У Х В А Л А

Іменем України

24 травня 2016 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Леванчук А.О., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2, подану представником ОСОБА_3, на рішення Генічеського районного суду Херсонської області від 19 січня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Херсонської області від 9 березня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про розподіл спільного майна подружжя,

в с т а н о в и в:

У травні 2015 року ОСОБА_2 звернулася до суду із вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що з 2009 року вона проживала однією сім'єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 року у них народилася дочка ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 року між сторонами було зареєстровано шлюб. За час проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу ними за спільні кошти було придбано майно, а саме: житловий будинок АДРЕСА_1 вартістю 40 000 грн.

Вказуючи, що зазначений житловий будинок є спільною власністю подружжя, позивач ОСОБА_2 просила встановити факт проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу її та ОСОБА_4, визнати об'єктом спільної сумісної власності подружжя житловий будинок АДРЕСА_1 визнати за нею право власності на 1/2 частини вказаного будинку вартістю 20 000 грн. та виділити у власність відповідачу 1/2 частини зазначеного будинку.

Рішенням Генічеського районного суду Херсонської області від 19 січня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Херсонської області від 9 березня 2016 року, позов ОСОБА_2 задоволено частково. Встановлено юридичний факт того, що ОСОБА_2 та ОСОБА_4 проживали однією сім'єю без реєстрації шлюбу з 2009 року до ІНФОРМАЦІЯ_2 року. У решті позову відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі заявник порушує питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвали апеляційного суду, мотивуючи свої доводи порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, із ухваленням нового рішення у справі про задоволення позову.

Відповідно до пункту 5 частини 4 статті 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, правильно встановив характер спірних правовідносин сторін у справі та застосував норми матеріального права, які регулюють ці правовідносини, а саме: з урахуванням ст. ст. 69-72, 74 СК України дійшов обґрунтованого висновку про часткове задоволення позову, оскільки позивачем не було надано доказів придбання за спільні кошти спірного житлового будинку.

Докази та обставини, на які посилається заявник в касаційній скарзі, були предметом дослідження судами першої і апеляційної інстанцій та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судами були дотримані норми матеріального і процесуального права.

У зв'язку з цим у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

У відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про розподіл спільного майна подружжя, за касаційною скаргою ОСОБА_2, поданою представником ОСОБА_3, на рішення Генічеського районного суду Херсонської області від 19 січня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Херсонської області від 9 березня 2016 року відмовити.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ: А.О. Леванчук