ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/4504/16-ц
провадження № 2/753/3625/16
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
"23" травня 2016 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі :
головуючого судді Комаревцевої Л.В.,
за участю секретаря Борисова М.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань №128 по вул. Кошиця, 5-А в м. Києві цивільну справу за позовною заявою Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» до ОСОБА_2 про відшкодування збитків в порядку регресу,
У березні 2016 року до суду надійшла позовна заява ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» до ОСОБА_2 про відшкодування збитків в порядку регресу.
Позивач зазначив, що 16 червня 2014 року між ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» та ОСОБА_3, було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту №АЗ~177/000/140000854, предметом якого були майнові інтереси Страхувальника, пов'язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом «Асига МDХ», д.н.з. НОМЕР_1.
04 січня 2015 року на а/д Доманово-Ковель-Чернівці-Тереблече сталась дорожньо-трапспортна пригода за участі автомобіля «Nissan», д.н.з. НОМЕР_4, під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля «Асига МDХ», д.н.з. НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_4
Постановою Дарницького районного суду міста Києва від 29 січня 2015 року винним у вчиненні ДТП визнано водія ОСОБА_2, керуючого автомобілем «Nissan», д.н.з. НОМЕР_4.
Оскільки, цивільно-правова відповідальність відповідача, як власника транспортного засобу «Nissan», д.н.з. НОМЕР_4, була застрахована за полісом №АІ/4010913 в АТ «Просто-страхування», керуючись ст.ст. 6, 9, 22, 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. 993, ч.І ст. 1191 ЦК України, ст. 27 Закону України «Про страхування», позивач звернувся до АТ «Просто-страхування» з регресною вимогою про відшкодування збитків в порядку регресу.
Оскільки позивачу сплачено лише частину регресного відшкодування, позивач просить суд стягнути з відповідача різницю між розміром шкоди та страховою виплатою у сумі 6878 грн. 43 коп.
У судове засідання представник позивача не з"явився, однак надав до суду заяву, в якій просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував.
Відповідачу судом надсилалася копія позовної заяви з копіями доданих документів, повістки з викликом у судове засідання та роз'яснено право подати в зазначений строк письмові пояснення з приводу визнання позовних вимог чи заперечення проти позовних вимог з посиланням на докази, якими вони обґрунтовуються.
Відповідач з поясненнями чи запереченнями щодо позовних вимог до суду не звертався, тому суд вважає ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Враховуючи викладене, суд вважає за можливе провести заочний порядок розгляд даної цивільної справи.
Вивчивши позовну заяву позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено, що 04 січня 2015 року о 17.50 год. на 279 км а/д Доманово-Ковель-Чернівці-Тереблече ОСОБА_2, керуючи автомобілем «Nissan», д.н.з. НОМЕР_4, не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожню обстановку, не дотримався безпечної дистанції та інтервалу, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «Асига МDХ», д.н.з. НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_4, що призвело до пошкодження транспортних засобів, чим порушив п.13.1 ПДР України, тобто вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.
Постановою Дарницького районного суду м.Києва від 29 січня 2009 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляду штрафу.
Автомобіль «Асига МDХ», д.н.з. НОМЕР_1 було застраховано у ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія», згідно договору добровільного страхування наземного транспортного засобу серії АЗ №177/000/140000854 від16 червня 2014 року, який укладено із ОСОБА_3
Відповідно до страхового акту №КАСКО/177/000/140000854 від 23 квітня 2015 року та розрахунку страхового відшкодування до нього вартість відновлювального ремонту автомобіля «Асига МDХ», д.н.з. НОМЕР_1 складає 43 408 грн. 73 коп. та з врахуванням пропорційної відповідальності (83%), до виплати підлягає страхове відшкодування у сумі 36 029 грн. 25 коп.
Позивач у справі відповідно до платіжного доручення №398 від 23 квітня 2015 року переказав страхове відшкодування вартості матеріального збитку завданого власнику транспортного засобу «Асига МDХ», д.н.з. НОМЕР_1 на загальну суму 32 259 грн. 25 коп.
Частиною 1 ст.1166 ЦК України передбачено, що шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України №6 від 27.03.1992 року джерелом підвищеної небезпеки належить визнавати будь-яку діяльність, здійснення якої створює підвищену імовірність заподіяння шкоди через неможливість контролю за нею людини, а також діяльність по використанню, транспортуванню, зберіганню предметів, речовин і інших об'єктів виробничого, господарського чи іншого призначення, які мають такі ж властивості. Майнова відповідальність за шкоду, заподіяну діями таких джерел, має наставати як при цілеспрямованому їх використанні, так і при мимовільному прояву їх шкідливих властивостей (наприклад, у випадку заподіяння шкоди внаслідок мимовільного руху автомобіля).
Під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору оренди, довіреності тощо). Не вважається володільцем джерела підвищеної небезпеки і не несе відповідальності за шкоду перед потерпілим особа, яка управляє джерелом підвищеної небезпеки в силу трудових відносин з володільцем цього джерела (шофер, машиніст, оператор і т.ін.).
Особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом, що передбачено ч. 1 ст. 1191 ЦК України.
Згідно зі ст.993 ЦК України та ст.27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.
Цивільно-правова відповідальність відповідача на момент ДТП була застрахована у страховій компанії АТ «Просто-Страхування», яка перерахувала на рахунок позивача регресне відшкодування, з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу та франшизи, у сумі 29 150 грн. 82 коп., що не заперечується позивачем, однак залишилась невідшкодованою сума у 6878 грн. 43 коп.
Згідно з ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.ч.1, 4 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Разом з тим, відповідачем суду не надано жодних належних та допустимих доказів в заперечення позовних вимог, не здобуто таких доказів і в ході судових засідань.
Повно та всебічно з'ясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, обставини справи підтверджені певними засобами доказування, а тому позовну заяву необхідно задовольнити.
У відповідності до ст.88 ЦПК України суд присуджує стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 1378 гривень 00 копійок.
Керуючись ст.ст. 993, 1166, 1188, 1191 ЦК України, ст. 27 ЗУ «Про страхування», ст. 88 ЦПК України, суд, -
Позов Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» до ОСОБА_2 про відшкодування збитків в порядку регресу - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1, ІПН: НОМЕР_5) на користь Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» в порядку регресу в сумі 6878 гривень 43 копійки.
Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1, ІПН: НОМЕР_5) на користь Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» судовий збір в сумі 1378 гривень 00 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуто Дарницьким районним судом м. Києва за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана відповідачем протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Заочне рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд м. Києва шляхом подання скарги протягом десяти днів з дня проголошення, а особам, які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, з дня отримання його копії.
Суддя Л.В. Комаревцева