2010 по 2015 роки. В рахунок погашення заборгованості за користування належної їй земельної ділянки з 2010 по 2015 роки не сплачено грошових коштів.
У звязку із систематичною несплатою відповідачем орендної плати, що є істотним порушенням договору, просив розірвати договір оренди земельної ділянки.
В судове засідання позивач ОСОБА_1 та представник позивача ОСОБА_2, що діє на підставі довіреності, не з`явились, однак представником позивача надано на адресу суду заяву, в якій він позовні вимоги підтримав за обставин, викладених в позовній заяві, просив їх задовольнити. Не заперечує проти винесення заочного рішення.
Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності позивача та представника позивача відповідно до ч.2 ст. 158 ЦПК України, враховуючи, що останні скористались своїми процесуальними правами.
Представник відповідача ПП «Агропромислова фірма «ІЗЗІЯ» в судове засідання на 24.05.2016 року повторно не зявився, хоча про місце та час розгляду справи був належним чином повідомлений, заяви про розгляд справи за його відсутності не надіслав.
Представником відповідача ОСОБА_3 10.05.2016 року подано до суду заяву про перенесення розгляду справи на іншу дату в зв`язку з зайнятістю в іншому судовому засіданні, докази мали надати на наступне судове засідання. Однак станом на 24.05.2016 року жодного доказу про поважність пропуску та причин перенесення розгляду справи, призначеного на 10.05.2016 року до суду не надходило, що трактується судом як неповажність пропуску та неявки в судове засідання.
Суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та вважає за можливе вирішити справу за наявними в ній доказами відповідно до ч. 4 ст.169 ЦПК України.
Відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України, взявши до уваги відсутність заперечення з боку позивача про можливий заочний розгляд справи та ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, суд ухвалює заочний розгляд справи.
Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню.
Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 належить земельна ділянка площею 4,2302га, що розташована на території Будянської сільської ради Тростянецького району Вінницької області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ВН №044016, виданого 23.04.2004 року на підставі розпорядження Тростянецької РДА від 26.12.2003 року №346(а.с.5).
Правовідносини, що виникли між сторонами, врегульовані нормами Цивільного кодексу України щодо загальних положень про договір, Земельного кодексу України, а також Законом України «Про оренду землі».
Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Згідно вимог ч. 3 ст. 792 ЦК України, відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.
Відповідно до ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.
Договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально. (ст.14 Закону).
Відповідно до ст. 15 Закону України «Про оренду землі» істотними умовами договору оренди землі є орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.
Спір між сторонами виник з приводу порушення істотних умов договору, зокрема щодо систематичної несплати орендарем орендної плати за період з 2010 року по 2015 рік.
Відповідно до частин першої та другої статті 792 ЦК України за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов'язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату.
Пунктами 9 та 11 договору оренди землі від 30.04.2004 року, передбачено, що орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі, послугами, натуроплатою, перші два роки 1 %, що складає 327,39 грн., далі не менше 1,5 % від вартості паю, що складає 491,08 грн. Орендна плата вноситься у строк до 15 листопада поточного року і не пізніше.(а.с.6).
Відповідно до розділу «Інші права та обов`язки сторін» вищевказаного договору оренди землі, одним із обовязків орендаря є своєчасне внесення орендної плати.
Згідно п. 35 договору умовою розірвання договору в односторонньому порядку є несвоєчасна виплата орендної плати.
Відповідно до ч. 3 ст. 31 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом.
Згідно із ст.32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.
Відповідно до частини 1 статті 24 вказаного вище Закону орендодавець, зокрема, має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати.
Відповідно до ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої ним шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.
Відповідно до п. «д» ст. 141 Земельного кодексу України однією з підстав для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати.
Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Відповідач не спростував доказів, наданих позивачем та не довів належне виконання ним умов п.11 укладеного договору, в силу чого суд, виходячи з наданих доказів, встановив систематичне невиконання відповідачем свого обовязку щодо своєчасного внесення орендної плати згідно умов укладеного між сторонами договору оренди землі.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені судові витрати в розмірі 487,20 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 638, 651, 792 ЦК України, п. «д» ст. 141 ЗК України, ст. ст. 1, 13- 15, 18, 21, 22, 24, 25, 31,32 Закону України «Про оренду землі», ст.ст. 10, 11, 60, 88,212-215,224-226 ЦПК України, суд,-
Позов ОСОБА_1 до приватного підприємства Агропромислова фірма «Іззія» про розірвання договору оренди земельної ділянки задовольнити.
Стягнути з Приватного підприємства «Агропромислова фірма «ІЗЗІЯ» на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 487грн.20коп. (чотириста вісімдесят сім гривень 20 коп).
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

За ст.228 ЦПК України заочне рішення суду може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 10 днів з дня отримання його копії. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватись з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя