Справа № 740/1150/16-ц
Провадження № 2/740/446/16
Р І Ш Е Н Н Я

з а о ч н е

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 травня 2016 року м. Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області

в складі: головуючої-судді Пантелієнко В.Г.,

при секретарі Філоненко О.В.,

з участю представника позивачів адвоката Дорошенка Г.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ніжині справу за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про визнання таким, що втратив право користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И В:

Позивачі звернулись до суду з позовом в якому просять визнати ОСОБА_6 таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 з тих підстав, що останній з 01.04.2013 року без поважних причин в зазначеному житлі не проживає.

В судовому засіданні представник позивачів - адвокат Дорошенко Г.М. пояснив, що позивачі є власниками по 1/3 частині кожен, квартири розташованої в АДРЕСА_1. Відповідач є членом сім'ї позивачів, тобто сином ОСОБА_3 та братом ОСОБА_4 та ОСОБА_5 З 01.04.2013 року ОСОБА_6 в квартирі не проживає, хоча залишається зареєстрованим в ній. Ніяких речей відповідача в квартирі не має. Відповідач продовжує бути зареєстрованим в квартирі, власниками якої є позивачі, знятись з реєстраційного обліку в добровільному порядку не бажає, чим створює ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5, як власникам, перешкоди в користуванні та розпорядженні належною власністю. Просив визнати ОСОБА_6 таким, що втратив право на користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1.

Позивачі ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 в судове засідання не з'явились надавши заяву про підтримання вимог та розгляд справи в їх відсутність.

Відповідач в судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином, суд розглянув справу в його відсутність з винесенням заочного рішення.

Заслухавши представника позивачів, дослідивши письмові докази, які є в матеріалах справи, суд приходить до наступних висновків.

Свідоцтвом про право власності на житло підтверджується, що квартира АДРЕСА_1 на підставі спільної сумісної власності належить ОСОБА_3, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 (а.с. 10).

Згідно довідки Ніжинського міського відділу управління державної міграційної служби України в Чернігівській області від 29.03.2016 року ОСОБА_6 з 04.11.2010 року зареєстрований в квартирі АДРЕСА_1 Чернігівської області (а.с. 21).

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Аналіз вказаних норм цивільного законодавства України дає підстави дійти висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю.

Підстави втрати права на користування житловим приміщенням регулюються ст. 71,72 ЖК України в разі користування житловим приміщенням в будинках державного і громадського фонду та ст. 405 ЦК України в разі користування майном (житлом) власника.

Як встановлено судом квартира АДРЕСА_1 є майном (житлом) позивачів, відповідач є членом сім'ї позивачів, тому правовідносини між сторонами мають регулюватися відповідними нормами Цивільного кодексу України.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом в разі відсутності в житлі понад один рік без поважних причин, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

В позові ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 стверджували, що відповідач, який доводиться їм сином та рідним братом, з 01.04.2013 року, тобто більше трьох років, не проживає в квартирі, належній позивачам з невідомих їм причин.

На підтвердження вищевказаного позивачі надали суду акт обстеження квартири АДРЕСА_1 Чернігівської області від 01.03.2016 року в якому значиться, що ОСОБА_6 з 01.04.2013 року за місцем реєстрації не проживає.

На думку суду позивачі довели той факт, що відповідач понад один рік не проживає за місцем реєстрації в квартирі АДРЕСА_1, отже на виконання вимог ч.2 ст. 405 ЦК України, ОСОБА_6 слід визнати таким, що втратив право користування вказаним жилим приміщенням.

Керуючись ст. 391, 405 ЦК України, ст. ст.212-215 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартири АДРЕСА_1 Чернігівської області.

Направити відповідачу рекомендованим листом із повідомленням копію заочного рішення не пізніше трьох днів з дня його проголошення.

Заяву відповідача про перегляд заочного рішення може бути подано Ніжинському міськрайонному суду протягом десяти днів з дня отримання рішення.

Після заочного перегляду рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Чернігівської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-ти денний строк апеляційної скарги.

Суддя Ніжинського

міськрайонного суду В.Г. Пантелієнко