АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22ц/790/3074/16 Головуючий 1-ї інстанції - Малихін О.Р.
Категорія: договірні
У Х В А Л А

24 травня 2016 року м. Харків

Суддя судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області Довгаль А.П., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 21 березня 2016 року про відмову в задоволенні заяви про виправлення помилок в рішенні Московського районного суду м. Харкова від 14 січня 2016 року по справі за позовом Комунального підприємства «Жилкомсервіс» до ОСОБА_2, ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за оплату послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій, -

в с т а н о в и л а :

У серпні 2015 року КП «Жилкомсервіс» звернулося до суду з вищеназваним позовом.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 14 січня 2016 року позов КП «Жилкомсервіс» задоволено частково.

Ухвалами цього ж суду від 21 березня 2016 року в задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід та виправлення описки в рішенні Московського районного суду м. Харкова від 14 січня 2016 року - відмовлено.

24.03.2016року на ці ухвали ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу.

Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 06 квітня 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху на підставі п.4) ч.2. ст.295 ЦПК України, а саме для надання апеляційному суду окремі апеляційні скарги на два судових рішення.

25.04.2016року ОСОБА_1 надав апеляційному суду дві окремі апеляційні скарги, зокрема на ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 21 березня 2016 року про відмову в задоволенні заяви про відвід судді та на ухвалу цього ж суду від 21.03.2016року про відмову в задоволенні заяви про виправлення помилок в рішенні Московського районного суду м. Харкова від 14 січня 2016 року, з клопотанням про звільнення від сплати судового збору.

В порядку проведення підготовчих дій встановлено, що апеляційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 21 березня 2016 року про відмову в задоволенні заяви про виправлення помилок в рішенні Московського районного суду м. Харкова від 14 січня 2016 року не відповідає вимогам ст. 295 ЦПК України.

Пунктом 7, ч.2 ст. 295 ЦПК України передбачені певні вимоги до апеляційної скарги, а саме в апеляційній скарзі має бути зазначено клопотання особи, яка подала скаргу.

Апеляційна скарга не відповідає вимогам закону, оскільки в ній не зазначено, що потрібно зробити апеляційному суду: скасувати чи змінити ухвалу, і т.п.

Також, апеляційна скарга не відповідає вимогам ст.297 ЦПК України, оскільки апелянтом не сплачено судовий збір.

Відповідно до вимог ч.1 ст.82 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Згідно ч.3 ст. 82 ЦПК України, з підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд може зменшити розмір належних до оплати судових витрат, пов'язаних з розглядом справи, або звільнити від їх оплати.

У своїй скарзі ОСОБА_1 посилається на тяжкий майновий стан.

Згідно роз'яснень, які містять в п.29 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справа «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014року №10 Відповідно до статті 8 Закону № 3674-VI та статті 82 ЦПК єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім'ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім'ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 10 ЦПК повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі. У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, у тому числі й органів державної влади. У зв'язку із цим обставини, пов'язані з фінансуванням установи чи організації з Державного бюджету України та відсутністю у ньому коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися достатньою підставою для звільнення від такої сплати. З урахуванням вимог статті 11 ЦПК суд не вправі вчиняти дії, про які йдеться у статті 8 Закону № 3674-VI, з власної ініціативи.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що апелянтом не надано належних доказів на підтвердження свого тяжкого майнового стану, підстав для застосування положень ч.3 ст.82 ЦПК України не вбачається.

Згідно пп.9 п.1) ч.2 ст.4 Закону України „Про судовий збір" ставка судового збору встановлюється за подання до суду апеляційної і касаційної скарги на ухвалу суду; заяви про приєднання до апеляційної чи касаційної скарги на ухвалу суду фізичною особою 0,2 розміру мінімальної заробітної плати. На 1 січня 2016 року мінімальна заробітна плата складає 1378,00коп.

Таким чином, при подачі апеляційної скарги на ухвалу суду апелянт повинен був сплатити судовий збір в розмір 275,60грн. = 1378,00грн. * 0,2.

Реквізити рахунку для сплати судового збору:

розрахунковий рахунок: 0011 ;

отримувач: УДКСУ у Червонозаводському районі м. Харкова Харківської області ;

код отримувача: 37999628 ;

банк отримувача: ГУДКСУ у Харківській області ;

код банку отримувача: 851011 ;

код суду: 02894131;

код бюджетної класифікації: 22030001.

призначення платежу: "Судовий збір за позовом ________(ПІБ чи назва установи, організації позивача), апеляційний суд Харківської області (назва суду, де розглядається справа), (суду, де розглядається справа)".

Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 28 квітня 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 21 березня 2016 року про відмову в задоволенні заяви про виправлення помилок в рішенні Московського районного суду м. Харкова від 14 січня 2016 року було залишено без руху та надано строк для усунення вказаних недоліків, а саме п'ять днів з дня отримання копії цієї ухвали, а також роз'яснено, що не усунення недоліків, зазначених в ухвалі, у встановлений строк тягне за собою наслідки, передбачені ст. 121 ЦПК у вигляді визнання апеляційної скарги не поданої та повернення апелянту.

06.05.2016року ОСОБА_1 отримав копію ухвали апеляційного суду від 28.04.2016року, про що свідчить зворотне поштове повідомлення.

Згідно ч.2 ст.297 ЦПК України до апеляційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 295 ЦПК України, застосовуються положення статті 121 ЦПК України, за якими у разі невиконання ухвали суду про залишення скарги без руху в установлений строк, скарга вважається неподаною і повертається особі, яка її подала.

Враховуючи те, що недоліки апеляційної скарги не усунуто, апеляційну скаргу необхідно визнати неподаною та повернути заявнику. Роз'яснити апелянту, що повернення апеляційної скарги не перешкоджає повторному зверненню із скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення.

Керуючись ст. ст. 121, 297 ЦПК України суддя ,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 21 березня 2016 року про відмову в задоволенні заяви про виправлення помилок в рішенні Московського районного суду м. Харкова від 14 січня 2016 року вважати неподаною та повернути заявникові.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Суддя -