Номер провадження: 22-ц/785/3860/16
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Парапан В. Ф.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.05.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

Головуючого: судді Парапана В.Ф.

Суддів:ОСОБА_2, ОСОБА_3

За участю секретаря Томашевської К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5 на рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 21 березня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання дитини, -

в с т а н о в и л а:

У червні 2015р. ОСОБА_6 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Позивачка зазначала, що з 09.10.1999р. до 28.05.2008р. перебувала із відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого мають доньку - ОСОБА_7, 29.09.2002р. народження, яка знаходиться на її утриманні.

Відповідач матеріальну допомогу на утримання доньки надає не регулярно.

Оскільки на цей час вона та відповідач проживають окремо, не підтримують подружніх стосунків, вона сама не має можливості утримувати дитину, на утриманні має ще одну малолітню дитину, батьківство відносно якої відповідач не визнає, відповідач має можливість утримувати дитину, але добровільно робити це відмовляється, позивачка просила стягнути з ОСОБА_4 на її користь аліменти на утримання доньки ОСОБА_7, 29.09.2002р. народження, в розмірі 2 000 грн., але не менш 30% доходів громадян певної категорії, починаючи з дня подання позовної заяви та до повноліття дитини, тобто до 29.09.2020р.

Справу розглянуто у відсутності відповідача та його представника.

Рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 21.03.2016р. позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 аліменти на утримання дитини ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, щомісячно у розмірі ? частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму доходів громадян на дитину відповідного віку, починаючи з 09.06.2015р. і до досягнення дитиною повноліття, а саме до 29.09.2020р. Вирішено питання про розподіл судових витрат. Відповідно до ст. 367 ЦПК України допущено негайне виконання рішення - у межах суми платежу аліментів за один місяць.

У апеляційній скарзі представника відповідача ставиться питання про зміну рішення суду в зв'язку з тим, що судом з порушенням загальних засад сімейного законодавства визначено розмір аліментів у вигляді ? частки всіх видів заробітку (доходу) відповідача, з ухваленням нового рішення про стягнення з відповідача аліментів на утримання доньки в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів, щомісячно.

Учасники цивільного процесу в судове засідання апеляційної інстанції не зявились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, тому колегія суддів на підставі ч.2 ст. 305 ЦПК України хвалила розглядати справу за їх відсутності.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позов та стягуючи з відповідача аліменти у розмірі 1/2 частин з усіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 30 % від прожиткового мінімуму для дитини даного віку, суд виходив з обов'язку батьків утримувати дитину, що відповідач є працездатною особою, інших утриманців не має, що утримання малолітньої дитини потребує значних матеріальних коштів, зокрема, на придбання дитячого харчування, одягу предметів гігієни, ліків тощо, а позивачка не в змозі самостійно забезпечити дитину.

Однак повністю погодитися з таким висновком суду не можна.

Частиною 1 ст. 303 ЦПК України визначено, що під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Судом встановлено, що сторони по справі перебували в зареєстрованому шлюбі з 09.10.1999р., який відділом реєстрації актів цивільного стану Овідіопольського районного управління юстиції Одеської області 28.05.2008р. було розірвано.

Від шлюбу сторони мають доньку - ОСОБА_7, 29.09.2002р. народження, яка проживає разом з позивачкою.

Проте, між сторонами існують суперечки з приводу утримання та матеріального забезпечення дитини.

За довідкою від 26.01.2016р. №3 ОСОБА_4 з 20.10.2015р. офіційно працює на посаді слюсаря в ТОВ «Таїрове» і йому встановлено посадовий оклад в розмірі 3 300 грн.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989p., яка ратифікована Постановою Верховної ОСОБА_2 України № 789-ХІІ від 27.02.1991p. та набула чинності для України 27.09.1991p., держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ч.2 ст.150 СК України батьки зобов'язані піклуватись про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

За умовами ч. ч. 1, 2 ст.155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Згідно зі ст.ст. 180, 191 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Частиною 2 ст. 182 СК України встановлено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно ч. 1 статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Згідно зі ст. ст. 181, 182 СК України за відсутності домовленості між батьками про спосіб виконання ними обов'язку утримувати дитину розмір аліментів визначається судом з урахуванням стану здоров'я та матеріального становища дитини, стану здоров'я та матеріального становища платника аліментів, наявності у платника аліментів інших дітей, непрацездатного чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інших обставин, що мають істотне значення.

За змістом зазначених норм права будь-які витрати на утримання дітей мають визначатись за домовленістю між батьками або за рішенням суду.

При цьому слід враховувати, що у разі спору суд має визначати не лише сам факт стягнення витрат, а також їх розмір.

Отже, спір щодо витрат на утримання дитини може містити незгоду між батьками, як щодо самого факту сплати аліментів так і щодо розміру аліментів, які сплачуються добровільно.

У апеляційній скарзі представник відповідача оспорює розмір аліментів, що підлягає стягненню з відподача на користь позивачки та зазначає, що встановлений судом розмір аліментів у виді ? частини від усіх видів заробітку (доходу) є несправедливим, оскільки відповідач отримує 3 300 грн. в місяць. Якщо стягувати половину зарплати на аліменти, то у відповідача залишається 1 650 грн., що буде вводити його до скрутного матеріального становища, що обовязок утримувати дитину покладається не тільки на батька, а і на матір, що за усталеною судовою практикою на одну дитину стягуються аліменти у розмірі ? частки від усіх видів заробітку (доходу).

Колегія суддів частково погоджується з аргументованим доводами апеляційної скарги про те, що розмір аліментів у вигляді ? частки заробітку (доходу) відповідача щомісячно, що визначено судом першої інстанції, є завищеним, оскільки такій розмір аліментів ставить відповідача у скрутне матеріальне становище та не надає йому у повній мірі поновлювати свої трудові здібності.

Отже, з урахуванням викладеного, колегія суддів визначає розмір аліментів на малоліткю дитину у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, оскільки такий розмір аліментів є об'єктивним з огляду на вимоги закону щодо прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та обов'язку обох батьків її утримувати.

На підставі наведеного колегія суддів змінює рішення суду першої інстанції в частині стягнення з відповідача аліментів на утримання малолітньої дитини, стягнувши з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання малолітньої дитини у розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття.

Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв'язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов'язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Крім того, спірність питання про розмір аліментів не позбавляє ОСОБА_6, як матір права зажадати від батька компенсації понесених додаткових витрат відповідно до ст. 185 СК України.

В силу ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

На підставі наведеного колегія суддів змінює рішення суду першої інстанції в частині стягнення з відповідача аліментів на утримання малолітньої дитини, стягнувши з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання малолітньої дитини у розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття.

При таких даних колегія суддів вважає необхідним рішення суду першої інстанції на підставі п.п. 3, 4 ч.1 ст. 309 ЦПК України в частині визначення розміру аліментів на дитину змінити.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 309 , 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5 задовольнити частково.

Рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 21 березня 2016 року в частині стягнення з ОСОБА_4 аліментів на утримання малолітньої дитини у розмірі ? частки від усіх видів заробітку (доходу) змінити.

Стягнути з ОСОБА_4, (ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3) аліменти на користь ОСОБА_6 на утримання доньки ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4, в розмірі1/3 частини всіх видів доходу відповідача, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 09 червня 2015 року і до досягнення дитиною повноліття, а саме до 29 вересня 2020 року.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржене шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до суду касаційної інстанції.

Судді апеляційного суду Одеської області В.Ф.Парапан

ОСОБА_2

ОСОБА_3