АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 609/1286/15-цГоловуючий у 1-й інстанції Томчук С.В.
Провадження № 22-ц/789/446/16 Доповідач - Щавурська Н.Б.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 квітня 2016 р. колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Щавурської Н.Б.

суддів - Фащевська Н. Є., Ходоровський М. В.,

при секретарі - Панькевич Т.І.

з участю сторін - позивача ОСОБА_1 і її представника

ОСОБА_2, представника

Людвищенського НВК "Загальноосвітній

навчальний заклад І-ІІ ступенів-дошкільний

навчальний заклад" Сухецької Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Шумського районного суду Тернопільської області від 09 лютого 2016 року в справі за позовом ОСОБА_1 до відділу освіти, молоді та спорту Шумської районної державної адміністрації, Людвищенського НВК "Загальноосвітній навчальний заклад І-ІІ ступенів - дошкільний навчальний заклад" про визнання незаконним наказу, зобов'язання забезпечити педагогічним навантаженням, стягнення різниці у заробітку в зв'язку з неповним педагогічним навантаженням

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2015 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з уточненим в подальшому позовом про визнання незаконним наказу № 76-од від 31.08.2015 року "Про розподіл педагогічного навантаження, призначення класних керівників, керівників гуртків" директора Людвищенського НВК "Загальноосвітній навчальний заклад І-ІІ ступенів - дошкільний навчальний заклад" Сухецької Л.М. в частині визначення педагогічного навантаження ОСОБА_1 на 2015-2016 навчальний рік, зобов'язання відділу освіти, молоді та спорту Шумської РДА забезпечити її тижневим педагогічним навантаженням не менше 18 навчальних годин та стягнення з відділу освіти, молоді та спорту Шумської РДА різниці в заробітку в зв'язку з неповним педагогічним навантаженням за період з 01.09.2015 року по 09.02.2016 року в сумі 7179,70 грн.

В обгрунтування позовних вимог посилалася на те, що з 31.08.2015 року її переведено на посаду вчителя географії, основ безпеки життєдіяльності, основ здоров'я, основ християнської етики та природознавства, однак при видачі 31.08.2015 року наказу про розподіл педагогічного навантаження на 2015-2016 навчальний рік їй без її згоди всупереч вимогам ч.ч.1, 2 ст.25 Закону України "Про загальну середню освіту" визначено педагогічне навантаження обсягом менше тарифної ставки (13 год. на тиждень замість передбачених законом 18 год.), у зв'язку з чим змінено істотні умови праці без її погодження та обов'язкового попередження не менш як за два місяці про майбутні зміни в організації виробництва і праці. Вважає, що при проведенні директором школи 31.08.2015 року тарифікації безпідставно не враховано, що з 31.08.2015 року її (позивача) було переведено на посаду вчителя природознавства, у зв'язку з чим до педагогічного навантаження їй не додано 2 год. на тиждень природознавства; необгрунтовано забрано 1 годину християнської етики у 7 класі та, починаючи з 2003 року директором не враховувалась її кваліфікація вчителя географії та біології при проведенні щорічної тарифікації - викладання біології було передано іншому вчителю, який має нижчий рівень кваліфікації порівняно з нею.

Рішенням Шумського районного суду від 09 лютого 2016 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду, вважаючи його незаконним, необґрунтованим, ухваленим у зв'язку з неправильною оцінкою доказів по справі, порушенням норм матеріального права та процесуального права та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що суд першої інстанції не встановив на яких умовах 15.08.1986 року наказом по відділу народної освіти Шумського району № 90-к вона була призначена на посаду вчителя географії Людвищенського НВК, хоча це має істотне значення для вирішення справи. Також зазначає, що в порушення вимог ч.4 ст.10 ЦПК України судом було безпідставно відмовлено у задоволенні ряду її клопотань про витребування доказів, які, на її думку, мали суттєве значення для вирішення спору, чим позбавлено права на подання таких. Вважає також безпідставним незастосування судом до спірних правовідносин вимог ч.ч.1, 2 ст.25 Закону України "Про загальну середню освіту", який зобов'язує встановити педагогічне навантаження вчителя в обсязі 18 навчальних годин протягом навчального тижня, що становить його тарифну ставку та передбачає зменшення педагогічного навантаження лише за письмовою згодою. Звертає увагу на те, що серед усіх педагогічних працівників Людвищенського НВК вона має найвищий рівень кваліфікації, однак найменше педагогічне навантаження. Зазначає, що вона має вищу кваліфікаційну категорію та педагогічне звання вчитель-методист, є автором навчально-методичного посібника для вчителів та студентів і ряду статей у наукових виданнях, брала участь у міжнародних та всеукраїнських науково-практичних конференціях. З вересня 1996 року відповідачі періодично змінювали її педагогічне навантаження (зменшували або повертали до повного навантаження). Зміну її істотних умов праці пов'язує з тим що, всупереч рекомендаціям департаменту освіти і науки облдержадміністрації, викладеним у листі від 30.07.2014 року № 253 та відділу освіти, молоді та спорту Шумської РДА, викладеним у доповненні до наказу № 190-од від 14.08.2015 року "Про особливості проведення тарифікації навчальних закладів на 2015-2016 навчальний рік", директор Людвищенського НВК одноосібно вилучила з навчального плану школи предмет "Основи християнської етики" у 7-му класі, який вона вела та безпідставно ввела у 8-му класі предмет "Креслення", збільшивши тим самим педагогічне навантаження вчителю, в якого воно й так було понад норму. Також стверджує, що при розподілі педагогічного навантаження директором безпідставно не враховано наявне у неї переважне право перед ОСОБА_5 на викладання 1 год. в тиждень початкової військової підготовки у 9-му класі, що є порушенням її трудових прав. Безпідставним вважає й зменшення директором її додаткового педагогічного навантаження, пов'язаного з вилученням туристично-краєзнавчого гуртка з навчального плату на 2015-2016 навчальний рік. Необгрунтованими, на думку позивача, є висновки суду в частині прийняття 31.08.2015 року наказу № 173-к про перевід ОСОБА_1 на посаду вчителя, в тому числі, природознавства з порушенням вимог ЗУ "Про загальну середню освіту" та про відмову позивача від підписання наказу про попередній розподіл педагогічного навантаження, який мав місце 12.05.2015 року. Крім цього, вважає безпідставною відмову суду в задоволенні клопотання про постановлення в даній справі окремої ухвали з приводу невиконання директором Людвищенського НВК вимог п.2 ст.26 ЗУ "Про загальну середню освіту", невиконання нею наказів відділу освіти, молоді та спорту від 13.05.2015 року та від 31.08.2015 року про перевід ОСОБА_1

У судовому засіданні апелянт ОСОБА_1 і її представник ОСОБА_2 апеляційну скаргу підтримали, зіславшись на доводи, викладені в ній. Представник відповідача Людвищенського НВК - директор Сухецька Л.М. у судовому засіданні апеляційної скарги не визнала, вважаючи рішення суду законним і обгрунтованим, таким, що скасуванню не підлягає.

Представник відділу освіти, молоді та спорту Шумської РДА, будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду спраи, у судове засідання жодного разу не з'явився, що у відповідності до ч.2 ст.305 ЦПК України не перешкоджає апеляційному розгляду справи. У письмових запереченнях, надісланих суду, апеляційної скарги не визнав, вважаючи її безпідставною, необґрунтованою, а рішення суду ухваленим з дотриманням вимог чинного законодавства України, з'ясуванням всіх обставин справи та належним дослідженням доказів.

Заслухавши пояснення сторін і їх представників, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скаргу до задоволення не підлягає, виходячи з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що права позивача діями відповідачів порушені не були, оскільки розподіл тижневого навантаження між вчителями Людвищенського НВК на 2015-2016 навчальний рік проведено у відповідності до вимог діючого законодавства, істотних змін умов праці позивача не відбулося.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, оскільки такі повністю відповідають обставинам справи, зроблені на підставі наявних у справі доказів.

Так, судом встановлено, що 15.09.1986 року позивача ОСОБА_1 призначено на посаду вчителя географії Людвищенської восьмирічної школи (т.1 а.с.9-10).

23.08.2005 року позивача переведено на посаду вчителя географії, основ безпеки життєдіяльності, основ здоров'я Людвищенського НВК (т.1 а.с.10, 125).

13.05.2015 року ОСОБА_1 переведено на посаду вчителя географії, основ здоров'я, основ безпеки життєдіяльності та основ християнської етики (т.1 а.с.25).

12.05.2015 року у Людвищенському НВК було проведено попередній розподіл педагогічного навантаження на 2015-2016 навчальний рік ( т.1 а.с.97).

Попереднім розподілом ОСОБА_1 встановлено тижневе педагогічне навантаження 14 год. (з яких 5 год. географії та 9 год. основ здоров'я і християнської етики).

Директор Людвищенського навчально-виховного закладу наказом від 12.05.2015 № 52-од по закладу довела до відома педагогічних працівників про розподіл педагогічного навантаження.

Наказ від 12.05.2015 року, яким встановленого попереднє педагогічне навантаження ОСОБА_1 підписати відмовилась про що складено відповідний акт (т.1 а.с.98).

31.08.2015 року у Людвищенському НВК відбувся розподіл педагогічного навантаження на 2015-2016 роки, яким ОСОБА_1 встановлено педагогічне навантаження 13 год. на тиждень (т.1 а.с.95-96).

Як і у 2014-2015 навчальному році у новому 2016-2016 навчальному році ОСОБА_1 надано 11 годин на тиждень інваріантної складової змісту загальної середньої освіти..

У 2015-2016 навчальному році зменшення тижневого навантаження ОСОБА_6 з 14 год., які вона мала у 2014-2015 н.р. до 13 годин на тиждень у 2015-2016 н.р., відбулося по варіативній складовій змісту загальної середньої освіти.

Наказ про розподіл педагогічного навантаження затверджено профспілковим комітетом Людвищенського НВК (а.с.33-35).

Того ж дня згідно наказу начальника відділу освіти, молоді та спорту Шумської РДА ОСОБА_2 (чоловіка позивача) № 173-к від 31.08.2015 року ОСОБА_1 було переведено на посаду вчителя географії, основ безпеки життєдіяльності, основ здоров'я, основ християнської етики та природознавства даного закладу з 01.09.2015 року (т.1 а.с.12).

Відомостей, що даний наказ було належним чином доведено до відому Людвищенського НВК на час проведення розподілу педагогічного навантаження матеріали справи не містять.

Також, як вбачається з матеріалів справи, у 2014-2015 навчальному році згідно тарифікації Людвищенського навчально-виховного закладу ОСОБА_1 мала педагогічне навантаження 14 годин на тиждень, що становить менше тарифної ставки (а.с.14).

Той факт, що починаючи з 1996 року педагогічне навантаження ОСОБА_1 було менше тарифної ставки, підтвердила в судовому засіданні й сама позивач. Про даний факт свідчать і письмові звернення позивача на адресу керівника відділу освіти Шумської РДА про переведення її на посаду вчителя біології (т.1 а.с.33), накази про розподіл педагогічного навантаження за період 1997-2006 р.р. (т.1 а.с.142-149, 152).

Крім цього, з довідки № 01-08/3045 від 09.12.2015 року, виданої Відділом освіти, молоді та спорту, наданої на підставі копії особового рахунку за 1985 рік, вбачається, що ОСОБА_1 була прийнята на посаду вчителя Людвищенської восьмирічної школи (в подальшому перейменованої у Людвищенський НВК) з тижневим навантаженням 15,3 год. (т.1 а.с.69-71).

Згідно вимог ст.15 Закону України "Про загальну середню освіту" загальноосвітній навчальний заклад складає робочий навчальний план з конкретизацією варіативної складової і визначенням профілю навчання. Інваріантна складова змісту загальної середньої освіти формується на державному рівні, є єдиною для всіх закладів загальної середньої освіти.

У відповідності до ч.1 ст. 25 Закону України "Про загальну середню освіту" педагогічне навантаження вчителя загальноосвітнього навчального закладу незалежно від підпорядкування, типу і форми власності - час, призначений для здійснення навчально-виховного процесу. Педагогічне навантаження вчителя включає 18 навчальних годин протягом навчального тижня, що становлять тарифну ставку, а також інші види педагогічної діяльності, такі як: класне керівництво (20-25 %), перевірка зошитів (10-20%), завідування майстернями (15-20%), навчальними кабінетами (10-15%), навчально-дослідними ділянками (10-15%).

Частиною 2 статті 25 ЗУ "Про загальну середню освіту" передбачено, що педагогічне навантаження вчителя загальноосвітнього навчального закладу незалежно від підпорядкування, типу і форми власності обсягом менше тарифної ставки, передбаченої частиною першою цієї статті, встановлюється тільки за його згодою. Перерозподіл педагогічного навантаження протягом навчального року допускається у разі зміни кількості годин з окремих предметів, що передбачається робочим навчальним планом, або за письмовою згодою педагогічного працівника з додержанням законодавства України про працю.

Розподіл педагогічного навантаження у загальноосвітньому навчальному закладі здійснюється його керівником і затверджується відповідним органом управління освітою.

Згідно вимог п.63 Інструкції про порядок обчислення заробітної плати працівників освіти, затвердженої наказом Міносвіти України від 15.04.1993 року № 102, навчальне навантаження між вчителями, викладачами та іншими педагогічними працівниками розподіляється керівником установи за погодженням з профспілковим комітетом залежно від кількості годин, передбачених навчальними планами, наявності відповідних педагогічних кадрів та інших конкретних умов, що склалися у закладі.

Відповідно до Типових правил внутрішнього трудового розпорядку для працівників державних навчально-виховних закладів України, затверджених наказом Міністерства освіти і науки України від 20.12.1993 №455 (із змінами), прямим обов'язком керівника закладу освіти є доведення до відома педагогічних працівників наприкінці навчального року про педагогічне навантаження в наступному навчальному році.

За положеннями ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Встановивши, що позивач протягом останніх двадцяти років працювала на посаді вчителя Людвищенського НВК з неповним педагогічним навантаженням, тим самим погодившись на роботу в умовах неповного педагогічного навантаження; при розподілі педагогічного навантаження наказом від 31.05.2015 року на 2015-2016 н.р. змін порівняно з 2014-2015 н.р. по інваріантній складовій не відбулося, такі зміни відбулися лише по варіативній складовій; внесення змін по варіативній складовій входить до компетенції керівника навчального закладу, й такі були проведені відповідно до вимог закону (1 год. християнської етики, яка викладала позивач) вилучена з навчального плану за заявою класного керівника з врахуванням думки батьків дітей, які навчалися у 7-му класі та з врахуванням рекомендацій Відділу освіти Шумської РДА; зміни мали місце перед початком навчального року, що не потребувало згоди позивача, і свідчить про те, що змін в організації праці по відношенню до позивача не відбулося, а також те, що до компетенції Відділу освіти Шумської РДА не входить розподіл педагогічного навантаження між працівниками Людвищенського НВК, суд першої інстанції, на думку колегії суддів, прийшов до вірного висновку про безпідставність позовних вимог ОСОБА_1 про визнання незаконним наказу директора Людвищенського НВК від 31.08.2015 року в частині розподілу педагогічного навантаження позивачу; зобов'язання Відділу освіти, молоді та спорту Шумської РДА забезпечити позивача педагогічним навантаженням 18 год. на тиждень та про стягнення різниці в заробітку в зв'язку з неповним педагогічним навантаженням за період з 01.09.2015 року по 09.02.2016 року в сумі 7179,70 грн.

Доводи апеляційної скарги про неповне з'ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права не знайшли свого підтвердження при апеляційному розгляді справи і повністю спростовуються наявними у справі доказами.

Так, безпідставними є доводи апеляційної скарги про неврахування судом першої інстанції відсутності письмової згоди ОСОБА_1 на роботу з неповним педагогічним навантаженням та незастосування до спірних правовідносин вимог ч.ч.1, 2 ЗУ "Про загальну середню освіту", оскільки вказані положення Закону не передбачають, що така згода повинна бути письмовою, а факт роботи позивача у Людвищенському НВК, починаючи з 1996 року (протягом 20 років!) з неповним педагогічним навантаженням свідчить про надання нею згоди на роботу в умовах неповного педагогічного навантаження, що узгоджується з вимогами статті 56 КЗпП України, відповідно до якої за згодою між працівником і власником або уповноваженим ним органом може встановлюватися як при прийнятті на роботу, так і згодом неповний робочий день або неповний робочий тиждень. А тому, на думку колегії суддів, судом першої інстанції вірно враховані при вирішенні даного спору положення чч.1, 2 ст.25 ЗУ "Про загальну середню освіту".

Не заслуговують на увагу й доводи апеляційної скарги про неврахування судом вимог законодавства в частині неповідомлення ОСОБА_1 не раніше як за два місяці про зміну її істотних умов праці, що полягала у зменшенні педагогічного навантаження з 14 год., які вона мала у 2014-2015 н.р. до 13 год. у 2015-2016 н.р. та відсутність її письмової згоди на це, оскільки зміна педагогічного навантаження ОСОБА_1 відбулась не посеред навчального року, а при проведенні щорічної тарифікації перед початком навчального року, змін по обов'язковій (інваріантній складовій) не відбулося, в зв'язку з чим не відбулося й істотних змін умов праці позивача в розумінні ч.2 ст.25 ЗУ "Про загальну середню освіту" та КЗпП України, а тому й письмова згода не вимагалася.

Що стосується доводів апеляційної скарги в частині незаконності наказу від 31.08.2015 року, що пов'язано з позбавленням її 1год. педагогічного навантаження на тиждень "Основ християнської етики" в 7-му класі, то оскільки "Основи християнської етики" відноситься до варіативної складової змісту загальної середньої освіти, тобто є показником, який встановлюється перед початком навчального року й може щорічно змінюватися, викладання "Основ християнської етики" та інших предметів духовно-морального спрямування в загальноосвітніх навчальних закладах відбувається за умови письмової згоди батьків, а докази про існування письмової згоди батьків на викладання християнської етики у 7-му класі в 2015-2016 н.р. в матеріалах справи відсутні, натомість наявне письмове звернення класного керівника учнів 7 класу, пов'язане з усними зверненнями батьків щодо перезавантаження їх дітей (т.1 а.с.110) та, враховуючи рекомендації відділу освіти, молоді та спорту РДА щодо зменшення варіативної складової 5-9 класів з 5 годин до 3-4 годин, висловлені в наказі № 196-од від 31.08.2015 року "Про введення в штатний розпис середніх ЗНЗ посади військового керівника (0,5 ставки) та запровадження курсу "Початкова військова підготовка" (т.1 а.с.103-104, 167-170), колегія суддів вважає, що директором Людвищенського навчально-виховного закладу в межах компетенції було внесено зміни до навчального плану щодо варіативної складової та вилучено 1 год, "Основ християнської етики" в 7-му класі, а тому вищевказані доводи апеляційної скарги є безпідставними..

Доводи апеляційної скарги про незаконність наказі від 31.08.2015 року з підстав неврахування при проведенні тарифікації наказу Відділу освіти Шумської РДА від 31.08.2015 року про перевід ОСОБА_1 на посаду, в тому числі, вчителя природознавства та ненадання їй у зв'язку з цим наявних у школі 2 год. на тиждень природознавства, колегія суддів також вважає безпідставними, оскільки наказ про переведення ОСОБА_1 на посаду вчителя природознавства відділом освіти був виданий у день проведення тарифікації у Людвищенському навчальному закладі, однак будь-які відомості про доведення у встановленому законом порядку відділом освіти чи ОСОБА_1 Людвищенському НВК про існування такого наказу на час проведення тарифікації в матеріалах справи відсутні. Твердження представника позивача про доведення до відому Людвищенського НВК про факт існування такого наказу в електронному варіанті колегія суддів до уваги не приймає, оскільки електронна копія документу не є належним доказом прийняття чи переведення особи на іншу посаду. Не є таким доказом й само по собі подання заступника директора Людвищенського НВК від 25.08.2015 року, на яке звертає увагу представник позивача, оскільки подання директора не зобов'язує начальника відділу освіти на прийняття відповідного наказу. Крім цього, предмет "Природознавство" у Людвищенському НВК викладає з 2005 року ОСОБА_5., який у 2014 році підвищив кваліфікацію у Тернопільському обласному комунальному інституті післядипломної педагогічної освіти на курсах біології та хімії, природознавства, образотворчого мистецтва та художньої культури, а 02.04.2015 року був атестований як вчитель біології, хімії, природознавства, образотворчого мистецтва, художньої культури. Відповідно до пункту 3.26 наказу Міністерства освіти і науки від 06.10,2010 №930 "Про затвердження Типового положення про атестацію педагогічних працівників" особи з повною вищою педагогічною освітою або іншою повною вищою освітою, прийняті на посади педагогічних працівників за спеціальностями, фахівці з яких не готувалися вищими навчальними закладами або підготовлені у недостатній кількості, за умови проходження ними підвищення кваліфікації, атестуються як такі, що мають відповідну освіту. Тому, на даний час ОСОБА_5 має переваги перед ОСОБА_1 у викладанні природознавства, оскільки він вважається фахівцем.

При цьому, хоча колегія суддів й не погоджується з висновками суду першої інстанції в частині, вірного неврахування при проведенні тарифікації директором Людвищенського НВК наказу про перевід ОСОБА_1 на посаду вчителя природознавства з підстав, що такий наказ не відповідає положенням ЗУ "Про загальну середню освіту", даний висновок, за обставин відсутності в Людвищенському НВК належних відомостей про перевід ОСОБА_1 на посаду вчителя природознавства (про що згадувалось вище), не є таким, що впливає на кінцеве рішення у справі. На думку колегії суддів, факт існування ніким не скасованого наказу про переведення ОСОБА_1 на посаду вчителя природознавства з 01.09.2015 року, про який керівнику Людвищенського НВК стало відомо після проведення тарифікації на 2015-2016 навчальні роки, що мала місце 31.08.2015 року, може бути врахований (виходячи з кваліфікації усіх вчителів, які праві викладати природознавство) лише при проведенні тарифікації на наступний 2016-2017 навчальні роки, оскільки на 2015-216 навчальні роки на посаді вчителя біології та природознавства у Людвищенському НВК працював лише ОСОБА_5, якого й було тарифіковано на викладання вказаного предмету (т.1 а.с.95-97, 105-106), а відповідно до вимог ЗУ "Про загальну середню освіту" внесення змін до тарифікації всередині навчального року можливе лише за згодою вчителя, якої ОСОБА_5 не надавав, а тому відібрання у нього годин природознавства у зв'язку з переводом на цю ж посаду з 01.09.2015 року ОСОБА_1 всередині навчального року порушувало б права останнього. При цьому, колегія суддів звертає увагу керівництва Людвищенського НВК, що факт притягнення 05.10.2015 року ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення корупційного діяння, пов'язаного з прийняттям рішення (наказу про перевід його дружини ОСОБА_1 31.08.2015 року на посаду вчителя, в тому числі, природознавства) в умовах конфлікту інтересів (т.1 а.с.92-94) сама по собі не може бути підставою для неврахування такого наказу (про переведення ОСОБА_1.), який у встановленому законом порядку ніким не скасований, при проведенні тарифікації, однак на наступний 2016-2017 навчальні роки.

Доводи апеляційної скарги про незаконність наказу від 31.08.2015 року з підстав незабезпечення ОСОБА_1 при проведення тарифікації годинами біології колегія суддів до уваги не приймає, оскільки неодноразові звернення позивача, починаючи з 2003 року до відділу освіти про переведення її на посаду вчителя біології були залишені без задоволення (а.с.33), позивач ОСОБА_1 не працює на посаді вчителя біології, дану посаду займає вчитель ОСОБА_5 (а.с.33, 69-70, 75-77).

Безпідставними є доводи апеляційної скарги щодо незаконності наказу від 31.08.2015 року, які позивач пов'язує з ненаданням їй, як такій, що має переважне право, 0,5 год. "Початкової військової підготовки", оскільки самі по собі дані про те, що вона є сержантом запасу, має військовий квиток не свідчать, про наявність у неї переваг на викладання даного предмета, так як п.2 наказу Відділу освіти, молоді та спорту № 196-од від 31.08.2015 року "Про введення в штатний розпис середніх ЗНЗ посади військового керівника (0,5 ставки) та запровадження курсу "Початкова військова підготовка" передбачає викладання даного курсу у ЗНЗ І-ІІ ступеня військовими керівниками (сумісниками), або учителями, які служили у Збройних силах, а за відсутності таких - учителів, які будуть викладати даний курс, визначає директор навчального закладу за погодженням з відділом освіти. З врахуванням того, що вищевказаним наказом жодним чином не обумовлено переважність права у викладанні курсу в осіб, у яких наявний військовий квиток і які мають звання сержанта запасу (а лише в осіб, які служили у Збройних Силах!), а ні ОСОБА_5, ні ОСОБА_1 у збройних силах не служили, і не є військовими керівниками, пріоритет у визначені учителя, який мав викладати згаданий курс належить директору. Як пояснила директор Сухецька Л.М., викладання даного курсу нею було запропоновано вчителю ОСОБА_5 з врахуванням психології та інтересів дітей, для яких, на її, як педагога, думку, команди мужчини при викладанні військової підготовки будуть сприйнятнішими.

Безпідставними колегія суддів вважає й доводи апеляційної скарги щодо необгрунтованого зменшення педагогічного навантаження позивача шляхом не включення до навчального плану туристично-краєзнавчого гуртка, який вона вела, оскільки таке невключення мало місце з врахуванням рекомендацій Відділу Освіти, молоді та спорту Шумської РДА щодо особливостей проведення тарифікації навчальних закладів на 2015/2016 н.р. (а.с.167-170), де керівникам навчально-виховних закладів рекомендовано мережу гуртків привести у відповідність до мережі класів шляхом скорочення 2 год. у ЗОШ І-ІІ ст.

Доводи апеляційної скарги в частині необгрунтованої відмови суду у постановленні окремої ухвали колегія суддів до уваги не приймає, оскільки з врахуванням висновків суду першої інстанції про відсутність порушень з боку директора Людвищенського НВК прав позивача, передбачених законом підстав для постановлення окремої ухвали в суду першої інстанції не було.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що Шумський районний суд, розглядаючи спір дійшов правильного висновку про відмову у задоволенні позову та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального права та процесуального права, а тому апеляційна скарга ОСОБА_1 до задоволення не підлягає.

Керуючись ст.ст.307 ч.1 п.1, 308, 313 ч.1, 314 ч.1 п.1; 315 ч.ч.1,2; 317 ч.1, 319 ч.1; 324 ч.1 п.1; 325 ч.1 Цивільного процесуального кодексу України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Шумського районного суду від 09 лютого 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий Н.Б. Щавурська

Судді : Н.Є.Фащевська

М.В.Ходоровський