Номер провадження: 22-ц/785/2984/16
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Заїкін А. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.04.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

- головуючого судді Заїкіна А.П.,

- суддів: - ОСОБА_2, ОСОБА_3;

за участю секретаря Полякової В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, треті особи Криничненська сільська рада Болградського району Одеської області, Відділ Держгеокадастру в Болградському районі Одеської області та Відділ надання адміністративних послуг Болградської районної державної адміністрації Одеської області, про скасування державної реєстрації земельної ділянки, за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Болградського районного суду Одеської області від 12 лютого 2016 року,

встановила:

У серпні 2015 р. ОСОБА_4 звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому з врахуванням уточнень від 13.10.2015 р. остаточно просив: 1) поновити строк позовної давності для звернення до суду; 2) скасувати державну реєстрацію земельної ділянки, яка знаходиться у власності ОСОБА_5 за кадастровим № :03:001:0063 у с. Коса по вулиці Центральній, 20 Болградського району Одеської області.

Свої вимоги ОСОБА_4 обґрунтовував тим, що за договором купівлі-продажу від 08.09.1990 р. він придбав житловий будинок № 18 по вул. Центральна в с. Коса Болградського району Одеської області (далі Житловий будинок).

Рішенням виконкому Криничненської сільської ради № 44 від 29.09.2006 р., відповідно до рішення Криничненської сільської ради № 28 від 03.04.1997 р., за належним йому житловим будинком була закріплена земельна ділянка, площею 0,25 га.. 02.04.2007 р. Криничненською сільською радою йому було видано Свідоцтво про право власності на житловий будинок.

У квітні 2015 р. зясувалося, що частина земельної ділянки біля його будинку на підставі Державного акту про право власності на земельну ділянку належить ОСОБА_5. При розроблені технічної документації та оформленні Державного акту на право власності на земельну ділянку на імя ОСОБА_5 не було у встановленому порядку погоджено з ним межі суміжних земельних ділянок. Межі суміжних земельних ділянок в натурі (на місцевості) не встановлювалися, в результаті чого ОСОБА_5 незаконно передано у власність земельну ділянку, площею 558,56 кв. м..

Позивач та його представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили задовольнити їх за викладених у позові підстав.

Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнала. Посилалася на те, що оформлення документів на спірну земельну ділянку проводилося у відповідності до встановленої процедури. Позивач не має права на спірну земельну ділянку, оскільки вона знаходиться у власності сільської ради.

Рішенням Болградського районного суду Одеської області від 12.02.2016 р. позов ОСОБА_4 задоволено.

Поновлено ОСОБА_4 строк звернення до суду із зазначеним позовом.

Скасовано державну реєстрацію земельної ділянки, площею 0,1473 га., яка належить ОСОБА_5 відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯИ № 157708 від 21.06.2010 р., кадастровий № :03:001:0063.

ОСОБА_5 в апеляційній скарзі просить рішення суду першої інстанції скасувати. Ухвалити нове рішення про відмову в позові. Посилається на те, що рішення ухвалено при невідповідності висновків суду обставинам справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Апелянт у судовому засіданні підтримала доводи та вимоги, які викладені в апеляційній скарзі.

Позивач у письмових запереченнях на апеляційну скаргу вважав необхідним скаргу відхилити, рішення суду залишити без змін. Посилався на те, що суд правомірно поновив йому строк звернення до суду. При оформленні технічної документації з відведення ОСОБА_5 земельної ділянки були допущені порушення, які вплинули на користування ним земельною ділянкою біля належного йому житлового будинку: на плані меж земельної ділянки відсутнє його прізвище; не зазначені сусіди суміжних земельних ділянок, відсутні їх підписи; акт складений після передачі земельної ділянки у власність, а не до цього.

Представник апелянта у судовому засіданні підтримав викладені в письмових запереченнях на апеляційну скаргу доводи та вимоги.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України колегія суддів перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши пояснення осіб, які зявилися у судове засідання, обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечень на неї, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при ухвалені рішення, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст. ст. 3, 11, 60 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Статтями 213, 214 ЦПК передбачено, що рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 3) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам законодавства рішення суду першої інстанції не відповідає.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову ОСОБА_4, суд першої інстанції виходив з того, що останній є власником житлового будинку № 18 по вул. Центральна в с. Коса Болградського району Одеської області, за яким органом місцевого самоврядування закріплено земельну ділянку, площею 0,25 га.. ОСОБА_5 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку належить земельна ділянка, площею 0,1473 га., цільове призначення якої - для будівництва та обслуговування житлового будинку № 20 по вул. Центральна в с. Коса Болградського району Одеської області. При отриманні останньою земельної ділянки у приватну власність, оформленні державного акту на земельну ділянку було порушено процедуру його оформлення та затвердження, що у свою чергу потягло порушення прав позивача, як фактичного землекористувача (а. с. 154 159).

Колегія суддів вважає, що погодитися з такими висновками суду першої інстанції не можна, цих висновків він дійшов з порушенням норм матеріального (ст. 41 Конституції України, ст. ст. 16, 328, 334 ЦК України, ст. ст. 81, 92, 93, 116, 118, 125, 126, 152, 155 ЗК України, ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень») та процесуального (ст. ст. 10, 11, 27, 31, 60, 179, 213 ЦПК України) права.

Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до договору купівлі-продажу від 08.09.1990 р. ОСОБА_4 придбав у ОСОБА_6 житловий будинок № 18 по вул. Центральна в с. Коса Болградського району Одеської області (а. с. 9).

Рішенням Криничненської сільської ради № 28 від 03.04.1997 р. мешканцям с. Коса Болградського району Одеської області було передано у приватну власність 147 присадибні земельні ділянки, загальною площею 31,36 га.. Ні ОСОБА_6, ні ОСОБА_4 у доданому до вказаного рішення переліку громадян, яким передаються у приватну власність земельні ділянки, не значаться (а. с. 12 15).

29.09.2006 р. виконком Криничненської сільської ради Болградського району Одеської області прийняв рішення № 44 про оформлення права власності за домоволодінням № 18 по вул. Центральна в с. Коса Болградського району Одеської області за ОСОБА_4. Одночасно у цьому рішенні вказується, що згідно рішення сесії Криничненськї сільської ради № 28 від 03.04.1997 р. за домоволодінням № 18 по вул. Центральна в с. Коса закріплено земельну ділянку, площею 0,25 га. (а. с. 11).

02.04.2007 р. ОСОБА_4 видано Свідоцтво про право власності на вказаний житловий будинок (а. с. 22). Право власності останнього на житловий будинок зареєстровано у державному реєстрі (а. с. 23). Відповідно до технічного паспорту від 20.12.2006 р. на житловий будинок № 18 по вул. Центральна в с. Коса Болградського району Одеської області, власником якого є ОСОБА_4, загальна площа земельної ділянки вказана у розмірі 1 818 кв. м. (а. с. 16 21).

Відповідно до витягу з рішення 18-ої сесії V скликання Криничненської сільської ради № 176- V від 09.07.2008 р. прийнято рішення про затвердження технічної документації із землеустрою щодо виготовлення державного акту на право власності на земельну ділянку та її передачу у приватну власність гр. ОСОБА_5 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських споруд та будівель (присадибна ділянка), загальною площею 0,1473 га., за адресою Одеська область, Болградський район, с. Коса, вул. Центральна, будинок № 20 (а. с. 29 32).

21.06.2010 р. ОСОБА_5 видано Державний акт на право власності на земельну ділянку, серія ЯИ № 157708, загальною площею 0,1473 га., цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських споруд та будівель (присадибна ділянка), за адресою Одеська область, Болградський район, с. Коса, вул. Центральна, будинок № 20. Акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 18 (а. с. 151).

Між сторонами виникли земельні правовідносини, правовідносини з реєстрації права власності на земельну ділянку.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ст. ст. 328, 334 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.

За правилами, передбаченими ст. ст. 81, 92, 93, 116, 118, 125, 126 ЗК України, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі, зокрема, безоплатної передачі із земель комунальної власності, приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування.

Права постійного користування земельною ділянкою із земель комунальної власності набувають лише підприємства, установи та організації, що належать до комунальної власності.

Право оренди земельної ділянки це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою.

Громадяни набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель комунальної власності за рішенням органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом.

Набуття права на землю громадянами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі, зокрема, безоплатної передачі із земель комунальної власності, приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування.

Сільська, селищна, міська рада приймає рішення про надання дозволу на розробку проекту відведення земельної ділянки. Після розроблення проекту відведення земельної ділянки, його погодження з органом по земельних ресурсах, природоохоронним і санітарно-епідеміологічним органами, органом архітектури він подається на розгляд відповідного органу місцевого самоврядування. Протягом місячного строку сільська, селищна, міська рада розглядає проект відведення та приймає рішення про передачу земельної ділянки у власність.

Право власності на земельну ділянку виникає після одержання її власником документа, що посвідчує право власності, та його державної реєстрації.

Право на оренду земельної ділянки виникає після укладення договору оренди і його державної реєстрації.

Приступати до використання земельної ділянки до встановлення її меж у натурі (на місцевості), одержання документа, що посвідчує право на неї, та державної реєстрації забороняється.

Право власності на земельну ділянку посвідчується державними актами. Право оренди землі оформлюється договором, який реєструється відповідно до закону.

Статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу місцевого самоврядування. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Статтею 152 ЗК України передбачено, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не повязані з позбавленням права володіння земельною ділянкою.

Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється шляхом, зокрема, визнання недійсними рішень органів місцевого самоврядування, застосування інших, передбачених законом, способів.

Відповідно до ст. 155 ЗК України, у разі видання органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належної їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

Згідно положень ст. ст. 10, 11, 27, 31 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми процесуальними правами на власний розсуд. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Виключно позивач визначає підстави та предмет позову.

ОСОБА_4 у позові вимагає усунути порушення його права користування земельною ділянкою біля належного йому житлового будинку, шляхом скасування державної реєстрації права на земельну ділянку, яка знаходиться у власності ОСОБА_5. Позивач повязує порушення свого права користування земельною ділянкою біля належного йому житлового будинку незаконною передачею Криничненською сільською радою Болградського району Одеської області у власність ОСОБА_5 земельної ділянки, площею 558,56 кв. м.. При цьому, він не заявив вимоги про визнання незаконним рішення органу місцевого самоврядування щодо передачі земельної ділянки у власність ОСОБА_5 та визнання недійсним виданого останній Державного акту на право власності на земельну ділянку. (а. с. 3 7, 54 57).

Статтею 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено випадки скасування записів до Державного реєстру прав, зокрема, у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав.

ОСОБА_4 обрав невірний спосіб захисту, який не призведе до відновлення порушеного, як на його думку, права користування земельною ділянкою, і є неможливим за наявності рішення органу місцевого самоврядування про передачу у приватну власність ОСОБА_5 земельної ділянки та Державного акту на право власності на земельну ділянку на імя останньої. Незаконність дій органу державної реєстрації під час проведення державної реєстрації переданої у власність ОСОБА_5 земельної ділянки у передбаченому законом порядку не встановлена.

Виходячи з вищевказаного, вимоги ОСОБА_4 про скасування державної реєстрації права на земельну ділянку, яка знаходиться у власності ОСОБА_5, не підлягають задоволенню.

Суд першої інстанції не врахував вищевказаних положень діючого законодавства, дійшов помилково висновку про задоволення позову.

Оскільки невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції вищевказаних норм матеріального та процесуального права призвело до неправильного вирішення справи, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню. Необхідно ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову ОСОБА_4.

ОСОБА_4 не позбавлений можливості звернутися до суду за захистом свого порушеного майнового права та інтересу, обравши встановлений законом спосіб захисту.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 307, п. п. 3, 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення по суті позовних вимог. Підставами для скасування рішення суду і ухвалення нового рішення по суті позовних вимог є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права. Норми матеріального права вважаються порушеними або неправильно застосованими, якщо застосовано закон, який не поширюється на ці правовідносини, або не застосовано закон, який підлягав застосуванню. Порушення норм процесуального права можуть бути підставою для скасування рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 313, 316, 317, 319 ЦПК України колегія суддів,

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити.

Рішення Болградського районного суду Одеської області від 12 лютого 2016 року - скасувати. Ухвалити нове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_5, треті особи Криничненська сільська рада Болградського району Одеської області, Відділ Держгеокадастру в Болградському районі Одеської області та Відділ надання адміністративних послуг Болградської районної державної адміністрації Одеської області, про скасування державної реєстрації земельної ділянки - відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржене до касаційного суду протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий суддя: А. П. Заїкін

Судді: А. А. Калараш

ОСОБА_3