Cправа № 127/9857/16-ц
Провадження № 2/127/3821/16
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

13 травня 2016 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Іщук Т.П., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Хрещатик» про зобовязання повернути вклад,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ПАТ «Комерційний Банк «Хрещатик» про зобовязання повернути вклад..

Зазначена позовна заява не відповідає вимогам, встановленим ст. 119 ЦПК України, а тому є підстави для залишення її без руху з метою усунення недоліків.

Відповідно до п. 4 ч. 2 , ч. 5 ст. 119 ЦПК України, позовна заява повинна містити ціну позову щодо вимог майнового характеру, а до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 80 ЦПК України, ціна позову в позовах про стягнення грошових коштів визначається сумою, яка стягується.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати (551,2 грн.) та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати (6890 грн.).

Як вбачається з позовної заяви, позивачем, з посиланням на положення ст. 1060 ЦК України, предявлено вимогу зобовязати повернути вклад (золото у злитках в розмірі 950 грам) шляхом видачі через касу. Заявляючи вказану вимогу, позивач фактично просить повернути свій вклад в металі, тобто його вимога є вимогою майнового характеру, яка має відповідну ціну.

Наразі позивачем ціни позову не визначено, а також не сплачено судовий збір.

Позивач в своїй заяві посилається на частину третю статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів», яка передбачає звільнення споживачів від сплати судового збору. Однак, суд зауважує, що спеціальним нормативно-правовим актом, який визначає правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору є Закон України «Про судовий збір».

З 01 вересня 2015 року Закон України «Про судовий збір» діє у новій редакції. Із статті 5 цього Закону, яка визначає пільги щодо сплати судового збору, виключено пункт, який встановлював звільнення від сплати судового збору споживачі за позовами, що пов'язані з порушенням їхніх прав.

Тобто, на день подання позову діють нормативно-правові акти, які мають однакову юридичну силу, але по-різному регулюють питання оплати судового збору. Водночас Конституційний Суд України у пункті 3 мотивувальної частини рішення від 03 жовтня 1997 року № 4-рп у справі про набуття чинності Конституцією України зазначив, що конкретна сфера суспільних відносин не може бути водночас врегульована однопредметними нормативними правовими актами однакової сили, які за змістом суперечать один одному. Звичайною є практика, коли наступний у часі акт містить пряме застереження щодо повного або часткового скасування попереднього. Загальновизнаним є й те, що з прийняттям нового акту, якщо інше не передбачено самим цим актом, автоматично скасовується однопредметний акт, який діяв у часі раніше. Отже, за наявності декількох законів, норми яких по-різному регулюють конкретну сферу суспільних відносин, під час вирішення спорів у цих відносинах застосуванню підлягають положення закону з урахуванням дії закону в часі за принципом пріоритету тієї норми, яка прийнята пізніше.

Як вказувалося вище, Закон України «Про судовий збір» у редакції, що діє з 01 вересня 2015 року, виключив споживачів з переліку пільгової категорії осіб, які звільняються від сплати судового збору. Отже, з 01 вересня 2015 року позови споживачів оплачуються судовим збором за ставками, встановленими Законом.

Таким чином, враховуючи предмет спірних правовідносини, позивачу належить сплатити судовий збір, виходячи із ставки судового збору за подання до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру, розмір якої визначений частиною 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір», та зазначити у позовній заяві ціну позову відповідно до офіційного курсу валют Національного банку України діючого на момент звернення із позовною заявою до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 121 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Хрещатик» про зобовязання повернути вклад залишити без руху, надавши позивачеві строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків не більше пяти днів з дня отримання ухвали.

У разі невиконання ухвали суду в зазначений строк позовну заяву вважати неподаною та повернути позивачеві зі всіма доданими до неї документами.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: