АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/792/952/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2016 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду Хмельницької області

в складі: головуючої - Грох Л.М.,

суддів: Костенка А.М., Гринчука Р.С.,

секретар Гриньова А.М.,

з участю апелянта, заінтересованої особи,

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 04 березня 2016 року про закриття провадження та на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 04 березня 2016 року про відмову в задоволенні скарги на постанови державного виконавця.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, колегія суддів

в с т а н о в и л а :

В лютому 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою, в якій просив скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження № 45740244 від 08.12.2014 р., постанову державного виконавця від 29.01.2015 року, визнати незаконною бездіяльність начальника другого міського відділу ДВС Хмельницького міськрайонного управління юстиції Осадчука Р.В., визнати незаконними дії начальника управління Левенцова В.В. Посилався на те, що постанова про відкриття виконавчого провадження № 45740244 від 08.12.2014 р. не відповідає вимогам закону - не містить номера виконавчого листа, дати видачі момент набрання чинності визначений довільно. Постановою державного виконавця Остапчука О.С. від 29.11.2014 р. виправлено допущені державним виконавцем Рудчук Л.П. помилки, із зазначенням номера виконавчого листа, дати видачі та дати набрання рішенням суду законної сили, проте ця постанова містить такі ж недоліки і суперечить закону, бо державний виконавець зобов'язав невідомо кого виправити помилки постанови від 08.12.2014 року, а отже, постанова від 08.12.2014 року не є виправленою.

Керівники відділу ДВС та міськрайонного управління юстиції проігнорували його скарги на ці постанови. Начальник відділу ДВС не розглянув скарги заявника на вищевказані постанови, не виніс процесуального документу. Начальник управління юстиції Левенцов В.В. неправомірно розглянув скарги на постанови в порядку Закону України «Про звернення громадян», не виконує свої посадові обов'язки та вимоги Закону України «Про виконавче провадження» щодо здійснення контролю за своєчасністю, правильністю і повнотою виконання рішень державним виконавцем.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 04 березня 2016 року закрито провадження у справі за скаргою ОСОБА_1 в частині вимог щодо визнання незаконною бездіяльність начальника Другого відділу ДВС Хмельницького МРУЮ Осадчука Р.В., визнання незаконними дій начальника Хмельницького МРУЮ Левенцова В.В.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 04 березня 2016 року в задоволенні скарги ОСОБА_1 на постанову державного виконавця відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вважає ухвали суду незаконними, необгрунтованими, ухваленими з порушеням норм процессуального права, просить їх скасувати та винести нову ухвалу, якою задовольнити вимоги скарги. На думку апелянта, ухвала про закриття провадження в частині вимог щодо керівників відділу ДВС та міськрайонного управління юстиції помилкова, ухвалена з порушенням норм процесуального права та з метою відвести відповідальність посадових осіб державної виконавчої служби. Судом не враховано вимоги Закону України "Про виконавче провадження" щодо контролю за діями державного виконавця в порядку розгляду скарги керівництвом служби або в суді. Суд неповно з'ясував обставини справи, так як взяв до уваги лише посилання на виправлення в постанові про відкриття виконавчого провадження, але не врахував, що відповідно до ст. 83 Закону України «Про виконавче провадження» саме державний виконавець Рудчук Л.П., яка допустила порушення, мала б виправити їх „з власної ініціативи". Судом не враховано, що постанова від 29.12.2014 року також не відповідає вимогам закону.

В засіданні апеляційного суду апелянт підтримав апеляційну скаргу з викладених у ній мотивів. Уточнив, що оскаржувана постанова державного виконавця Остапчука О.С. датована 29.11.2014 р., у скарзі ним допущена описка щодо дати, яка помилково зазначена як 29.01.2015 року.

Заінтересована особа ОСОБА_4 просила відхилити апеляційну скаргу як безпідставну.

Колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до п.1 ст. 312 ЦПК розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Встановлено, що заочним рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 13.03.2014 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 пеню за прострочення сплати аліментів на утримання сина в сумі 29335 грн. Вказане рішення суду було звернуте до примусового виконання стягувачкою.

Постановою державного виконавця Рудчук Л.П. від 08.12.2014 р. відкрито виконавче провадження ВП № 45740244 з примусового виконання виконавчого лиcта, виданого Хмельницьким міськрайонним судом, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 29335 грн. При цьому в постанові не зазначено номера виконавчого листа, дату його видачі та строк набрання рішенням законної сили.

Постановою державного виконавця Остапчука О.С. від 29.12.2014 р. виправлено помилки, допущені у постанові про відкриття виконавчого провадження від 08.12.2014 р. - вказано номер виконавчого листа - № 686/25763, дату його видачі - 12.11.2014 року, дату набрання рішенням законної сили - 21.08.2014 року.

Наведені обставини підтверджуються матеріалами справи.

Доводи апеляційної скарги про незаконність ухвали про закриття провадження в частині вимог щодо керівників відділу ДВС та міськрайонного управління юстиції є безпідставними.

Так, згідно з п. 1 ч.1 ст. 205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Начальник другого міського відділу ДВС Хмельницького міськрайонного управління юстиції Осадчук Р.В., не приймав безпосередньої участі у вчиненні виконавчих дій, прийнятті оскаржуваних рішень у виконавчому провадженні, а здійснював управлінські функції по контролю за законністю виконавчого провадження відповідно до ст.ст. 83, 84 Закону України „Про виконавче провадження". Начальник міськрайонного управління юстиції Левенцов В.В. розглянув скарги ОСОБА_1 в порядку Закону України „Про звернення громадян" як керівник установи, до якої входить вказаний відділ ДВС як структурний підрозділ.

Згідно зі ст. 15 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних та оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Відповідно до п. п. 1, 5 ч. 2 ст. 17 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) компетенція адміністративних судів поширюється, зокрема, на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності, а також спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених законом.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 181 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

З огляду на те, що ОСОБА_1 оскаржує невиконання начальником відділу ДВС, начальником Хмельницького МРУЮ, їх посадових обов'язків, тобто їх управлінські дії (бездіяльність), суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що справа в частині вимог щодо цих осіб не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а відноситься до юрисдикції адміністративного суду, тому в цій частині провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч.1 ст. 205 ЦПК України.

Безпідставними є також доводи апеляційної скарги щодо незаконності ухвали суду про відмову в задоволенні скарги на постанови державного виконавця.

Так, згідно з ч.3 ст. 83 Закону України „Про виконавче провадження" начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або державний виконавець з власної ініціативи чи за заявою сторони виконавчого провадження може виправити допущені у процесуальних документах, винесених у виконавчому провадженні державним виконавцем, граматичні чи арифметичні помилки, про що виноситься відповідна постанова.

Постановою державного виконавця Остапчука О.С. від 29.12.2014 року неповнота інформації у постанові про відкриття виконавчого провадження ВП № 45740244 від 08.12.2014 усунута відповідно до ч. 3 ст. 83 Закону „Про виконавче провадження".

Відповідно до ч. 1 ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

За змістом ч.1 ст. 3 ЦПК України, ст. 15 ЦК України судовому захисту підлягає лише порушені, невизнані або оспорювані права особи.

Скарга ОСОБА_1 не містить даних про те, яких чином ухвалення оскаржуваних ним постанов державного виконавця порушує (оспорює) його право чи законний інтерес.

Факту порушення його права внаслідок винесення цих постанов державного виконавця не встановлено і в ході розгляду цієї справи.

Крім цього, судом також враховано, що стягнення за цим виконавчим документом з ОСОБА_1 не проводилося, а постановою державного виконавця від 03.03.2016р. виконавче провадження № 45740244 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 29335 грн. пені закінчено у зв'язку зі скасуванням ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11.11.2015 року заочного рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 13.03.2014 р.

Тому обґрунтованим є висновок суду про відсутність підстав для задоволення поданої скарги про скасування постанов державного виконавця від 08.12.2014 р. та від 29.12.2014 року.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду і підстав для скасування ухвали колегія суддів не знаходить.

Керуючись ст.ст. 307, 312, 313-315, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу Хмельницької області від 04 березня 2016 року про закриття провадження та ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 04 березня 2016 року про відмову в задоволенні скарги на постанови державного виконавця залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуюча: /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно: суддя Апеляційного суду Л.М.Грох

__________________________________________________________________________

Головуюча у першій інстанції: Заворотна О.Л. Провадження № 22-ц/792/952/16

Доповідач: Грох Л.М. Категорія - ухвала