Справа №577/5655/15 Головуючий у суді у 1 інстанції - Лебедько М.М.
Номер провадження 22-ц/788/678/16 Суддя-доповідач - Попруга С. В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2016 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Попруги С. В.,

суддів - Рибалки В. Г. , Ткачук С. С.

з участю секретаря судового засідання - Чуприни В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду в режимі відеоконференції цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 04 березня 2016 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3

про відшкодування майнової шкоди, -

в с т а н о в и л а:

Рішенням Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 04 березня 2016 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 4417,15 грн. майнової шкоди та 487,20 грн. витрат по оплаті судового збору, а всього 4904,35 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 посилаючись на недоведеність позивачкою обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, порушення норм матеріального та процесуального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову в позові.

По суті доводить, що позивачкою не доведено, що саме його корова її побила, не доведено і розмір заподіяної шкоди. Суд першої інстанції не правильно застосував ст.ст.9, 12 Закону України «Про захист тварин від жорстокого поводження» та порушив ст.10 ЦПК України.

У судовому засіданні в режимі відеоконференції ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_5 підтримали доводи апеляційної скарги, а позивач ОСОБА_4 та її представник ОСОБА_6 заперечували проти них, вважали рішення суду першої інстанції законним і обґрунтованим.

Судом першої інстанції по суті встановлено, що 23 жовтня 2015 року, близька 15 години, ОСОБА_4 в якості пастуха випасала череду корів, що належать громадянам, на пасавищі с.Шевченкове Конотопського району Сумської області. У череді була і корова, що належить на праві власності ОСОБА_3, і яка раніше проявляла агресію до людей, про що ОСОБА_3 було відомо. Зазначена корова напала на ОСОБА_4 та заподіяла їй тяжкі тілесні ушкодження, внаслідок чого вона знаходилась на стаціонарному лікуванні в комунальному закладі «Конотопська центральна районна лікарня» з 24 жовтня 2015 року по 09 листопада 2015 року та понесла витрати на своє лікування в сумі 4417,15 грн., які їй відповідач в позасудовому порядку не відшкодував. Тому, відповідно до законодавства, ОСОБА_3 зобов'язаний відшкодувати шкоду в повному обсязі заподіяну позивачці сільськогосподарською твариною, яку він утримує.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Так, як убачається з довідки виконавчого комітету Шевченківської сільської ради Конотопського району від 15 грудня 2015 року № 492 (а.с.42), станом на 01 січня 2015 року за господарством ОСОБА_3, який проживає без реєстрації по АДРЕСА_1 числиться 1 корова (велика рогата худоба).

Відповідач ОСОБА_3 у суді визнавав, що мав у господарстві корову, яка 23 жовтня 2015 року була в череді, що випасалась біля села Шевченкове.

З висновку про результати розгляду заяви Конотопського МВ УМВС України в Сумській області від 02 листопада 2015 року вбачається, що 24 жовтня 2015 року до Конотопського МВ УМВС звернулась із заявою ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканка с. ІІІевченкове, Конотопського району, про те, що 24 жовтня 2015 року біля 15 години під час випасу корів на вигоні в с. ІІІевченкове одна з корів спричинила їй тілесні ушкодження, а саме забій тулуба, перелом чотирьох ребер.

У ході перевірки даного факту було встановлено, що 24 жовтня 2015 року ОСОБА_4 випасувала череду корів, при цьому одна з корів, яка належить ОСОБА_3 підійшла до неї та вдарила рогами, спричинивши тілесні ушкодження, після чого ОСОБА_4 звернулась за медичною допомогою до Конотопської ЦРЛ. Також під час бесіди з жителями АДРЕСА_1 стало відомо, що раніше були випадки, коли корова ОСОБА_3 кидалась битися до людей і при цьому господарю робили зауваження з цього приводу.

Свідок ОСОБА_7 у судовому засіданні суду першої інстанції показав, що 23 жовтня 2015 року разом з малолітнім ОСОБА_8 пас корів на пасовищі. Близько 15 години почув крик ОСОБА_4, яка просила про допомогу, підбіг до неї, побачив, що корова відповідача наносила удари рогами по тілу позивачки. Відігнав корову.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги з цього приводу є надуманими, отже до уваги не приймаються.

Як убачається з висновку судово-медичної експертизи від 12 лютого 2016 року № 38, призначеної судом першої інстанції за клопотанням позивачки та її представника (а.с.83), у гр. ОСОБА_4 на час обстеження мали місце тілесних пошкоджень не виявлено. При госпіталізації у відділенні мали місце: синець за вушною ділянкою зліва, садно в ділянці лівої лопатки, в ділянці нижнього кута правої лопатки та нижче по передньолопат лінії, садно в ділянці лівого плечового пояса, в ділянці 11 поясн. хребця, садно в ділянці в/3 лівої сідниці, синець в ділянці н/3 правого стегна по латеральній поверхні, садно в ділянці в/3 лівого стегна.

На стаціонарному лікуванні знаходилась у х/в КЦРЛ з 24 жовтня 2015 року по 09 листопада 2015року з діагнозом: закритий перелом 5,6,7.8 ребер праворуч зі зміщенням. Множинні садна тулуба та кінцівок. Травматичний ателектаз нижньої долі лівої легені. Лівобічний гідроторакс. Остеохондроз шийного відділу хребта. Лівобічний радикулярний синдром. Перелом ребер підтверджено рентгенологічно.

Згідно КТ- картина ателектаза нижньої долі лівої легені, лівобічного гідроторакса. Перелом 5,6,7,8 ребер справа зі зміщенням.

Дані ушкодження виникли від дії тупих предметів, що підтверджується характером пошкодження.

По ступеню важкості синці, садна згідно правил судово-медичного визначення ступеню важкості тілесних пошкоджень затверджених наказом №6 МОЗ України від 17 січня 1995року «Про розвиток та вдосконалення судово- медичної служби України» відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Перелом ребер не є небезпечними для життя, але потягнули за собою тривалий розлад здоров'я, тому відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості. Лівобічний гідроторакс та травматичний ателектаз нижньої долі лівої легені в своїй сукупності є небезпечними для життя в момент спричинення і згідно наказу №6 п.2.1.3 п.п. л);о) від 17 січня 1995 року відносяться до тяжких тілесних ушкоджень.

Виявлені тілесні ушкодження виникли від дії тупих предметів, якими могли бути роги, копита та голова корови.

З довідок КЗ «Конотопська ЦРЛ» вбачається, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, перебувала на лікуванні в хірургічному відділенні Конотопської ЦРЛ з 24 жовтня 2015 року по 09 листопада 2015року (а.с.67, 146). Всі ліки на лікування були придбані за кошти ОСОБА_4 та були застосовані для лікування травм отриманих внаслідок нападу корови.

З довідки ТОВ «Медлайн-К» № 2016/01/02 від 18 січня 2016 року та розрахунку вбачається, що вартість лікування ОСОБА_4 в Конотопській ЦРЛ становить 4417,25 грн. (а.с.74, 75).

Іншого відповідачем не доведено, і доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції з цього приводу не спростовують.

Відповідно до абз.1 ч.5 ст.9 Закону України «Про захист тварин від жорстокого поводження», особа, яка супроводжує тварину, зобов'язана забезпечити безпеку оточуючих людей і тварин, а також майна від заподіяння шкоди супроводжуваною домашньою твариною.

Відповідно до ч.4 ст.12 Закону України «Про захист тварин від жорстокого поводження», шкода, заподіяна особі або майну фізичної особи, а також шкода, заподіяна майну юридичної особи твариною, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її утримує.

За встановлених обставин, колегія суддів вважає, що саме відповідач зобов'язаний в повному обсязі відшкодувати шкоду заподіяну його коровою, оскільки він утримував згадану корову, а шкоду здоров'ю заподіяно особі, яка супроводжувала тварину (пастуху ОСОБА_4Д.), а не оточуючим цього пастуха людям.

Інші доводи апеляційної скарги не мають юридичного значення, а тому не впливають на висновки суду по суті спору.

Ураховуючи викладене, колегія суддів також вважає, що відсутні порушення норм процесуального права, що унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст.291, 303, 304, 307, 308, 313, 314, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 04 березня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і з цього часу може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий -

Судді -