Номер провадження: 22-ц/785/4030/16
Головуючий у першій інстанції Погрібний С.О.
Доповідач Громік Р. Д.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.05.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - Громіка Р.Д.,

суддів - Парапана В.Ф., Панасенкова В.О.,

при секретарі - Томашевській К.В.,

розглянувши апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 21 грудня 2015 року про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про визнання права власності на житлову квартиру, яка набута без достатньої правової підстави,

встановила:

Позивач ОСОБА_4 звернувся до суду із позовною заявою, у якій просить визнати за ним право власності на житлову квартиру АДРЕСА_1. В обґрунтування позову посилався на те, що зазначену квартиру придбано відповідачем за кошти, що передавались позивачем ОСОБА_5 для придбання у майбутньому та оформлення на ім'я позивача квартири.

Позивач в порядку забезпечення позову просить суд накласти арешт на житлову квартиру АДРЕСА_1, на підтвердження чого посилається на те, що відчуження зазначеного майна може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення по справі у випадку задоволення його позовних вимог.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 21 грудня 2015 року клопотання ОСОБА_4 задоволено, накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1, корпус - В, що належить ОСОБА_2.

Не погодившись з вказаною ухвалою, представник ОСОБА_2 звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою, в якій ставиться питання про скасування ухвали суду про забезпечення заходів забезпечення позову, посилаючись при цьому на порушення судом норм процесуального права.

Заслухавши доповідача, розглянувши матеріали справи і доводи, викладені в апеляційній скарзі, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за таких підстав.

Згідно ст. 312 ч.1 п.1 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої

інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу та залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з дотриманням вимог закону.

Під час вирішення цього питання суд першої інстанції правильно взяв до уваги, що спір виник з приводу нерухомого майна, а саме: квартири АДРЕСА_1, корпус -В. Таким чином, з метою захисту законних прав та інтересів позивача й з метою уникнення будь-яких дій з боку відповідача, спрямованих на відчуження спірної нерухомості іншим особам, що, в свою чергу, ускладнить виконання можливого судового рішення по справі, суд обґрунтовано наклав арешт на вказане спірне майно.

Суд при цьому також врахував складність правовідносин, що виникли між сторонами у справі, а тому обґрунтовано вважав, що невжиття заходів із забезпечення позову може утруднити виконання рішення суду поза залежністю від вирішення спору по суті.

Відповідно до ч.3 ст.151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Ч.3 ст.152 ЦПК України передбачає, види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Наведені в апеляційній скарзі доводи не спростовують висновків суду і не містять підстав для висновків про порушення або неправильне застосування судом норм процесуального права, які привели до неправильного вирішення питання щодо відкриття провадження по справі.

Таким чином, судова колегія дійшла до висновку, що суд першої інстанції постановив оскаржувану ухвалу з додержанням норм процесуального права, а вимоги апелянта про скасування вказаної ухвали районного суду не основані на законі і задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 303-304, 307 ч.2 п.1, 312 ч. 1 п. 1, 313-315, 317, 319, 324, 325 ЦПК України судова колегія,

ухвалила:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 відхилити.

Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 21 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, подальшому оскарженню не підлягає.

Головуючий Р.Д. Громік

Судді В.Ф. Парапан

В.О. Панасенков