Провадження № 2/127/4966/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.12.2016року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Федчишена С.А.,

при секретарі Підвисоцькій О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування збитків, -

встановив:

ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди. Позов мотивовано тим, що 17.06.2016 року в першій половині дня позивач під'їхала на автомобілі SUBARU FORESTER, державний номер НОМЕР_1, що належить їй на праві власності, до будинку розташованому за адресою АДРЕСА_1 де вона мешкає з сім'єю. Здійснивши тимчасову зупинку автомобіля на території біля вказаного будинку позивач відлучилась до свого помешкання для вирішення сімейних питань. О 15.20 год. позивач почула дуже сильний хруст та спрацювала автомобільна сигналізація. Позивач вийшла в двір і побачила, що на її автомобіль з території сусіднього приватного будинковолодіння впало дерево. Внаслідок падіння дерева, було пошкоджено автомобіль позивача. Відповідно до довідки виданої Вінницьким обласним центром з гідрометеорології від

12.07.2016 р. № 20/05-14/331 станом на 17.06.16 р. з 15:00 год. вітер 8м/с - 13м/с температура 27-32 градуси С. Тобто була тепла суха погода. На місце пригоди було викликано відповідні служби: МЧС та поліція, що зафіксували факт дорожньої пригоди та падіння великого дерева, яке пошкодило два автомобілі, в тому числі і автомобіль, що належить позивачу. Факт звернення до правоохоронних органів підтверджується талоном-повідомленням № 5 від 21.06.2016 р. про прийняття заяви оперативним черговим. На місце події виїхали представники ДСЛП «Вінницялісзахист», які оглянули стовбур дерева та усно повідомили, що при візуальному огляді спостерігається, що дерево старе, хворе та

пошкоджено шкідниками. Тобто, дерево впало під дією власної ваги, оскільки було дуже

високим, старим, хворим та мало бути вчасно спиляне. Внаслідок падіння дерева позивачу завдано матеріальні збитки, які пов'язані з ушкодженням

належного позивачу автомобіля, який потребує значних ремонтних робіт. Відповідно до висновків експертного автотоварознавчого дослідження виконаного ВВ

КНДІСЕ від 04.07.2016 р. вартість матеріального збитку завданого позивачу - ОСОБА_1, як власниці автомобіля НОМЕР_2, 2009 року випуску, внаслідок пошкодження його падінням дерева складає 56 073, 02 грн.

З урахуванням вартості експертного дослідження у сумі 634, 32 грн. та вартості довідки з

Вінницького обласного центру з гідрометеорології у сумі 159,77 грн. позивачу спричинено матеріальні збитки у розмірі 56 867, 11грн. Просить стягнути з ОСОБА_2 на користь позивача грошові кошти в сумі 56 867,11грн. у якості відшкодування матеріальної шкоди, з яких: 56 073,02грн. - збитки завданні падінням дерева, 634,32грн. - вартість експертного дослідження, 159, 77грн. - вартість довідки Вінницького обласного центру з гідрометеорології та судові витрати.

В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали за обставин викладених в ньому, просили позов задовольнити.

Відповідач та його представник позовні вимоги не визнали, заперечували щодо його задоволення.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, показання свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову, з наступних підстав.

При розгляді справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу ОСОБА_1 є власником автомобіля марки SUBARU FORESTER, державний номер НОМЕР_1 (а.с.20).

Відповідно до довідки виданої Вінницьким обласним центром з гідрометеорології від 12.07.2016р. № 20/05-14/331 виданої позивачу станом на 17.06.16 р. з 15:00 год. вітер 8м/с- 13 м/с температура 27- 32 градуси С (а.с.22).

Відповідно до висновків експертного автотоварознавчого дослідження виконаного ВВ КНДІСЕ від 04.07.2016 р. вартість матеріального збитку завданого ОСОБА_1, як власниці автомобіля НОМЕР_2, 2009 року випуску, внаслідок пошкодження його падінням дерева складає 56 073, 02 грн.(а.с.5-19).

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку,

встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно із ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства, ст. 16 ЦК України гарантує, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Щодо захисту охоронюваних законом інтересів позивача, так рішення

Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням 50 народних

депутатів України щодо офіційного тлумачення окремих положень частини першої статті

Цивільного процесуального кодексу України (справа про охоронюваний законом інтерес) від 1 грудня 2004 року N 18-рп/2004 визначає, що поняття "охоронюваний законом інтерес", що вживається в частині першій статті 4 Цивільного процесуального кодексу України ( 1501-06 ) та інших законах України у логічно-смисловому зв'язку з поняттям "права", треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об'єктивного і прямо не опосередкований у суб'єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об'єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції ( 254к/96-ВР ) і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам.

Отже, необхідним є визначення чи порушене право чи інтереси позивача і в чому це полягає на що звертає увагу судів і Верховний суд України в постанові від 25.12.2013р. справа №6-94цс13 яка у відповідності до вимог ст. 34 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність із рішенням Верховного Суду України. Так, необхідною передумовою для задоволення позову є встановлення факту порушення прав особи.

Згідно ст. 1 ЦК України, цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників. До майнових відносин, заснованих на адміністративному або іншому владному підпорядкуванні однієї сторони другій стороні, а також до податкових, бюджетних відносин цивільне законодавство не застосовується, якщо інше не встановлено законом.

Згідно ч. 1 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Частиною 2 ст. 11 ЦК України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: договори та інші правочини; створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; інші юридичні факти.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За ст. 10 ЦПК України судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Аналогічним чином питання обов'язків доказування і подання доказів регулює ст. 60 ЦПК України, за якою кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно абзацу 2 п. 23 постанови Пленуму Верховного суду України № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ в суді першої інстанції» від 12.06.2009 року встановлено, що розглядаючи справи, судам слід неухильно виконувати вимоги ст.ст. 58, 59 ЦПК України про належність та допустимість доказів.

Згідно ч.1ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Із змісту вказаної норми права вбачається, що відомості про факти, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи, повинні бути одержані із зазначених у законі джерел і передбаченими у законі способами.

Згідно з ч. 1 ст. 179 цього ж Кодексу предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Так, в даному випадку предметом доказування є сума заподіяної шкоди в розмірі 56867,11 грн.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 13 та п. 2 ст.21 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» до об'єктів благоустрою населених пунктів належать прибудинкові території, а елементами благоустрою є, зокрема, зелені насадження на прибудинкових територіях. Відповідно до ст. 25 вказаного Закону, утримання та благоустрій прибудинкової території багатоквартирного житлового будинку, належних до нього будівель, споруд проводиться балансоутримувачем цього будинку або підприємством, установою, організацією, з якими балансоутримувачем укладено відповідний договір на утримання та благоустрій прибудинкової території.

Статтею 28 цього Закону регламентує заходи з охорони та утримання зелених насаджень: «Охороні та відновленню підлягають усі зелені насадження в межах населених пунктів... Охорона, утримання та відновлення зелених насаджень на об'єктах благоустрою здійснюються за рахунок коштів державного або місцевих бюджетів залежно від підпорядкування об'єкта благоустрою... Видалення дерев, кущів, газонів і квітників здійснюється в порядку, затвердженому КМУ. Негайне видалення пошкоджених дерев або кущів (їх частин) може здійснюватися підприємствами, установами, організаціями або громадянами в разі, якщо стан таких пошкоджених зелених насаджень загрожує життю. здоров'ю громадян, а також майну громадян або юридичних осіб.

Пунктом 7 Порядку видалення дерев, кущів, газонів і квітників у населених пунктах, затвердженого постановою КМУ від 01.08.2006р. № 1045, передбачено, що видалення аварійних, сухостійних і фаутних дерев на об'єкті благоустрою здійснює балансоутримувач.

Пунктами 2.1, 3.1, 5.1,5.4, 9.1.11 та п. 9.1.12 розділу 9 Правил утримання, зелених насаджень у населених пунктах України, затверджених Наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 10.04.2006р. №105 передбачено, що 2.1.

Наведені нижче терміни вживаються в такому значенні: балансоутримувач - спеціально вповноважені на конкурсних засадах державними чи місцевими органами влади підприємства, організації, які відповідають за утримання та збереження зелених насаджень на підпорядкованих територіях зеленого господарства.

5.5. Відповідальними за збереження зелених насаджень і належний догляд за ними є: на об'єктах благоустрою державної чи комунальної власності - балансоутримувачі цих об'єктів;

9.1.11.12 під час проведення щорічних обстежень зелених насаджень потрібно виявляти аварійні дерева. Аварійне дерево - це дерево, яке може становити загрозу для життя і здоров'я пішоходів, транспортних засобів, пошкодити лінії електропередач, будівлі і споруди або перебуває у пошкодженому стані внаслідок снігопадів, вітролому, урагану та інших стихійних природних явищ чи за наявності гнилої серцевини стовбура, значної суховершинності, досягнення вікової межі.

Дерево, що спричинило пошкодження автомобіля позивача не було визнане у встановленому порядку аварійним, крім того, відповідно до довідки ДСУ з надзвичайних ситуацій Вінницький обласний центр з гідрометеорології про погодні умови 17.06.2016р. за даними спостережень авіаметеостанції Вінниця швидкість пориву вітру в період коли сталась пригода з падінням дерева становила 13 м/с по м. Вінниці (а.с.56).

Крім того, відповідно до довідки ДСУ з надзвичайних ситуацій Вінницький обласний центр з гідрометеорології про погодні умови 17.06.2016р. за даними спостережень авіаметеостанції Вінниця від 05.09.2016р. повідомлено, що вночі 17 червня 2016 року при проходженні холодного фронту по області пройшли дощі, місцями сильні дощі та посилювався вітер. Синоптиком о 10 годині видано штормове попередження : «В найближчу годину та до кінця дня 17.06 по м. Вінниці та місцями по області очікується посилення південного вітру до 15-20 м/с». Авіаметеостанцією Вінниця зареєстровано посилення вітру при поривах до 14 м/с. (а.с. 58).

Департаментом житлового господарства м. Вінниці повідомлено, що протягом 17.06.2016р. на диспетчерську службу «Цілодобова варта» від мешканців багатоквартирних будників м. Вінниці надійшло п'ять заявок з приводу падіння дерев (а.с.57).

Довідкою від 06.09.2016р. Головне Управління ДСНС України у Вінницькій області повідомлено, що 17.06.2016 року в м. Вінниці підрозділи оперативно - рятувальної служби залучались на проведення аварійно-рятувальних робіт, пов'язаних з погіршенням по годних умов у 3 випадках, а саме: 17.06.2016року о 11 год. 56 хв. в м. Вінниця по вул. Хмельницьке шосе, 57 - аварійно- рятувальні роботи по звільненню жінки з під дерева, яке впало на неї; 17.06.2016 о 15 год. 20 хв. в м. Вінниця по вул. Хмельницьке шосе, 49 - аварійно- рятувальні роботи по прибиранню дерева що впало на два автомобілі; 17.06.2016року о 18 год. 38 хв. в м. Вінниця по вул. Барське шосе - аварійно- рятувальні роботи по розрізанню та прибиранню дерева з проїжджої частини (а.с.55).

Відповідно до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. До збитків законом віднесено витрати, яких особа зазнала у зв'язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. У реальні збитки включається фактична оцінка тих матеріальних благ, які зазнала особа, а також ті додаткові витрати, яких зазнала чи повинна (може) зазнати особа для поновлення свого цивільного права для повернення до первісного стану.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями або бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Так ухвали ВССУ від 13 березня 2013 року по справі №6-42839св12 звернуто увагу судів на те, що частиною 1 ст. 57 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 58 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 64 ЦПК України встановлено, що письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

При цьому у спорах про відшкодування шкоди діє презумпція заподіювана шкоди, згідно з якою саме відповідач доводить відсутність своєї вини у завданні шкоди.

Цивільне законодавство в деліктних зобов'язаннях передбачає презумпцію вини, і якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювана шкоди.

З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу саме на відповідача покладено обов'язок доведення відсутності його вини в завданні шкоди позивачу.

У даному випадку факт пошкодження автомобіля позивача внаслідок падіння дерева, з вини відповідача спростовано належними довідками державних служб НС у Вінницькій області та довідкою Департаменту житлового господарства, оскільки внаслідок сильного пориву вітру впало здорове не пошкоджене дерево.

Враховуючи викладене та те, що позивачем не доведено порушення її прав належними та допустимими доказами з боку саме ОСОБА_2 JI.M., а також не доведено наявність причинно - наслідкового зв'язку внаслідок падіння дерева з вини відповідачки та пошкодженням автомобіля, суд приходить до висновку відмову в задоволенні позову.

Згідно ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне судові витрати залишити за позивачем.

На підставі викладеного, згідно ст. ст. 11, 22, 1166 ЦК України, керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 212-215, 218 ЦПК України, суд -

вирішив:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування збитків - відмовити.

Судові витрати залишити за позивачем.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: