Справа № 161/1723/15-ц
Провадження № 2-п/161/253/16
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 вересня 2016 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Ковтуненка В.В.,

при секретарі Царюк Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Луцьк заяву ОСОБА_1 про поновлення процесуального строку встановленого законом для подачі заяви про перегляд заочного рішення суду,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про перегляд заочного рішення суду.

У своїй заяві ОСОБА_1 у резолютивні частині заявив про поновлення процесуального строку для подачі заяви про перегляд заочного рішення суду віл 16 березня 2015 року.

Дослідивши письмові матеріали, які надані сторонами, суд приходить до висновку, що заява про поновлення строку не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 Конституції України головним обов'язком держави є утвердження і забезпечення прав і свобод людини. Забезпечення прав і свобод, крім усього іншого, потребує, зокрема, законодавчого закріплення механізмів (процедур), які створюють реальні можливості для здійснення кожним громадянином прав і свобод (абзац четвертий підпункту 3.2 пункту 3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 24 грудня 2004 року № 22-рп/2004).

У Рішенні від 30 червня 2009 року № 16-рп/2009 Конституційний Суд України зазначив, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина.

Відповідно до статті 2 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу та Закону України "Про міжнародне приватне право". Якщо міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, передбачено інші правила, ніж встановлені цим Кодексом, застосовуються правила міжнародного договору. Провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до статті 72 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, якщо суд за клопотанням особи, що їх подала, не знайде підстав для поновлення або продовження строку.

Судом при розгляді заяви встановлено, що заочним рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 16 березня 2015 року ухваленим у цивільній справі за позовною заявою ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, позовну заяву було задоволено повністю

Також встановлено, що 19 жовтня 2015 року ОСОБА_2 як представник ОСОБА_1 на підставі договору про надання правової допомоги отримав копію заочного рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 16 березня 2015 року ухваленим у цивільній справі за позовною заявою ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості (а.с. 56). При цьому, із змісту заяви, власноручно підписаної ОСОБА_1 вбачається, що 30 вересня 2015 року йому стало відомо про існування заочного рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 16 березня 2015 року (а.с. 56).

Положення статті 228 ЦПК України визначає строки для звернення до суду із заявою про перегляд заочного рішення, які становлять десятиденний строк з дня, коли особа отримала його копію.

Наслідком пропуску таких строків за умов неповажності підстав для їх поновлення є залишення документів, які подані після закінчення процесуальних строків, без розгляду (ч. 2 ст. 72 ЦПК України).

Відповідно до статті 73 ЦПК України суд поновлює або продовжує строк, встановлений відповідно законом або судом, за клопотанням сторони або іншої особи у разі його пропущення з поважних причин. Одночасно з клопотанням про поновлення чи продовження строку належить вчинити ту дію або подати той документ чи доказ, стосовно якого заявлено клопотання.

Судом достовірно встановлено і це підтверджується письмовими матеріалами справи, що 23 жовтня 2015 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу на заочне рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 16 березня 2015 року. Ухвалою апеляційного суду Волинської області від 02 листопада 2015 року апеляційну скаргу на зазначене заочне рішення було повернуто апелянту ОСОБА_1 (а.с. 63).

Також судом достовірно встановлено, і це вбачається із довідкового листа до справи № 161/1723/15-ц за позовною заявою ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, що 20 листопада 2015 року ОСОБА_1 ознайомився з матеріалами справи в повному обємі.

Також судом встановлено, що 11 серпня 2016 року ОСОБА_3, як представник ОСОБА_1 на підставі довіреності повторно отримав копію заочного рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 16 березня 2015 року ухваленим у цивільній справі за позовною заявою ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості (а.с. довідковий лист до справи).

Також судом встановлено, що 15 серпня 2016 року ОСОБА_1 особисто звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення суду від 16 березня 2015 року.

Таким чином, ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення суду уже після спливу 1 року і 5 місяців. При цьому 30 вересня 2015 року йому вже було відомо щодо порядку та строку оскарження заочного рішення суду.

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини" суди застосовують при розгляді Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У своїй практиці Європейський суд з прав людини вказує на те, що право на справедливий розгляд судом, яке гарантовано п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, має розумітися у світлі преамбули Конвенції, у відповідній частині якої зазначено, що верховенство права є спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу resjudicata - принципу остаточності рішень суду (див., mutatismutandis, рішення у справі «Рябих проти Росії» (Ryabykh v. Russia), заява № 52854/99, п. 52, ECHR 2003-X).

Європейський суд з прав людини зазначає, якщо строк на ординарне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип resjudicata (рішення у справі «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 року заява № 3236/03).

При цьому на осіб, які беруть участь у справі, покладається обов'язок демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов'язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (рішення від 7 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа ОСОБА_4 проти Іспанії»).

Приймаючи до уваги викладене та враховуючи, що заявником ОСОБА_1 суду не доведено та не надано доказів на підтвердження поважності причини пропуску строку для звернення до суду із заявою про перегляд заочного рішення. При цьому суд дійшов обґрунтованого висновку щодо неповажності причин пропуску ОСОБА_1 строку для звернення до суду із заявою про перегляд заочного рішення, оскільки заявником порушено процедуру вчинення таких дій, що узгоджується із принципом юридичної визначеності та не свідчить про обмеження права на доступ до правосуддя. А тому за таких обставин, суд приходить до висновку про відмову ОСОБА_1 у поновленні процесуального строку встановленого законом для подачі заяви про перегляд заочного рішення.

Керуючись ст. 3 Конституції України, Рішеннями Конституційного Суду України від 24 грудня 2004 року № 22-рп/2004, від 30 червня 2009 року № 16-рп/2009, рішенням ЄСПЛ у справі «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 року заява № 3236/03,ст. ст. 72, 73, ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Відмовити ОСОБА_1 у поновленні процесуального строку встановленого законом для подачі заяви про перегляд заочного рішення суду.

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення суду залишити без розгляду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд Волинської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5-ти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: В.В. Ковтуненко