Справа № 496/3629/16-ц
Провадження № 2/496/1877/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2016 року Біляївський районний суд

Одеської області

в складі: головуючої судді - Трушиної О.І.

при секретарі - Поцелуйко К.Ю.

з участю адвоката - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Біляївка цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості по аліментам та неустойки за несплату аліментів,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду з позовом і просить стягнути з відповідача на її користь заборгованість по аліментам за період з 14 листопада 2014 року по 01 жовтня 2016 року у розмірі 11242,20 грн., а також неустойку (пеню) за несплату аліментів за вказаний період у розмірі 34651,70 грн.

Свої вимоги мотивує тим, що рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 24 грудня 2014 року з відповідача на її користь були стягнуті аліменти на утримання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку щомісяця, але не менше 30 відсотків від прожиткового мінімуму, починаючи з 14 листопада 2014 року і до повноліття дитини. Однак, відповідач, незважаючи на відкрите виконавче провадження по примусовому виконанню виконавчого листа, виданого на підставі зазначеного рішення, аліменти на утримання доньки не сплачує, внаслідок чого за період з 14 листопада 2014 року по 01 жовтня 2016 року утворилася заборгованість у розмірі 11242,20 грн. Крім того, за вказаний період неустойка (пеня) за несвоєчасну сплату аліментів становить 34651,70 грн.

Позивачка в судовому засіданні на позовних вимогах наполягала, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив відмовити ОСОБА_2 в задоволенні позовних вимог з підстав, викладених в запереченні.

Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Як встановлено у судовому засіданні, сторони перебували у зареєстрованому шлюбі.

Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, згідно свідоцтва про народження (а.с. 4).

Рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 24 грудня 2014 року з відповідача на користь позивачки були стягнуті аліменти на утримання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку щомісяця, але не менше 30 відсотків від прожиткового мінімуму, починаючи з 14 листопада 2014 року і до повноліття дитини.

Державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Біляївського міськрайонного управління юстиції в Одеській області було відкрито виконавче провадження № ДВ-13/677/2015 по примусовому виконанню виконавчого листа, виданого на підставі зазначеного рішення.

Відповідно до розрахунку, складеного державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Біляївського міськрайонного управління юстиції в Одеській області 21.09.2016 року, заборгованість відповідача по сплаті аліментів складає 11241,20 грн. (а.с. 7).

Відповідачем була повністю погашена заборгованість, а з розрахунку, складеного державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Біляївського міськрайонного управління юстиції в Одеській області 25.11.2016 року вбачається, що заборгованість ОСОБА_5 по сплаті аліментів відсутня (а.с. 23).

З огляду на те, що заборгованість відповідача по сплаті аліментів відсутня, суд вважає, що немає підстав для задоволення позовних вимог в частині стягнення заборгованості по аліментам.

Що стосується вимог позивачки про стягнення неустойки за несплату аліментів, судом встановлено наступне.

У відповідності до ст. 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

При розгляді справи суд виходить з презумпції вини відповідача, який прострочив виконання зобовязання.

Як встановлено у судовому засіданні, відповідач знав про рішення суду про стягнення з нього аліментів, відповідачу було відомо про відкриття провадження за виконавчим листом про стягнення з нього аліментів. Відповідач періодично сплачував аліменти, самостійно визначаючи їх розмір, сплачував аліменти нерегулярно. Дії державного виконавця щодо нарахування заборгованості не оскаржував, хоча мав таке право, як сторона виконавчого провадження.

З урахуванням правової природи пені як дієвого стимулу належного виконання обовязку та виходячи з розуміння аліментів як періодичних платежів, які виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, у якому не проводилось стягнення аліментів.

При цьому сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались.

Правило про стягнення неустойки (пені) в розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення.

Тобто неустойка (пеня) за один місяць обчислюється так: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць).

Саме така правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду України від 1 липня 2015 року в справі № 6-94цс15, яка у відповідності до вимог ч.1 ст. 360-7 ЦПК України, є обовязковою для всіх субєктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України. Суди зобовязані привести свою судову практику у відповідність із рішенням Верховного Суду України.

Враховуючи вищевикладене, суд не погоджується з розрахунком, складеним позивачкою, оскільки він є помилковим, не відповідає нормам матеріального права та суперечить правовим висновкам Верховного Суду України, оскільки здійснений з наростаючим підсумком.

Згідно положень ч.2 ст. 258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується, зокрема до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до ч.ч.3, 4, 5 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

Суд вважає, що пеня підлягає стягненню за один рік з листопада 2015 року по листопад 2016 року, у звязку зі спливом строку позовної давності, оскільки про її застосування заявив представник відповідача, а клопотань про поновлення строку позовної давності від позивачки не надходило.

Отже, розрахунок пені по аліментам за період з листопада 2015 року по листопад 2016 року, яка підлягає стягненню повинна бути нарахована наступним чином.

675,25 грн. (аліменти за листопада 2015) * 1% (пеня) * 30 (кількість днів) = 202,50 грн.

675,25 грн. (аліменти за грудень 2015) * 1% (пеня) * 31 (кількість днів) = 209,25 грн.

645,50 грн. (аліменти за січень 2016) * 1% (пеня) * 31 (кількість днів) = 199,95 грн.

645,50 грн. (аліменти за лютий 2016) * 1% (пеня) * 31 (кількість днів) = 199,95 грн.

645,50 грн. (аліменти за березень 2016) * 1% (пеня) * 31 (кількість днів) = 199,95 грн.

645,50 грн. (аліменти за квітень 2016) * 1% (пеня) * 30 (кількість днів) = 193,50 грн.

645,50 грн. (аліменти за травень 2016) * 1% (пеня) * 31 (кількість днів) = 199,95 грн.

645,50 грн. (аліменти за червень 2016) сплачено 1400 грн.

645,50 грн. (аліменти за липень 2016) сплачено 1700 грн.

645,50 грн. (аліменти за серпень 2016) сплачено 3000 грн.

645,50 грн. (аліменти за вересень 2016) * 1% (пеня) * 30 (кількість днів) = 193,50 грн.

645,50 грн. (аліменти за жовтень 2016) * 1% (пеня) * 30 (кількість днів) = 193,50 грн.

645,50 грн. (аліменти за листопад 2016) сплачено 7200 грн.

Таким чином, загальний розмір пені за прострочення сплати аліментів станом на листопад 2016 року складає 1792,05 грн., при цьому за місяці, в яких надходила плата, пеня не нараховується.

З урахуванням викладеного суд вважає, що позовна заява обґрунтована, оскільки заборгованість по аліментам утворилась з вини відповідача, підстав для звільнення останнього від сплати неустойки (пені) відсутні, а тому підлягає задоволенню, але частково в межах строку позовної давності, тобто з листопада 2015 року по листопад 2016 року, про застосування якого заявив представник відповідача.

Згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 551,20 грн.

Керуючись ст. ст. 180, 181, 194, 196 Сімейного кодексу України, ст. 258 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212-215, 367 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості по аліментам та неустойки за несплату аліментів задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 неустойку (пеню) за несплату аліментів у розмірі 1792,05 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 551,20 грн.

В іншій частині позовні вимоги залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Одеської області протягом десяти днів з дня його проголошення, через Біляївський районний суд.

Суддя Біляївського райсуду

Одеської області: ОСОБА_6