Справа № 752/1121/16-ц
Провадження № 2/752/2312/16
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

(заочне)

17.05.2016 року Голосіївський районний суд міста Києва

у складі головуючого по справі судді - Шкірай М.І.

за участю секретаря - Безверхої Н.В.

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу, суд -

Встановив

У січні 2016 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просив стягнути з відповідача на його користь борг за договором завдатку у розмірі 7000 грн. та судові витрати.

В обґрунтування позову позивач вказував, що 04.12.2015 року між сторонами досягнуто домовленість, відповідно до якої відповідач зобов'язався передати у власність позивача автомобіль. Того ж дня, позивач передав відповідачу грошові кошти у вигляді завдатку у розмірі 7000 грн. Відповідачем не виконано своїх зобов'язань у зв'язку з чим, позивач просить суд стягнути з відповідача отримані ним кошти.

В судове засідання представник позивача не з'явився, надав до суду заяву, в якій просив слухати справу без його участі, вказував, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та не заперечує проти ухвалення заочного рішення.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату і час судового розгляду повідомлений належним чином, заяв про розгляд справи за його відсутності не надходило, причин неявки суду не повідомив, тому суд, вважає за можливе розглянути справу у заочному порядку.

Відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 04 грудня 2015 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 досягнуто домовленості щодо продажу автомобіля. В цей же день позивач передав відповідачу грошові кошти у вигляді завдатку у розмірі 7000 грн.

З власноручно написаної розписки від 04.12.2015 року вбачається, що ОСОБА_2 отримав завдаток за авто у розмірі 7000 грн.

Станом на день звернення з позовом до суду відповідач не виконав свої зобов'язання за вказаною розпискою.

Частиною 1 ст. 60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог або заперечень.

Згідно зі ст. 570 ЦК Українизавдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом.

Внесення завдатку як способу забезпечення виконання зобов'язання може мати місце лише в разі наявності зобов'язання, яке повинно було виникати на підставі договору.

Оскільки договору, який би за своєю формою та змістом відповідав вимогам закону, між сторонами у справі укладено не було, а вони лише домовилися усно укласти такий договір у майбутньому, то передана однією зі сторін грошова сума є авансом, який підлягає поверненню (постанова судових палат у цивільних та господарських справах Верховного Суду України від 13 лютого 2013 р. у справі № 6-176цс12).

Законодавець установив, що в такому випадку ці кошти є авансом (ч. 2 ст. 570 ЦК України).

Виходячи із встановлених обставин, правова природа отриманих відповідачем коштів визначена законом, то те, що сторонами вони зазначені як завдаток правового значення не має і не може тягти за собою наслідків, передбачених ст. 571 ЦК України.

За таких обставин, сума передана позивачем відповідачу відповідно до розписки визнається судом авансом, і повинна бути повернена відповідачем позивачу в тому ж розмірі, в якому він надавався.

Крім того, підлягають задоволенню позовні вимоги в частині витрат на правову допомогу, оскільки за змістом ч. 3 ст. 79 ЦПК України, до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать витрати на правову допомогу.

Позов в частині стягнення додаткової суми у розмірі завдатку в розмірі 7000 грн. позов задоволенню не підлягає, оскільки діючим законодавством України не передбачено стягнення суми завдатку у подвійному розмірі.

Встановлені судом обставини і визначені відповідно до них правовідносини, якими обґрунтовуються вимоги позивача, підтверджуються дослідженими в судовому засіданні матеріалами справи.

У відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача суму судового збору в розмірі 551,20 грн.

Керуючись ст. ст. 10-11; 28-29; 57-60; 158; 179; 185; 208-209; 212; 214-215 ЦПК України, суд -

Вирішив

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму авансу у розмірі 7000 грн., витрати на правову допомогу у розмірі 2000 грн., витрати на нотаріальне посвідчення довіреності представнику у розмірі 250 грн. та суму судового збору у розмірі 551 грн. 20 коп., а всього 9801 грн.20 коп.

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом десяти днів, з дня отримання його копії до Голосіївського районного суду м. Києва.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду м. Києва через Голосіївський районний суд м. Києва.

Суддя