Провадження № 22-ц/780/1460/16 Доповідач у 2 інстанції Сліпченко О. І.
Категорія 9 24.05.2016
УХВАЛА

Іменем України

24 травня 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого: Сліпченка О.І.,

суддів: Матвієнко Ю.О., Мельника Я.С.,

при секретарі: Петленко І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 23 грудня 2015 року по справі за заявою ОСОБА_2, заінтересована особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно-будівельна група «Олімп» про встановлення факту, що має юридичне значення ,-

Заслухавши доповідь судді Апеляційного суду, вислухавши учасників процесу, перевіривши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів,-

встановила:

У листопаді 2015 року ОСОБА_2 звернулася з вищенаведеною заявою, яку обґрунтовувала тим, що на час підписання договору інвестування № 289-А з ТОВ «Інвестиційно-будівельна група «ОЛІМП» вона не звернула уваги на правильність написання свого прізвища, та правильність паспортних даних зазначених у договорі і лише на час отримання акту прийому-передачі машино-місця у підземному паркінгу від ТОВ «Інвестиційно-будівельна група «Олімп» виявила наявні помилки, які є перешкодою щодо реєстрації права власності на інвестований об'єкт.

В інвестиційному договорі № 289-А про участь у фінансуванні будівництва критого паркінгу допущені помилки, а саме: прізвище сторони по договору (інвестор) зазначено - ОСОБА_3, а потрібно - ОСОБА_2. Номер паспорта зазначений - НОМЕР_2, а потрібно - НОМЕР_3.

Дані помилки (описки), унеможливлюють право заявника щодо реєстрації проінвестованого об'єкту в реєстраційній службі Києво-Святошинського району Київської області, задля виправлення цього заявник звернулась до суду з приводу встановлення факту, що має юридичне значення.

Заявник зверталась до ТОВ «Інвестиційно-будівельна група «Олімп» з приводу виправлення даних помилок, які були допущені ними при підготовці даного договору інвестування № 289-А, доказом цього є рекомендований лист з описом, який був відправлений заявницею до ТОВ «Інвестиційно-будівельна група «ОЛІМП» 25 вересня 2015 року, але був повернутий 27.10.2015 року з закінченням терміну зберігання.

Просила, визнати факт належності ОСОБА_2, паспорт НОМЕР_4, ідентифікаційний код - НОМЕР_1, інвестиційного договору № 289-А про участь у фінансуванні будівництва критого паркінгу.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 23 грудня 2015 року в задоволенні заяви відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_2 звернулась з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.

Апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що оскільки заявником не доведено, що заінтересована особа з якою було підписано договір, не має можливості внести до нього відповідні виправлення, оскільки можливість внесення змін до даного договору прямо встановлено його ж умовами.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

У відповідності до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Згідно п. 12 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.95 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.

Судом першої інстанції встановлено, що 05 квітня 2010 року між ТОВ «Інвестиційно-будівельна група «ОЛІМП» та ОСОБА_3 укладено інвестиційний договір № 289-А про участь у фінансуванні будівництва критого паркінгу.

В розділі 7 (Реквізити сторін) договору зазначено що інвестором є ОСОБА_3 паспорт: НОМЕР_2 виданий Цюрупинським РВУМВС України в Херсонській області 11.02.1998 р.

Відповідно до п. 6.3. договору всі суперечки між сторонами по цьому договору, які не вирішуються шляхом переговорів сторін, розв'язуються відповідно до законодавства України.

Згідно п. 6.5. зміни до цього договору вносяться лише за письмовим узгодженням Сторін, належним чином завірених підписами повноважних осіб та печаткою.

Стаття 60 ЦПК України визначає що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Встановивши вказані обставини справи, з врахуванням вимог норм процесуального і матеріального права, суд прийшов до вірного висновку що заявник не довів свої вимоги належними та допустимими доказами по справі та прийшов до обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позову.

Відповідно до положень ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням наведеного, викладені в апеляційній скарзі доводи колегія суддів вважає безпідставними, оскільки вони були предметом дослідження у суді першої інстанції, не грунтуються на вимогах закону і висновків суду не спростовують.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції відповідає обставинам справи, ухвалене з дотриманням норм матеріального і процесуального права і не може бути скасоване з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 23 грудня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: