233 № 233/1483/16-ц
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
26 травня 2016 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого судді Мартишева Т. О.
за участю секретаря Махоти О.В.,
представника позивача -
відповідачів -
розглянувши у відкритому судовому засіданні в суді м.Костянтинівка цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Акціонерний банк «Експрес-Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
Представник позивача в судове засідання не з*явився, надав заяву, в якій позов підтримав у повному обсязі та просив розглянути справу за його відсутності, не заперечує проти ухвалення заочного рішення (а.с. 48).
Відповідачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 на виклик в судове засідання не з*явилися, про час і місце його проведення були повідомлені належним чином в порядку ст.ст. 74,76 ЦПК України шляхом публікації оголошення у пресі (а.с. 51-52). З письмової згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
З*ясувавши позицію позивача, дослідивши докази у справі, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.
За змістом положень ч.1 ст.526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону.
Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки.
Відповідно до статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом.
Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов*язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти) у строк та в порядку, що встановлені в договорі.
Згідно зі ст.535 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку та відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.
Стаття 554 ЦК України визначає, що у разі порушення боржником зобов'язання , забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники,якщо договором поруки не встановлено додаткову відповідальність поручителя.
В той же час, згідно ч. 4 ст. 559 ЦК України, порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.
Враховуючи викладене вище, суд доходить висновку, що шестимісячний строк пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів обчислюється з моменту настання строку виконання основного зобов'язання в повному обсязі згідно з умовами договору кредиту (кінцевої дати погашення кредиту), або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково (пред'явлення кредитором позову до боржника про дострокове повернення кредиту). Наслідком порушення кредитором строку пред'явлення вимоги до поручителя згідно ст. 559 ЦК України є припинення поруки.
Верховний Суд України у постанові від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2662цс15 зазначив, що з огляду на преклюзивний характер строку поруки й зумовлене цим припинення права кредитора на реалізацію забезпеченого порукою зобов'язання застосоване в другому реченні частини четвертої статті 559 ЦК України словосполучення «пред'явлення вимоги» до поручителя протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання як умови чинності поруки слід розуміти як пред'явлення кредитором у встановленому законом порядку протягом зазначеного строку саме позовної, а не будь-якої іншої вимоги до поручителя.
Це твердження не позбавляє кредитора можливості пред'явити до поручителя іншу письмову вимогу про погашення заборгованості боржника, однак і в такому разі кредитор може звернутися з такою вимогою до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання.
Отже, порука - це строкове зобов'язання, і незалежно від того, договором чи законом установлено строк її дії, його сплив припиняє суб'єктивне право кредитора.
Строк поруки не є строком для захисту порушеного права. Це строк існування самого зобов'язання поруки. Таким чином, і право кредитора, і обов'язок поручителя після його закінчення припиняються, а це означає, що жодних дій щодо реалізації цього права, в тому числі й застосування примусових заходів захисту в судовому порядку, кредитор вчиняти не може.
При цьому сама по собі умова договору про дію поруки до повного виконання позичальником зобов'язання перед кредитодавцем або до повного виконання поручителем взятих на себе зобов'язань не може розглядатися як установлення строку дії поруки, оскільки це не відповідає вимогам статті 252 ЦК України, згідно з якою строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати.
Таким чином, суд вважає, що у задоволенні позову ПАТ "Акціонерний банк "Експрес-Банк" до ОСОБА_1, ОСОБА_2 в частині вимог про солідарне з ОСОБА_2 стягнення заборгованості в сумі 10 358 грн. 22 коп. та судових витрат слід відмовити.
В силу ст. 88 ЦПК України з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача слід стягнути витрати, пов*язані із сплатою судового збору (а.с. 1) та витрати, пов*язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача (а.с. 49-50).
Керуючись ст.ст. 252, 526, 527, 553, 554, 559, 599, 1048, 1049, 1054 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 74, 88, 209, 212, 214-215, 224-226, 218 ЦПК України, -
Позов Публічного акціонерного товариства «Акціонерний банк «Експрес-Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Акціонерний банк «Експрес-Банк» витрати, пов*язані із сплатою судового збору у розмірі 1378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) гривень 00 копійок, витрати, пов'язані з публікацією оголошення у пресі, в сумі 630 (шістсот тридцять) гривень 00 копійок.
У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Костянтинівський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Вступна та резолютивна частини рішення прийняті в нарадчій кімнаті та проголошені у

судовому засіданні 26 травня 2016 року. Повний текст рішення виготовлений 27 травня 2016 року.

Суддя