Справа № 495/3718/15-ц
З а о ч н е р і ш е н н я
12 квітня 2016 року м. Білгород-Дністровський
Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області
у складі: головуючого - одноособово судді Боярського О.О.,
при секретарі - Рачицькій І.А.,
за участю прокурора - Колесніченко І.В.,
представника Білгород-Дністровської РДА - Поповської Г.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Білгород-Дністровський Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору - Білгород-Дністровська районна державна адміністрація, виконавчий комітет Білгород-Дністровської міської ради як орган опіки та піклування про позбавлення батьківських прав, -
ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про позбавлення батьківських прав та просить суд:
- позбавити ОСОБА_3, ОСОБА_4 батьківських прав щодо неповнолітньої дитини - доньки, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.
При цьому, ОСОБА_2 зазначає, що на протязі тринадцяти років та по теперішній час малолітня дитина ОСОБА_5 проживає з нею та знаходиться на її утриманні, що підтверджується наявною в матеріалах справи довідкою.
Також, ОСОБА_2, яка доводиться рідною бабусею ОСОБА_5, вказує на те, що життям та здоров'ям дитини батьки не цікавляться, не приймають ніякої участі у її вихованні, не піклуються про її духовний розвиток, не цікавляться її досягненнями в навчанні та взагалі з нею не спілкуються, тим самим не виконують свої батьківські обов'язки.
З огляду на викладене, позивачка була вимушена звернутися до суду для позбавлення батьків ОСОБА_3, ОСОБА_4 батьківських прав, так як у вихованні дитини та матеріально не допомагають.
Позивач надала до суду заяву, відповідно до якої просить справу розглянути без застосування засобів технічної фіксації, свої позовні вимоги підтримує та просить задовольнити.
Відповідач - ОСОБА_4 в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав до суду заяву, відповідно до якої просить справу розглянути без його участі, проти позбавлення його батьківських прав не заперечує.
Відповідач - ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про що свідчить наявність в матеріалах справи оголошення до редакції газети «Одеські Вісті» про виклик у судове засідання в якості відповідача, причини неявки суду не відомі.
Представник третьої особи, Білгород-Дністровської районної державної адміністрації - Поповська Г.С. надала до суду заяву, відповідно до якої просить справу розглянути без застосування засобів технічної фіксації, порти задоволення позовних вимог не заперечує.
Прокурор - Колесніченко І.В., надала до суду заяву, відповідно до якої просить справу розглянути без застосування засобів технічної фіксації, проти задоволення позову не заперечує.
Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи та всі надані докази, суд приходить до наступного.
Судом встановлено, що 26.10.2002 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 був зареєстрований шлюб Виконавчим комітетом Бритівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено актовий запис № 17, та видане свідоцтво про укладення шлюбу серії НОМЕР_1.
Від шлюбу у подружжя ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася дитина - донька, ОСОБА_5, згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_2, виданого Виконавчим комітетом Бритівської сільської ради, Білгород-Дністровського району, Одеської області, актовий запис № 7.
З позовної заяви, вбачається, що у 2005 році син позивачки - ОСОБА_4 виїхав на заробітки до Російської Федерації, створив там нову сім'ю, життям доньки ОСОБА_5 ніколи не цікавився, матеріально не допомагає. ОСОБА_3 - мати дитини, в 2003 році проживала в с.Бритівка, Білгород-Дністровського району, Одеської області, з 2005 року перебувала в с. Вигон, вела аморальний спосіб життя, зловживала алкогольними напоями, дитиною не цікавилася. Згідно довідки про реєстрацію та проживання за відомостями адресно-довідкового бюро Білгород-Дністровського РВ ГУ ДМСУ України в Одеській області ОСОБА_6 по м. Білгород-Дністровський та Білгород-Дністровського району не значиться, місцезнаходження невідоме.
Вироком Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 20.11.2012 року ОСОБА_3 була визнана винною у вчиненні злочину передбаченого ч. 3 ст. 185 ККУ, з позбавленням волі на строк до 3 років.

Відповідно до довідки Адамівської сільської ради від 22.02.2015 року № 258 ОСОБА_2 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1, але проживає за адресою: АДРЕСА_2.

Згідно довідки від 17.02.2015 року № 29 виданої Адамівською сільською радою, неповнолітня дитина з 2003 року проживає разом з бабусею ОСОБА_2, та відвідувала Адамівську загальноосвітню школу І-ІІІ ступенів з 01.09.2009 року по 30.11.2013 рік (довідка № 14 від 17.02.2015р.)

Згідно довідки від 07.09.2015 року № 199 року неповнолітня ОСОБА_5 навчається у Сергіївській загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів №8 з 25.11.2013 року (наказ № 369 від 25.11.2013 року).

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, працює в Реабілітаційному центрі «Вікторія», та відповідно до наданої характеристики від 14.02.2015 року № 14 за час роботи показала себе як дисциплінований та відповідальний працівник.

Служба у справах дітей Білгород-Дністровської РДА, як орган опіки та піклування за місцем проживання ОСОБА_3, ОСОБА_4, з метою захисту прав та інтересів дитини, прийняла рішення про доцільність позбавлення останніх батьківських прав відносно неповнолітньої дитини - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до норм Сімейного кодексу України кожний із батьків зобов'язаний піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, проявляти у відношенні неї батьківське піклування, зобов'язаний виховувати та утримувати дитину до її повноліття. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства.

Батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину.

У відповідності до п.2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Згідно із ст.165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

У відповідності до п.16 Постанови Пленуму ВСУ №3 від 30.03.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав", ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Згідно із ст..3 "Конвенції про права дитини", прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20 листопада 1989 р. (набрала чинності для України 27 вересня 1991 р.), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про обгрунтованість позовних вимог ОСОБА_2 та позбавлення відповідачів батьківських прав відносно неповнолітньої доньки - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Керуючись п.16 Постанови Пленуму ВСУ №3 від 30.03.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав", ст.3 "Конвенції про права дитини", прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20 листопада 1989 р., ст.ст. 164-166 Сімейного Кодексу України, ст. ст. 10, 11, 60, 130, 208, 209, 218, 224-226 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору - Білгород-Дністровська районна державна адміністрація, Виконавчий комітет Білгород-Дністровської міської ради як орган опіки та піклування про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_7, батьківських прав щодо неповнолітньої дитини - доньки, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя