Номер провадження: 22-ц/785/3862/16
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Калараш А. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.05.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - Калараш А.А.

суддів - Гірняк Л.А.,Заїкіна А.П.

з участю секретаря - Полякової В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Виконавчого комітету Іллічівської міської ради, Товариства з обмеженою відповідальністю «Стройтехснаб», Комунального підприємства БТІ м. Іллічівська про визнання недійсним та скасування рішення виконавчого комітету Іллічівської міської Ради, визнання недійсним та скасування свідоцтва про право власності, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 25 березня 2016 року, -

встановила:

В грудні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом про визнання недійсним та скасування рішення виконавчого комітету Іллічівської міської Ради, визнання недійсним та скасування свідоцтва про право власності і в обґрунтування позовних вимог посилався на те, що йому на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_1 .

Рішенням Виконавчого комітету Іллічівської міської ради № 731 видано ТОВ «Стройтехснаб» свідоцтво про право власності в цілому на 88 квартирний будинок з експлуатаційним цокольним та технічним поверхами загальною площею 1987,4 кв.м.,без урахування загальної площі квартир ,за адресою м.Іллічівськ ,вул.Карла Маркса буд. 2-б.

На підставі зазначеного рішення ТОВ «Стройтехснаб» отримав свідоцтво про право власності від 05.01.2005 року №1732 на зазначений житловий будинок ,без урахування загальної площі квартир.

Позивач посилався на те, що його права порушені через визнання за ТОВ «Стройтехснаб» право власності на допоміжні приміщення, оскільки допоміжні приміщення належать на праві приватної власності всім власникам квартир зокрема і йому.

Позивач просив суд :

- визнати недійсним та скасувати рішення Виконавчого комітету Іллічівської міської ради № 731 від 25.11.2004 року ;

- визнати недійсним та скасувати свідоцтво про право власності на житловий будинок від 05.01.2005 року №1732 виданого ТОВ «Стройтехснаб».

В судовому засіданні позивач ОСОБА_2 підтримав позов , просив задовольнити.

Рішення ухвалено у відсутність відповідачів.

Рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 25 березня 2016 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 посилаючись на порушення судом норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши докази у справі в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції.

Суд першої інстанції , відмовляючи у задоволенні позову виходив з того, що позов є безпідставним , позивачем не доведено порушення його права та одночасно, суд першої інстанції посилався на пропуск позивачем строку позовної давності .

Проте з такими висновками погодитися не можна з наступного.

З матеріалів справи вбачається ,що відповідно до свідоцтва про право власності на квартиру від 28.03.2005 року позивач є власником двокімнатної квартири АДРЕСА_2 (а.с.15).

Будинок № 2-Б по вул.Карла Маркса ,м.Іллічівськ,Одеської області складається з 88 квартирного ,багатоповерхового будинку ,який будувався на залучені від фізичних, юридичних осіб інвестиційних внесків ,відповідно до договорів про дольову участь у інвестуванні та будівництві .

Відповідач ТОВ «Стройтехснаб», як забудовник, згідно дозволу Інспекції АБК м. Іллічівська, рішенню Іллічівської міської ради від 01.02.2002 року №186/1-ХХІІІ та рішення виконкому Іллічівської міської ради від 19.06.2003 року № 427, побудувало при спільній участі Дольовиків, 88-квартирний багатоповерховий житловий будинок з експлуатованим цокольним та технічним поверхами за адресою: вул. Карла Маркса, №2-Б м. Іллічівськ Одеської області.

Рішенням виконавчого комітету Іллічівської міської ради від 30.09.2004 року № 571 був затверджений акт державної технічної комісії від 22.09.2004 р. про готовність закінченого будівництвом обєкта до експлуатації (а.с.10).

У листопаді 2004 року Товариство звернулося до виконавчого комітету Іллічівської міської ради з проханням видати свідоцтво про право власності на 88-квартирний багатоповерховий житловий будинок з експлуатованим цокольним та технічним поверхами загальною площею 1987,4 кв.м, за вищевказаною адресою (а.с.8).

Рішенням Виконавчого комітету Іллічівської міської ради № 731 від 25.11.2004 року «Про видачу свідоцтва про право власності ТОВ «Стройтехснаб» на 88 квартирний багатоповерховий житловий будинок з експлуатованим цокольним та технічним поверхами за адресою: м.Іллічівськ,вул.Карла Маркса,№ 2-Б» було видано ТОВ «Стройтехснаб» свідоцтво про право власності в цілому на 88 квартирний будинок з експлуатаційним цокольним та технічним поверхами загальною площею 1987,4 кв.м.,без урахування загальної площі квартир ,за адресою м.Іллічівськ ,вул.Карла Маркса буд. 2-б (а.с.7) .

На підставі зазначеного рішення ТОВ «Стройтехснаб» отримало свідоцтво про право власності від 05.01.2005 року №1732 на зазначений житловий будинок ,без урахування загальної площі квартир (а.с.17).

Згідно статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до статті 325 ЦК України субєктами права приватної власності є фізичні та юридичні особи. Фізичні та юридичні особи можуть бути власниками будь-якого майна, за винятком окремих видів майна, які відповідно до закону не можуть їм належати. Склад, кількість та вартість майна, яке може бути у власності фізичних та юридичних осіб, не є обмеженими.

Відповідно до ч.2 ст.382 ЦК України (в ред. станом на 05.01.2005 року) власникам квартири у дво- або багатоквартирному житловому будинку належать на праві спільної сумісної власності приміщення загального користування, опорні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання за межами або всередині квартири, яке обслуговує більше однієї квартири, а також споруди, будівлі, які призначені для забезпечення потреб усіх власників квартир, а також власників нежитлових приміщень, які розташовані у житловому будинку.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України N 4-рп/2004 від 2 березня 2004 року у справі за конституційним зверненням ОСОБА_3 та інших громадян про офіційне тлумачення положень пункту 2 статті 10 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" та за конституційним поданням 60 народних депутатів України про офіційне тлумачення положень статей 1, 10 цього Закону (справа про права співвласників на допоміжні приміщення багатоквартирних будинків) зазначено , що допоміжні приміщення (підвали, сараї, кладовки, горища, колясочні і т.ін.) передаються безоплатно у спільну власність громадян одночасно з приватизацією ними квартир (кімнат у квартирах) багатоквартирних будинків. Підтвердження права власності на допоміжні приміщення не потребує здійснення додаткових дій, зокрема створення об'єднання співвласників багатоквартирного будинку, вступу до нього.

Таким чином , позивач ОСОБА_2 нарівні з власниками квартир та нежитлових приміщень будинку № 2-Б є співвласником допоміжних приміщень багатоповерхового будинку № 2-Б, горища, сходових маршів.

Відповідно до ч.3 ст.24 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21.05.1997 № 280/97-ВР , органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції.

Перелік повноважень виконавчих органів сільських, селищних, міських рад в галузі будівництва передбачені статтею 31 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» .

Порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно станом на 2004 січень 2005 року було врегульовано тимчасовим положенням «Про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно» затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 7/5 від 07.02.2002 року .

Відповідно до положень ч.1 ст.21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Виконавчий комітет Іллічівської міської ради ухвалюючи рішення № 731 від 25.11.2004 року не звернув уваги на рішення Конституційного суду України N 4-рп/2004 від 2 березня 2004 року та положення ст.ст.319,325, 382 ЦК України та неправомірно видав ТОВ «Стройтехснаб» свідоцтво про право власності на 88 квартирний багатоповерховий будинок в цілому ,лише без врахування загальної площі квартир .

Таким чином, права позивача на право володіння ,користування та розпорядження допоміжними приміщеннями ,горищем та сходовими маршами були порушені ,які підлягають захисту та поновленню.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку,встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або осопорюваних прав,свобод чи інтересів.

Відмова від права на звернення до суду за захистом є недійсною.

Відмовляючи у задоволенні позову та посилаючись на те, що позивач не навів підстав порушення своїх прав ,суд першої інстанції не звернув уваги на те , що ТОВ «Стройтехснаб» отримавши свідоцтво про право власності на багатоквартирний будинок в цілому набув право власності на допоміжні приміщення багатоповерхового будинку ,горища, сходові марши ,які є власністю власників квартир та нежитлових приміщень цього будинку зокрема і позивача ,чим були порушені права позивача на зазначені приміщення.

Суд першої інстанції відмовляючи у задоволенні позову та посилаючись на на те, що позивач невірно в позові застосував норми матеріального права, не звернув уваги на те,що позивач не є юридично обізнаною особою та обовязок зазначити вірну норму матеріального права не передбачено вимогами ст.119 ЦПК України.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права,свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб,державні та суспільні інтереси у спосіб,визначений законами України.

Свідоцтво про право власності ТОВ «Стройтехснаб» від 05.01.2005 року №1732 в цілому на 88 квартирний багатоповерховий житловий будинок з експлуатованим цокольним та технічним поверхами ,без загальної площі квартир за адресою: м.Іллічівськ,вул.Карла Маркса,№ 2-Б не містить складові нежитлових ,допоміжних приміщень ,їх площі та літерних позначень .

Оскільки рішення Виконавчого комітету Іллічівської міської ради № 731 від 25.11.2004 року суперечить положенням ч.3 ст.24 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21.05.1997 № 280/97-ВР , рішенню Конституційного суду України N 4-рп/2004 від 2 березня 2004 року та положення ст.ст.319,325, 382 ЦК України та видано в цілому на багатоквартирний будинок без зазначення складових нежитлових приміщень ,їх площі , найменувань , літерного позначення ,таке рішення відповідно до ст. 21 ЦК України є незаконним та підлягає скасуванню в цілому.

З врахуванням того,що свідоцтво про право власності ТОВ «Стройтехснаб» від 05.01.2005 року №1732 товариством було отримано на підставі незаконного рішення та з врахуванням того, що в свідоцтві про право власності відсутні складові (технічні параметри) нежитлових приміщень ,їх площі та літерні позначення,таке свідоцтво про право власності є недійсним в цілому.

Задовольняючи частково позов ОСОБА_2,колегія суддів виходить з того,що позовні вимоги про скасування свідоцтва про право власності не підлягають задоволенню ,оскільки порядок внесення запису про скасування права власності на нерухоме майно передбачено статтею 26 Закону України «Про Державний реєстр речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

В судовому засіданні колегії суддів , позивач ОСОБА_2 пояснив, що про наявність оскаржуваних - рішення виконавчого комітету № 371 від 25.11.2004 року та свідоцтва про право вланості від 05.01.2005 року ,він дізнався у лютому 2015 року при отриманні листа з архівного відділу Виконкому Іллічівської міської ради та після чого у грудні 2015 року звернувся до суду з позовом за захистом порушеного права.

В судовому засіданні відповідачами були подані заяви про застосування строку позовної давності (а.с.57-58,64-66).

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові ( ч. 4 ст. 267 ЦК України).

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила ( ч. 1 ст. 261 ЦК України).

За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Колегія суддів ввважає,що позивачем не порушені строки позовної давності ,оскільки перебіг позовної давності розпочався з часу отримання позивачем відповіді з архівного відділу Виконкому Іллічівської міської ради.

Позивач звернувся до суду з позовом в межах строку позовної давності.

Матеріали справи не містять ,а відповідачами всупереч до вимог ст. 60 ЦПК України не надані докази того,що позивач про оскаржувані рішення Виконавчого комітету Іллічівської міської ради № 731 вд 25.11.2004 року та свідоцтва про право власності від 05.01.2005 року дізнався поза строком позовної давності.

За таких підстав, відповідно до п.4 ч.1 ст. 309 ЦПК України, апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України на користь ОСОБА_2 в рівних частках з відповідачів підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1257 грн.20 коп.,який складається зі сплаченого судового збору при зверненні позивачем з позовом до суду у розмірі 487,20 грн. та 770 грн. сплаченого судового збору при принесенні ОСОБА_2 апеляційної скарги. Керуючись ст.ст. 303, п.4 ч.1 ст.309, 316, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 25 березня 2016 року скасувати.

Позов ОСОБА_2 до Виконавчого комітету Іллічівської міської ради, Товариства з обмеженою відповідальністю «Стройтехснаб», Комунального підприємства БТІ м. Іллічівська про визнання недійсним та скасування рішення виконавчого комітету Іллічівської міської Ради, визнання недійсним та скасування свідоцтва про право власності задовольнити частково.

Визнати незаконним та скасувати рішення Виконавчого комітету Іллічівської міської ради № 731 від 25.11.2004 року «Про видачу свідоцтва про право власності ТОВ «Стройтехснаб» на 88 квартирний багатоповерховий житловий будинок з експлуатаційним цокольним та технічним поверхами за адресою: м.Іллічівськ,вул.Карла Маркса,2-Б» .

Визнати недійсним свідоцтво про право власності на житловий будинок від 05.01.2005 року № 1732 виданого ТОВ «Стройтехснаб».

Стягнути на користь ОСОБА_2 в рівних частках з Виконавчого комітету Іллічівської міської ради , ТОВ «Стройтехснаб» судові витрати у розмірі 1257 грн.20 коп.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено у касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Судді апеляційного суду

Одеської області ОСОБА_4

ОСОБА_5

ОСОБА_6