Справа № 495/647/16-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2016 року м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого судді: Мишко В.В.

при секретарі судового засідання: Охримчук А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву про забезпечення позову

по цивільній справі № 495/647/16-ц

за позовом ОСОБА_1

до:

- Приватного підприємства «НІКА-2»

- Реєстраційної служби Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції в Одеській області

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору:

- ОСОБА_2

- ОСОБА_3

про визнання недійсними рішення засновників та змін до статуту

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Білгород-Дністровського суду знаходиться цивільна справа №495/647/16-ц за позовом ОСОБА_1 до Приватного підприємства «НІКА-2», Реєстраційної служби Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання недійсними рішення засновників та змін до статуту.

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 29.01.2016 року було відкрито провадження по справі № 495/647/16-ц. Справу призначено до розгляду.

Позивачем подано до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області заяву про забезпечення позову в порядку статті 151 Цивільного процесуального кодексу України шляхом заборони Приватному підприємству «НІКА-2» вчиняти дії щодо відчуження нерухомого майна будівель та споруд бази відпочинку «НІКА-2» (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 18787327), що перебуває у власності Приватного підприємства «НІКА-2» (ідентифікаційний код юридичної особи 31652421), розташованого за адресою: Одеська область, Білгород-Дністровський район, Шабівська сільська рада, комплекс будівель та споруд №55.

Така заява представника ОСОБА_1 мотивована тим, що на даний час невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення в майбутньому, оскільки інші співзасновники ПП "НІКА-2" ОСОБА_2 та ОСОБА_3 мають намір без його участі в загальних зборах засновників та його на те згоди прийняти рішення про відчуження у власність іншій особі (особам) підприємства як єдиного майнового комплексу або індивідуально визначеного нерухомого майна, що перебуває у власності підприємства, тому на даний час існує реальна загроза невиконання судового рішення в майбутньому у разі задоволення позову.

Розглянувши заяву представника ОСОБА_1 про забезпечення позову по справі № 495/647/16-ц, суд дійшов висновку про задоволення такої заяви, виходячи з наступного.

Згідно із частиною першою статті 151 Цивільного процесуального кодексу України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову.

У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: 1) причини, у звязку з якими потрібно забезпечити позов; 2) вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 3) інші відомості, потрібні для забезпечення позову (ч.2 ст.151 ЦПК України).

Частиною третьою ст.151 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до пункту 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб'єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Як зазначається у заяві ОСОБА_1 про забезпечення позову по справі №495/647/16-ц, невжиття судом заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позову і завдасть незворотної шкоди його правам та інтересам як співзасновника Приватного підприємства «НІКА-2», якому належить частка у розмірі 45 відсотків у статутному фонді цього підприємства, оскільки інші співзасновники ПП "НІКА-2" ОСОБА_2 та ОСОБА_3 мають намір без його участі в загальних зборах засновників та його на те згоди прийняти рішення про відчуження у власність іншій особі (особам) підприємства як єдиного майнового комплексу або індивідуально визначеного нерухомого майна, що перебуває у власності підприємства, тому на даний час існує реальна загроза невиконання судового рішення в майбутньому у разі задоволення позову.

Застосування такого виду забезпечення позову як заборона Приватному підприємству «НІКА-2» вчиняти дії, спрямовані на відчуження нерухомого майна комплексу будівель та споруд бази відпочинку «НІКА-2», що перебуває у його власності, не повязане із втручанням у внутрішню господарську діяльність відповідача, не тягне за собою позбавлення ПП «НІІСА-2» права володіння та користування нерухомим майном і не перешкоджає використанню цього нерухомого майна у господарській діяльності підприємства.

Відповідно до пунктів 2, 3 частини другої статті 151 Цивільного процесуального кодексу України, пункту 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», ОСОБА_1 визначено належним чином та підтверджено відповідними доказами обґрунтування необхідності забезпечення позову, які свідчать, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду у разі задоволення позову.

Наявність зазначених вище відомостей, обґрунтувань та доказів надає змогу суду дійти висновку про наявність достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття заходів забезпечення позову може у майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, у звязку з чим заява представника ОСОБА_1 про забезпечення позову по справі № 495/647/16-ц підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.153 Цивільного процесуального кодексу України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Керуючись статтями 151, 153, 209, 210 Цивільного процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В :

Заяву представника ОСОБА_1 про забезпечення позову по справі №495/647/16-ц за позовною заявою ОСОБА_1 до Приватного підприємства «НІКА-2», Реєстраційної служби Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання недійсними рішення засновників та змін до статуту - задовольнити.

Вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони Приватному підприємству «НІКА-2» вчиняти дії щодо відчуження нерухомого майна будівель та споруд бази відпочинку «НІКА-2» (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 18787327), що перебуває у власності Приватного підприємства «НІКА-2» (ідентифікаційний код юридичної особи 31652421), розташованого за адресою: Одеська область, Білгород-Дністровський район, Шабівська сільська рада, комплекс будівель та споруд №55.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Копію ухвали надіслати для виконання до Реєстраційної служби Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції Одеської області для виконання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Апеляційна скарга подається апеляційному суду Одеської області через Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області.

Суддя В.В. Мишко