Справа № 344/278/16-ц
Провадження № 2/344/2400/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ЗАОЧНЕ

19 травня 2016 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді Пастернак І.А.

секретаря Кріцак Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Івано-Франківського міського суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя сторона: Служба у справах дітей виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради про позбавлення батьківських прав, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до Івано-Франківського міського суду з позовом до ОСОБА_2, третя сторона: Служба у справах дітей виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради про позбавлення батьківських прав, мотивуючи тим, що рішенням Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 28.09.2011 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 розірвано. Від шлюбу у них народився син ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1, якого після розірвання шлюбу залишено на проживання та виховання з матір"ю. З моменту народження сина відповідач участі у вихованні та утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_4 не приймає, ухиляється від виконання своїх батьківських обов"язків, розвитком та здоров"ям дитини не цікавиться. Довший час ОСОБА_2 з дружиною спільно не проживав. З моменту розірвання шлюбу відповідач до дитини не приходив, не телефонував, уникає будь-якого контакту, місце проживання відповідача не відоме. Таким чином, відповідач свідомо та умисно ухиляється від виконання своїх батьківських обов"язків. Син ОСОБА_4 на даний час проживає з позивачкою (бабусею) ОСОБА_4 та матір"ю ОСОБА_3. А тому, позивачка має право звернутись за захистом прав та інтересів свого малолітнього онука.

Представник позивачки, позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримали з мотивів викладених в позовній заяві, просили задоволити в повному обсязі.

Представник органу опіки та піклування виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради в судовому засіданні подав до суду висновок в якому викладена позиція виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради по даній справі(а.с. 37-39).

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні повідомила, що є братовою позивачки, їй добре відомі відносини у сім"ї. Коли ОСОБА_4 було півтора рочків відповідач поїхав за кордон. Деякий час телефонував до сина, однак пізніше перестав виходити на контакт, де він на даний час знаходиться їй не відомо та з сином не спілкується, участі у вихованні та утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_4 не приймає.

Відповідач в судове засідання не з"явився повторно про причини неявки не повідомив, хоча належним чином повідомлявся про день та час слухання справи(а.с. 26, 27, 31-33).

З урахуванням думки позивачки та положень ст. 224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи.

Заслухавши пояснення учасників процесу, свідка, дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 258 СК України баба і дід мають право звернутися за захистом прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх та повнолітніх непрацездатних внуків до суду без спеціальних на те повноважень.

Згідно вимог ст. 165 СК України право звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають також особа в сім"ї якої проживає дитина.

Позивачка ОСОБА_1 є бабусею малолітнього ОСОБА_4, крім того вони проживають разом, а отже, вона має право на звернення до суду з наведеним позовом.

Судом встановлено, що рішенням Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 28.09.2011 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 розірвано (а.с.12).

Від даного шлюбу в подружжя народився син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 р.н., що підтверджується копією свідоцтва про народження Серія НОМЕР_2 від 18.02.2003 року (а.с. 8).

Обгрунтовуючи позовні вимоги позивачка зазначає, що з моменту розірвання шлюбу відповідач до дитини не приходив, не телефонував, уникає будь-якого контакту, місце проживання його не відоме. Таким чином, відповідач свідомо та умисно ухиляється від виконання своїх батьківських обов"язків.

Відповідно до ст. 141, 180 СК України батьки мають рівні права та обов'язки щодо своїх неповнолітніх дітей, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він не забрали дитину з полового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.

Пленум Верховного Суду України в п.п. 15, 16 постанови від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Особи можуть бути позбавленні батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України.

Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками.

Вирішуючи спір, суд враховує зазначені роз'яснення Пленуму Верховного Суду України і з'ясовує які безсумнівні докази свідчать про ухилення відповідача від виконання своїх обов'язків щодо виховання дитини, у чому полягає винна поведінка відповідача, свідоме нехтування ним своїми обов'язками, чи вживалися до нього заходи реагування, а також досліджує соціально-побутові умови життя та матеріальне становище відповідача.

Згідно із ч. 4 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов'язковою є участь органу опіки та піклування.

Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи (ч. 5 ст. 19 СК України).

Орган опіки та піклування виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради надав суду висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 щодо малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 р.н., р.н., в якому зазначив, що шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 розірвано 28.09.2011 року.

Хлопчик з бабусею ОСОБА_1 фактично проживають за адресою: АДРЕСА_1, де створені належні житлово-побутові умови.

З 01.09.2009 року дитина навчається у ЗШ №21. Відповідно до інформації навчального закладу від 18.02.2016 року, вихованням дитини в осоновному займається його бабуся ОСОБА_1 Мати учня у зв"язку з проживанням та роботою у Великобританії у школі буває дуже рідко, проте, щодня декілька разів спілкується з дитиною через засоби телефонного та інтернет - зв"язку. Ні батько хлопчика, ні його родина жодного разу за період навчання не цікавились ОСОБА_4.

З інформації про результати психологічного обстеження ОСОБА_4 від 17.01.2016 року, проведеного практичним психологом навчального закладу, вбачається наступне. ОСОБА_4 ідентифікує себе з сім"єю, до якої належать мати, молодший брат ОСОБА_5 та бабуся ОСОБА_1. За результатами діагностики найбільш авторитетною, значимою людиною в житті дитини є мати, з якою простежуються емоційно теплі, щирі та довірливі стосунки. Хороші товариські відносини з братом ОСОБА_5. Підтримку та турботу дитина відчуває і зі сторони бабусі. Зі слів ОСОБА_4, рідного батька він давно не бачив, адже той поїхав за кордон, коли йому був 1 рік і 2 місяці. Деякий час вони спілкувались в телефонному режимі, однак впродовж останніх трьох років не спілкуються. ОСОБА_4 стверджує , що не хоче відновлювати контакти з батьком, оскільки має на нього образу. Дитина хоче бачити свою сім"ю повною, щасливою, прагне стабільних сімейних стосунків, частіше бачитися з мамою, братиком та вітчимом. Вітчима хлопець сприймає як батька, який для нього є прикладом для наслідування. ОСОБА_2, з метою з"ясування питання щодо його участі у вихованні малолітнього сина ОСОБА_4, неодноразово було запрошено у службу у справах дітей через засоби поштового зв"язку за адресою реєстрації, зазначеною у копії його паспорта, що є в матеріалах справи. Однак, він не з"явився і не надав відомостей про причини своєї неявки.

А тому, виконавчий комітет Івано-Франківської міської ради вважає за доцільне позбавлення батьківських прав ОСОБА_2, стосовно неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 р.н. (а.с. 37-39).

З врахуванням того, що відповідач проявляє байдужість до сина, не бере участі у його вихованні, суд приходить до переконання, що позовні вимоги про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно неповнолітнього сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 р.н. є обґрунтованими та такими що підлягають до задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідача також слід стягнути на користь позивачки понесені нею судові витрати.

На підставі наведеного, відповідно до ст. 19, 141, 180-182, 184, 164 СК України, керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя сторона: Служба у справах дітей виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради про позбавлення батьківських прав - задоволити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер - невідомий, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2, батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 р.н.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер - невідомий, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_3 - 551,20 грн. витрат по оплаті судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте Івано-Франківським міським судом за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Пастернак І.А.