АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер провадження 22-ц/791/1685/16 Головуючий у першій інстанції Заславець Н.В
Єдиний унікальний номер справи: 664/1390/14ц Доповідач Базіль Л.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого Базіль Л.В.

Суддів: Іванової І.П

Полікарпової О.М.

Секретар Прушинська О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Цюрупинського районного суду Херсонської області від 08 червня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка і жінки без реєстрації шлюбу, визнання набутого майна спільною сумісною власністю та розділ майна.

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2014 року ОСОБА_4 звернулась до суду із зазначеною позовною заявою, посилаючись на те, що з вересня 1996 року до серпня 2009 року вона та відповідач проживали однією сім'єю без реєстрації шлюбу. ІНФОРМАЦІЯ_4 року в них із відповідачем народилася донька, ОСОБА_5, а ІНФОРМАЦІЯ_3 народився син, ОСОБА_6, батьком дітей записаний відповідач по справі, ОСОБА_7, що підтверджується записами в їх свідоцтвах про народження.

Під час спільного проживання, вони придбали наступне майно: двокімнатну квартиру АДРЕСА_1, вартістю 120000.00 грн., трактор Т-40, вартістю 18000.00 грн., фрезувальний станок, вартістю 8000.00 грн., культиватор вартістю 3000,00 грн., автомобіль «Джип» д.н.НОМЕР_1, вартістю 25000.00 грн., плуг 2-х корпусний, вартістю 3000,00 грн., автомобіль УАЗ 1989 р.в., вартістю 25000.00 грн., два тракторні причепи, вартістю 10000.00 грн. кожний, всього на 20000.00 грн., дві електричні пилки, вартістю 300 і 1000.00 грн., загалом на 1300.00 грн., пилку «Штіль», вартістю 2500,00 грн., дві циркулярні пилки, вартістю 300.00 грн. і 2000.00 грн., всього 2300.00 грн., автомобіль НОМЕР_2, вартістю 25000.00 грн. Всього придбано майна на загальну суму 253100.00 грн.

Вважаючи, що вона й відповідач придбали зазначене майно за спільні кошти під час спільного проживання, тому це майно є спільною власністю, і оскільки нею та відповідачем не досягнуто згоди щодо добровільного поділу майна, з урахуванням уточнених позовних вимог, просила встановити факт проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу її та ОСОБА_7 у період з вересня 1996 року по липень 2009 року, та у період з лютого 2013 року по серпень 2013 року, визнати двокімнатну квартиру спільною сумісною власністю сторін, розділити спільне майно подружжя, а саме двокімнатну квартиру АДРЕСА_2, визнавши за нею та за відповідачем право власності на вказану квартиру по ? частині за кожним, визнати автомобіль НОМЕР_3 спільною сумісною власністю сторін, розділити автомобіль, визнавши за сторонами право власності на вказаний автомобіль по ? частині, визнати за відповідачем право власності на наступне майно: трактор Т-40, фрезерувальний станок, культиватор, плуг 2-х корпусний, два тракторні причепи, дві електричні пилки, пилка «Штіль», дві циркулярні пилки, визнати грошові кошти спільно виручених з відповідачем від реалізації вирощеної у 2013 році на земельній ділянці позивачки полуниці у сумі 41895 грн. їх власністю та стягнення на її користь половини виручених коштів у сумі 27930,00 грн., судові витрати покласти на відповідача.

Ухвалою Цюрупинського районного суду Херсонської області від 26 березня 2015 року позовну заяву ОСОБА_4 до ОСОБА_3 в частині вимог про визнання права спільної сумісної власності та поділу між сторонами майна: трактору марки Т-40, фрезерувального станка, культиватора, плуга двокорпусного, двох тракторних причепів, двох електричних пилок, пилки «Штіль», двох циркулярних пилок залишено без розгляду.

Рішенням Цюрупинського районного суду Херсонської області від 08 червня 2016 року позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено частково: встановлено факт проживання однією сімєю ОСОБА_4 та ОСОБА_3 в період з 1997 року по липень 2009 року включно, як чоловіка і жінки без реєстрації шлюбу; визнано спільним майном сімї двокімнатну квартиру АДРЕСА_3, вартістю 120000.00 грн. та легковий автомобіль марки ВАЗ -21099, д.н.з.. НОМЕР_7, вартістю 80646 грн.70 коп., а всього майна загальною вартістю 200646 грн.70 коп; розділено між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 спільне майно сімї на загальну суму 200646 грн.70 коп. в рівних частках по 100323,35 грн. кожному), а саме: визнано право власності за ОСОБА_4 та ОСОБА_7 на ? частину за кожним двокімнатної квартири АДРЕСА_5, вартістю 120000.00 грн.; визнано право власності за ОСОБА_4 на ? частину легкового автомобіля марки ВАЗ - 21099, д.н.з НОМЕР_7, 2005 року випуску, вартістю 40323,25 грн., передавши зазначений легковий автомобіль на праві власності ОСОБА_3А; стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 грошову компенсацію за ? частину вартості легкового автомобіля в сумі 40323,25 грн.; у задоволенні решти позовних вимог відмовлено за їх необґрунтованістю. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 судові витрати у справі у розмірі 1105 грн.92 коп., на користь держави судовий збір у розмірі 1378,00 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм процесуального та матеріального права, і ухвалити нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах, визначених ст.303 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційну скаргу слід відхилити з таких підстав.

Судом встановлено, що у період часу з 1997 року по липень 2009 року позивач з відповідачем перебували у фактичних шлюбних відносинах, вели спільне господарство, був єдиний бюджет, набували спільну сумісну власність і мали взаємні права.

Від цього проживання сторони мають двох неповнолітнніх дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Зазначені факти, на які посилається позивач підтвердженні свідченнями свідків: ОСОБА_8, ОСОБА_9; рішенням Цюрупинського районного суду Херсонської області від 29.05.2014 року (а.с.30).

Як зазначалося позивачем у судовому засіданні, вона з відповідачем проживали разом з 1997 року у належній їй квартирі АДРЕСА_6, вели спільне господарство, вона працювала у відділенні Херсонської залізниці, отримувала заробітну плату, відповідач не був працевлаштований, займався разом з нею вирощуванням сільгосппродукції, мали теплиці, спільно вирощували городину, яку реалізовували на ринку. За кошти отриманні від реалізації овочів придбали спірну квартиру, автомобіль НОМЕР_4.

Відповідно до довідки Раденської сільської ради Цюрупинського району Херсонської області №2-23/561 від 15.12.2014 року за ОСОБА_10 дійсно в селі Раденськ Цюрупинського району Херсонської області закріплена земельна ділянка площею 0,95 га (а.с.85)

Довідка, видана управлінням праці та соціального захисту населення Цюрупинської райдержадміністрації містить відомості щодо державної допомоги при народженні дитини за період з грудня 2007 року - вересень 2009 року (а.с.112)

Повідомлення про відмову у наданні соціальної допомоги від 28.10.2009 року містить інформацію про те, що позивачці не призначено соціальну допомогу у зв'язку з тим, що сім'єю здійснена покупка автомобіля в грудні 2008 року. (а.с.123)

Дані факти спростовують твердження відповідача про те, що він не проживав разом позивачкою однією сім'єю в період з 1997 року по липень 2009 рік та не займався з нею веденням спільного господарства, побуту та бюджету.

02 жовтня 2001 року був оформлений договір купівлі - продажу, а саме придбано квартиру АДРЕСА_5, договір було оформлено на ОСОБА_7 (а.с.14)

Відповідно до статтей 16-18 Закону України «Про власність», який був чинним до 1 січня 2004 року, спільною сумісною власністю визнавалось майно, придбане внаслідок спільної праці членів сім'ї, якщо письмовою угодою відповідно між членами сім'ї не передбачено інше.

Отже, майно, набуте під час спільного проживання особами, які не перебувають у зареєстрованому шлюбі між собою, є об'єктом їхньої спільної сумісної власності, якщо: 1) майно придбане внаслідок спільної праці таких осіб як сім'ї (при цьому спільною працею осіб слід вважати їхні спільні або індивідуальні трудові зусилля, унаслідок яких вони одержали спільні або особисті доходи, об'єднані в майбутньому для набуття спільного майна, ведення ними спільного господарства, побуту та бюджету; інше не встановлено письмовою угодою між ними.

Саме з такого по суті розуміння закону виходив суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_4

Така ж по суті правова позиція висловлена в постанові судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 18.09.2013 при розгляді справи за № 6-66цс13.

Закон не визначає, які конкретно докази визнаються беззаперечним підтвердженням факту проживання чоловіка та жінки однією сім 'єю без шлюбу, тому вирішення питання про належність і допустимість таких доказів є обов 'язком суду при їх оцінці.

У відповідності до п. 2 ст. З СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права і обов'язки.

Зі змісту ст. 74 СК України вбачається, що якщо жінка й чоловік проживають однією сім"єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними.

На майно, яке є об'єктом права спільної сумісної власності жінки й чоловіка, які не перебувають у шлюбі між або в будь-якому іншому шлюбі поширюються положення глави 8 цього Кодексу.

Відповідно до довідки УМВС України в Херсонській області управління Державтоінспекції від 08.08.2015 року за ОСОБА_7 15.07.2009 року зареєстровано транспортний засіб державний номерний знак НОМЕР_5 (а.с.149).

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції при розгляді справи повно та всебічно дослідив обставини, що мають значення для справи, правильно встановив характер правовідносин, що склалися між сторонами у справі та нормами права, що їх регулюють, проаналізувавши зібрані в справі докази, суд дійшов до вірного висновку, що двокімнатна квартира АДРЕСА_7 та автомобіль НОМЕР_6 є об'єктом спільної сумісної власності ОСОБА_4 та ОСОБА_7, оскільки придбані під час проживання ОСОБА_4 та ОСОБА_7 однією сім'єю без шлюбу.

Такі висновки суду відповідають обставинам справи, а також узгоджуються з нормами матеріального права, які судом правильно застосовані.

Посилання ОСОБА_7 в апеляційній скарзі на те, що судом порушено принцип змагальності сторін, регламентований та гарантований ст.10 ЦПК України є безпідставним, оскільки зазначені факти були перевірені судом апеляційної інстанції і не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи.

Згідно зі ст. ст. 57 , 58 ЦПК України доказами вважаються будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини , на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків , встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Заперечуючи проти позову, відповідач разом з тим не навів конкретні обставини й факти, що спростовують такі доводи позивача, а тому колегія суддів вважає їх необґрунтованими та такими , що не заслуговують на увагу.

Доводи апеляційної скарги про те, що спірна квартира та автомобіль є особистою приватною власністю відповідача, оскільки придбані за кошти, які йому надав батько є необгрунтованими, оскільки належних та допустимих доказів на підтвердження цих доводів, суду не було надано, а судове рішення про стягнення з відповідача боргу на користь його батька не є підтвердженням зазначених фактів, оскільки не містить посилань на те, що позика мала відношення до придбання спірного майна. Крім того, судом взято до уваги скрутне матеріальне становище батьків відповідача.

Беручи до уваги наведене, колегія суддів не вбачає підстав до задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду .

Керуючись ст.. 303,307,308 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 відхилити.

Рішення Цюрупинського районного суду Херсонської області від 08 червня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий Л.В Базіль

Судді: О.М Полікарпова

І.П Іванова