РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

12 квітня 2016 року м. Добропілля

Добропільський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді - Корнєєвої В.В.

при секретарі - Заварзіній Я.С.

за участю позивача - ОСОБА_1

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до Добропільського міськрайонного суду Донецької області з позовом до ОСОБА_2 про визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі. В обгрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначила, що перебувала у шлюбі з відповідачем до 30.01.2012 року. Від шлюбу позивач має спільну з відповідачем дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Рішенням Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 18.05.2011 року на користь позивача було стягнуто аліменти на утримання доньки ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму на утримання дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття.На час подання позову відповідач не працює, отримує регрес у розмірі 1575, 58 грн. і працює неофіційно, при цьому він має можливість офіційно працевлаштуватися, оскільки є працездатною особою. Відповідач з отримуваного доходу в розмірі 1575,58 грн. сплачує аліменти в сумі 393,90 грн, що є невеликою сумою для утримання дитини. Відповідач добровільно допомоги на утримання дитини не надає, аліменти сплачує лише з регресу, приховує дійсний розмір своїх доходів, не бере участі в додаткових витратах, викликаних частими хворобами дитини.Дитина є хворобливою, перебуває на диспансерному клінічному обліку, а тому потребує постійних витрат на лікування. Позивач просить змінити розмір аліментів та щомісячно стягувати аліменти з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2., на її користь на утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі в розмірі 1700 гривень, починаючи стягнення з дня подання позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття .

Позивач в судовому засіданні підтримала свої позовні вимоги і просила їх задовольнити, не заперечувала проти ухвалення по справі заочного рішення.

Відповідач в судове засідання не з»явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином шляхом надіслання судових повісток за місцем реєстрації, але всі повістки повернулися до суду в зв»язку із закінченням строку зберігання. Відповідач також викликався до зали суду через оголошення в друкованих засобах інформації- газеті « Урядовий кур»єр» та « Донеччина»(а.с.32-35). Незважаючи на застосовані судом заходи відповідач до зали суду не з»явився, будь-яких заяв до суду не надавав.

З огляду на наведене, керуючись ст.ст. 169, 224 ЦПК України, суд вважає, що відповідач належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, а тому, за згодою позивача, є підстави для заочного розгляду справи у відсутність відповідача, на підставі наявних у справі доказів, направивши після розгляду справи копію рішення за місцем реєстрації відповідача.Таким чином, суд встановивши, що відповідача повідомлено належним чином, ухвалив провести заочний розгляд справи у відсутність відповідача на підставі наявних у справи матеріалів.

Суд, заслухавши позивача, вивчивши зміст позовної заяви та дослідивши матеріали справи, надавши їм оцінку, приходить до наступних висновків :

Судом встановлено, що сторони по справі є батьками неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданою виконкомом Білозерської міської ради міста Добропілля Донецької області , актовий запис № 19 від 11.01.2011 року(а.с.5)

Рішенням Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 30.01.2012 року шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано і позивачу було залишено дошлюбне прізвище « Русанова»(а.с.7)

Судом також встановлено, що рішенням Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 18.05.2011 року з відповідача на користь позивача було стягнуто аліменти на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 05.05.2011 року до досягнення дитиною повноліття та аліменти на своє утримання в розмірі 1/6 частини всіх видів доходів щомісячно до досягнення донькою ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. трьох річного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3, починаючи з 05.05.2011 року(а.с.11)

В судовому засіданні позивач суду підтвердила, що відсутня заборгованість відповідача зі сплати на її користь аліментів. Позивач також додала, що раніше ОСОБА_2 платив їй аліменти в розмірі 25% від заробітку, що становило 1800 гривень , але після того як відповідач звільнився з роботи в жовтні 2015 року, він почав платити аліменти лише з регреса, що становить 393,90 грн.

Як вбачається з листа Відділення Виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.Добропілля Донецької області № 01/13-03/209 від 05.04.2016 року відповідачу по справі ОСОБА_2 призначено виплати в зв»язку із трудовим каліцтвом з 21.10.2014 року до 30.11.2017 року включно на підставі довідки МСЕК № 0040184 від 04.11.2015 року і сума щомісячної виплати складає 1575грн.58 копійок(.а.с.55-57). Відповідно до довідки МСЕК № 0040184, виданої обласною МСЕК № 1 ( м.Краматорськ) ОСОБА_2 повторно пройшов огляд 04.11.2015 року і йому встановлено 25% втрати професійної працездатності з 01.11.2015 року до 01.12.2017 року за трудовим каліцтвом від 12.07.2014 року, також рекомендовано медикаментозне лікування(а.с.56). Тобто, судом встановлено, що 12.07.2014 року відповідач отримав виробничу травму, внаслідок чого ним було втрачено 25% професійної працездатності і він потребує постійного медикаментозного лікування.

Відповідно до довідки Відділення Виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.Добропілля Донецької області № 03/3/25 від 22.12.2015 року зі щомісячних страхових виплат ОСОБА_2 утримуються аліменти в розмірі 393, 90 грн.(а.с.8)

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що до звільнення в 2015 році позивач працював та постійно сплачував аліменти за рішенням суду як з заробітку, так з регресу, і після звільнення з роботи в 2015 року продовжує сплачувати аліменти на користь позивача з регресних виплат в сумі 393,90 грн. щомісячно.

В судовому засіданні позивачем не було надано доказів того, що відповідач неофіційно працює, приховує розмір своїх доходів та отримує дохід з інших джерел, окрім регресу, з якого утримуються аліменти на користь позивача в розмірі 1/4 частини, що становить 393,90 грн.

Позивачем також не було надано доказів того, що дитина перебуває на диспансерному кліничному обліку і потребує постійних витрат на лікування.

На підтвердження необхідності встановлення аліментів в твердій грошовій сумі позивачем надано копії довідок про те, що донька кожного року хворіє на ОРВІ, після чого є здоровою і може відвідувати дитячий садочок. В судовому засіданні позивач також посилалася на необхідність проведення консультацій щодо дитини у логопеда та гастроентеролога на підставі направлень, які вона отримала у лікарів в квітні 2016 року і в зв»язку із чим, вона вважає, що потрібно збільшити розмір аліментів та визначити їх в твердій грошовій сумі в розмірі 1700 гривень.

В судовому засіданні позивачу судом було роз»яснено норму ст.185 СК України, відповідно до якої вона має право на стягнення з відповідача компенсації додаткових витрат на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо) відповідно до ст.185 СК України.

Позивачем на підтвердження позовних вимог надано копію повідомлення від 18.03.2016 року № 14/43, відповідно до якого за місцем роботи позивача ТДВ « Шахта « Білозерська» на період з 22.05.2016 року до 30.06.2016 року встановлюється режим неповного робочого часу з зайнятістю 50% в місяць(а.с. 45), і на підставі чого позивач стверджує, що буде отримувати заробітну плату в меншому розмірі. Надаючи оцінку зазначеному доказу, суд приходить до висновку про те, що на підставі зазначеного повідомлення позивача за місцем роботи повідомляється про встановлення з 22.05.2016 року режиму часткової зайнятості. Тобто зазначена подія , а саме встановлення часткової зайнятості позивача за місцем роботи ще не відбулася і фактичного зменшення отримуємого позивачем заробітку на час судового розгляду ще не відбулося. Окрім того, як вбачається з зазначеного повідомлення, захід з боку адміністрації підприємства стосовно зменшення зайнятості на роботі позивача носить тимчасовий характер, а саме з 22.05.2016 року до 30.06.2016 року, і на думку суду не є підставою для визначення розміру аліментів, які потрібно стягнути з відповідача на користь позивача, в твердій грошовій сумі.

Частиною 1 ст. 3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін відповідно до вимог ст. 10 ЦПК України. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Аналізуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що між сторонами існують правовідносини, які регулюються нормами статей 180-182, 184 СК України.

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ст.181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Якщо розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, менше мінімального розміру, передбаченого частиною другою статті 182 цього Кодексу, то дитині призначається відповідно до закону державна допомога в розмірі різниці між визначеним розміром аліментів і 30 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Судом також встановлено, що позивач працює в ТДВ « Шахта « Білозерська» і має стабільний заробіток, який в середньому складає 3500 гривень щомісячно(а.с. 10).

Судом встановлено, що відповідач має стабільний дохід який складається з щомісячної страхової суми, яка йому виплачується ФССНВВП України в сумі 1575, 58 гривень. Зазначену страхову виплату призначено відповідачу до 30.11.2017 року (а.с.55-57).

Відповідно до ст.7,8 Закону України « Про державний бюджет України на 2016 рік» мінімальний розмір заробітної плати в Україні встановлено у місячному розмірі: з 1 січня - 1378 гривень, з 1 травня - 1450 гривень, з 1 грудня - 1550 гривень; розмір прожиткового мінімуму на дитину до 6 років встановлено: з 1 січня 2016 року - 1167 гривень, з 1 травня - 1228 гривень, з 1 грудня - 1313 гривень(http://zakon2.rada.gov.ua/laws/show/928-19/print002341).

Тобто, судом встановлено, що дохід відповідача, який складається з щомісячної страхової виплати в сумі 1575,58 грн. носить постійний характер та перевищує встановлений законодавством рівень мінімальної заробітної плати.

Судом також встановлено, що розмір аліментів, які стягуються на користь позивача з відповідача в сумі 393,90 грн. є таким, що перевищує встановлений ст.181 СК України та рішенням Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 18.05.2011 року мінімального розміру аліментів, який повинен сплачувати відповідач, а саме -не менше 30 % від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку( 30% х 1167 грн.= 350,10 грн.).

Суд також приймає до уваги, що відповідач після отриманої травми потребує постійного медикаментозного лікування відповідно до довідки МСЕК (а.с. 56)

Судом також приймається до уваги, що дитина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. потребує додаткових витрат на заняття з логопедом та проведення консультацій у лікарів. Разом із тим, суд зазначає, що дані обставин не є підставою для задоволення вимог позивача про визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі, що не позбавляє можливості позивача звернутися до суду з позовом до відповідача про стягнення додаткових витрат на утримання доньки ОСОБА_3 на підставі ст.185 СК України.

Таким чином, суд приходить до висновку про необгрунтованість позовних вимог позивача про визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі як на час звернення з позовом , так і на час судового розгляду, що не виключає можливості звернення позивача до суду з позовом про зміну розміру аліментів в подальшому в разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я платника або одержувача аліментів та в інших випадках, передбачених Сімейним Кодексом України.

Відповідно до ст.88 ЦПК України у разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду позову позивача, звільненого від оплати судових витрат, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок держави. Позивач ОСОБА_1 відповідно до вимог Закону України « Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору за подачу позову. В зв»язку з повною відмовою в задоволенні позовних вимог відсутні підстави для вирішення питання щодо розподілу судових витрат між сторонами.

Керуючись, ст.ст.10,11,60-61,88,209,212,214-215,218 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Добропільський міськрайонний суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

В судовому засіданні 12 квітня 2016 року проголошено вступну та резолютивну частину.

Повний текст рішення виготовлено 15 квітня 2016 року.

Суддя В.В.Корнєєва

12.04.2016