У Х В А Л А

14 вересня 2016 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Сімоненко В.М.,

Лященко Н.П., Яреми А.Г.,

розглянувши заяву товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Атол" про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 квітня 2016 року в справі за заявою товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Атол" про визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 9 жовтня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 21 грудня 2015 року, в задоволенні заяви товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Атол" (далі - ТОВ НВП "Атол") відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 квітня 2016 року касаційну скаргу ТОВ НВП "Атол" відхилено, ухвали попередніх судових інстанцій залишено без змін.

29 серпня 2016 року ТОВ НВП "Атол" звернулося до Верховного Суду України із заявою про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 квітня 2016 року, з передбачених пунктами 1, 4 частини першої статті 355 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) підстав неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, та невідповідності судового рішення суду касаційної інстанції викладеному в постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права, а саме частини четвертої статті 7, статті 14, частини четвертої статті 83 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

На підтвердження зазначених підстав подання заяви про перегляд судового рішення ТОВ "НВП "Атол" посилається на постанову Вищого господарського суду України від 4 грудня 2013 року, постанову Верховного Суду України від 21 квітня 2015 року, в яких, на його думку, по-іншому застосовані зазначені норми матеріального права.

Одночасно заявник порушує питання про поновлення строку подання заяви про перегляд рішення суду касаційної інстанції, посилаючись на поважну причину його пропуску, а саме на те, що копію ухвали, про перегляд якої подано заяву він отримав з Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ лише 7 червня 2016 року.

Обговоривши вказане клопотання, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України дійшла висновку про те, що воно підлягає задоволенню, оскільки причина його пропуску є поважною.

Перевіривши наведені в заяві доводи, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України вважає, що в допуску справи до провадження слід відмовити з огляду на таке.

Відповідно до статті 353 ЦПК України Верховний Суд України переглядає судові рішення у цивільних справах виключно з підстав і в порядку, встановлених цим Кодексом.

За положеннями пунктів 1, 4 частини першої статті 355 ЦПК України підставами для подання заяви про перегляд судових рішень у цивільних справах є неоднакове застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, та невідповідність судового рішення суду касаційної інстанції викладеному в постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права.

При цьому під судовими рішеннями в подібних правовідносинах слід розуміти такі рішення, де тотожними є предмети спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені фактичні обставини, а також наявне однакове матеріально-правове регулювання спірних відносин.

У справі, про перегляд якої подано заяву, суд касаційної інстанції, відхиляючи касаційну скаргу ТОВ "НВП "Атол", дійшов висновку про відсутність підстав для визнання виконавчих документів такими, що не підлягають виконанню, оскільки процедура банкрутства ТОВ "НВП "Атол" закінчилася затвердженням мирової угоди, провадження у справі про банкрутство ТОВ "НВП "Атол" припинено, товариство продовжує свою діяльність, тому повинне відповідати за своїми зобов'язаннями в загальному порядку. Отже відсутні підстави для застосування Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Натомість у наданій для порівняння постанові від 4 грудня 2013 року Вищого господарського суду України предметом спору були правовідносини про стягнення основного, боргу пені та інфляційних втрат. При цьому суд, застосувавши до спірних правовідносин частину другу статті 14 Закону України "Про банкрутство", зазначив, що наказ господарського суду у цій справі не підлягає виконанню, оскільки вимоги товариства, які підтверджені рішенням господарського суду, є погашеними на підставі цього Закону.

Отже, з наданої для порівняння постанови Вищого господарського суд України вбачається, що вона прийнята у справі з іншим предметом спору, підставами позову, змістом позовних вимог, матеріально-правовим регулюванням спірних правовідносин, ніж у справі, яку просить переглянути заявник.

У постанові від 21 квітня 2015 року Верховний Суд України, скасовуючи ухвалу Вищого адміністративного суду України в справі про стягнення заборгованості та направляючи справу на новий розгляд до суду касаційної інстанції, зазначив, що вимога сплатити штрафні санкції та нараховану пеню за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхових внесків, яка була сформована і надіслана боржнику до порушення провадження у справі про банкрутство, визнається конкурсною і не змінює своєї юридичної природи на поточну незважаючи на те, що боржник ще до порушення провадження у справі про його банкрутство за заявою іншого (ініціюючого) кредитора оскаржив її (вимогу) до адміністративного суду, судовий розгляд якої на дату порушення провадження у справі про банкрутство не був завершений ухваленням судового рішення, що набрало законної сили.

Отже, порівняння змісту цієї постанови Верховного Суду України зі змістом ухвали, яку заявник просить переглянути, не дає підстав для висновку про те, що зазначена ухвала не відповідає викладеному у вказаній постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах зазначених норм матеріального права.

Посилання ТОВ "НВП "Атол" на невідповідність судового рішення суду касаційної інстанції висновку, викладеному в постанові Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 15 "Про судову практику в справах про банкрутство" не може братися до уваги, оскільки зазначена постанова не є судовим рішенням, на яке слід посилатись на підтвердження підстави для подання заяви, передбаченої пунктом 4 частини першої статті 355 ЦПК України.

За таких обставин вважати заяву ТОВ НВП "Атол" обґрунтованою немає підстав.

Відповідно до статті 360 ЦПК України Верховний Суд України відмовляє в допуску справи до провадження, якщо подана заява є необґрунтованою.

Керуючись статтями 353, 355, 356, 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

Поновити товариству з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Атол" строк на подачу заяви про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 квітня 2016 року.

У допуску до провадження Верховного Суду України справи за заявою товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Атол" про визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню за заявою товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Атол" про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 квітня 2016 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.М. Сімоненко

Н.П. Лященко

А.Г. Ярема