Справа № 200/3684/16-ц
провадження № 2/200/2301/16
У Х В А Л А

02 березня 2016 року суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Кудрявцева Т.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення його позову до Публічного акціонерного товариства, третя особа - ОСОБА_2, про визнання недійсним договору іпотеки, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом.

В окремій заяві, наданій суду, позивач просив до вирішення по суті справи вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони ПАТ "УкрСиббанк", його представникам та/або третім особам, що діють від їх імені здійснювати будь-які дії, направлені на відчуження нерухомого майна, а саме: квартири № 30, яка знаходиться у м. Дніпропетровську по вул. Благоєва, буд. 7, секція 1; накласти арешт на нерухоме майно, а саме - вказану квартиру, яка належить на праві власності ОСОБА_1; заборонити ПАТ "УкрСиббанк", його представникам та третім особам, що діють від їх імені здійснювати будь-які дії, направлені на отримання виконавчого напису нотаріуса про звернення стягнення на вказану квартиру.

Заява обгрунтована тим, що позивач побоюється, що відповідач може відчужити вказану квартиру без його відома, так як відповідно до п.2.4.9. іпотечного договору іпотекодавець передав іпотекодержателю на зберігання оригінали документів права власності на предмет іпотеки, відповідач чинить спроби продати від свого імені предмет іпотеки всупереч порядку, встановленому законом, а також звертається до нотаріуса за отриманням виконавчого напису.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, вважаю, що ця заява підлягає частковому задоволенню, зважаючи на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати недійсним договір іпотеки № /0/З від 15.03.2007 року, нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_3 та зареєстрований в реєстрі за № 2615, сторонами якого є Акціонерний комерційний інноваційний банк "УкрСиббанк" та ОСОБА_1. В обгрунтування вимог позивач посилається на те, що цей договір іпотеки підлягає визнанню недійсним, оскільки у ОСОБА_1 відсутнє право власності на майно - квартиру АДРЕСА_1, секція 1 в м. Дніпропетровську, що є предметом оспорюваного договору, на момент укладання договору іпотеки, а тому він не міг бути іпотекодавцем майна.

Відповідно до ч. 3 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається у будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно до ч.1 ст. 152 ЦПК України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов'язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам здійснювати платежі або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов'язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам.

Відповідно до ч.2 цієї статті - у разі необхідності судом можуть бути застосовані інші види забезпечення позову. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову. Згідно до ч. 3 даної статті - види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно розяснень п.4 постанови Пленуму Верховного суду України від 22 грудня 2006 року №9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства позову", розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

В заяві про забезпечення позову позивач посилається на те, що побоюється, що відповідач може відчужити вказану квартиру без його відома, так як відповідно до п.2.4.9. іпотечного договору іпотекодавець передав іпотекодержателю на зберігання оригінали документів права власності на предмет іпотеки, відповідач чинить спроби продати від свого імені предмет іпотеки всупереч порядку, встановленому законом, а також звертається до нотаріуса за отриманням виконавчого напису.

Як вбачається з п.2.4.9. договору іпотеки № /0/З від 15.03.2007 року, укладеного між Акціонерним комерційним інноваційним банком "УкрСиббанк" та ОСОБА_1, іпотекодавець зобов"язаний на протязі місяця після підписання цього договору зареєструвати право власності на нерухоме майно та на протязі трьох днів укласти з іпотекодержателем договір зберігання документів права власності на предмет іпотеки зі складанням акту прийома-передачі.

Зважаючи на зміст позовних вимог позивача, наявності між сторонами спору щодо дійсності договору іпотеки, предметом якого є квартира АДРЕСА_1, секція 1 в м. Дніпропетровську, суд вбачає, що на даний час існує реальна загроза того, що вказане нерухоме майно, щодо якого позивачем заявлено позов у даній справі, може бути відчужено, і при таких обставинах не вжиття заходів забезпечення позову може значно ускладнити виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Таким чином, суд вважає, що заява про забезпечення позову шляхом заборони ПАТ "УкрСиббанк", його представникам та/або третім особам, що діють від їх імені здійснювати будь-які дії, направлені на відчуження вказаної квартири; накладення арешту на зазначену квартиру підлягає задоволенню.

Разом з цим, не підлягають задоволенню вимоги заяви про забезпечення позову шляхом заборони ПАТ "УкрСиббанк", його представникам та третім особам, що діють від їх імені, здійснювати будь-які дії, направлені на отримання виконавчого напису нотаріуса про звернення стягнення на вказану квартиру, оскільки кожна особа має право в порядку, встановленому цим ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, а з наданих суду документів не вбачається необхідності у застосуванні саме цього заходу забезпечення позову, зважаючи на зміст предмету позову, що розглядається у даній цивільній справі. А відтак, зазначений позивачем спосіб забезпечення позову є не співмірним з предметом позову у даній справі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 151 - 153, 210 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову - задовольнити частково.

Заборонити Публічному акціонерному товариству "УкрСиббанк", його представникам та/або третім особам, що діють від їх імені, здійснювати будь-які дії, направлені на відчуження нерухомого майна, а саме: квартири № 30, яка знаходиться у м. Дніпропетровську по вул. Благоєва, буд. 7, секція 1.

Накласти арешт на нерухоме майно, а саме - квартиру № 30, яка знаходиться у м. Дніпропетровську по вул. Благоєва, буд. 7, секція 1, яка належить на праві власності ОСОБА_1.

В задоволенні іншої частини вимог заяви про забезпечення позову відмовити.

Зазначені заходи забезпечення позову вжити до вирішення спору по суті.

Копію ухвали для виконання направити до Публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк", відповідної Реєстраційної служби.

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі в 5-денний строк з дня винесення ухвали апеляційної скарги,

Суддя Т.О. Кудрявцева