Єдиний унікальний номер 725/1820/16-ц
Номер провадження 2/725/385/16
25.05.2016 року Першотравневий районний суд м.Чернівців
головуючого судді Войтун О. Б.
при секретарі Ільєвській О.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КЕЙ-КОЛЕКТ» до ОСОБА_1, третя особа Відділ державної виконавчої служби Чернівецького міського управління юстиції про звільнення майна з-під арешту,-
Представник позивача звернувся до Першотравневого районного суду м.Чернівці з позовом до ОСОБА_1 про звільнення майна з-під арешту.
Посилався на те, що 07 грудня 2005 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №193/36/05-м та 12 червня 2006 року, 21 вересня 2006 року додаткові угоди. Відповідно до умов договору та додаткових угод, погоджених сторонами, Банк надав ОСОБА_1 кредит в іноземній валюті в сумі 80 000 доларів США зі сплатою процентів за користування кредитом з кінцевим терміном погашення не пізніше 07 грудня 2012 року.
З метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, 07 грудня 2005 року між Банком та ОСОБА_2 укладено договір іпотеки №193/36/05-м, за умовами якого остання надала в іпотеку належне їй на праві власності нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_1.
12 грудня 2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ТзОВ «Кей-Колект» укладено Договір факторингу №1, відповідно до якого відбулося відступлення права вимоги за кредитними договорами, в томі числі і за кредитним договором №193/36/05-м від 07 грудня 2005 року, укладеного між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1
Однак ОСОБА_1 взятих на себе зобов'язань за кредитним договором не виконував, що призвело до утворення заборгованості.
Разом з тим, ТзОВ «Кей-Колект» не має можливості задовольнити свої вимоги за рахунок предмету іпотеки, оскільки 06 листопада 2009 року державним виконавцем Першотравневого ВДВС Чернівецького МУЮ, в рамках виконавчого провадження №15731971, накладено арешт на вищевказане майно.
Просив суд звільнити з-під арешту нерухоме майно, накладеного постановою державного виконавця Першотравневого ВДВС Чернівецького МУЮ №15731971 від 06.11.2009 року, а саме: квартиру АДРЕСА_1.
Справа слухалась у відсутність сторін, які в судове засідання не з'явилися, хоча належним чином повідомлялися судом про місце та час розгляду справи.
Представник позивача - Хованець А.І. надав через канцелярію суду заяву, в якій судове засідання просив провести у його відсутність. Позов підтримав та просив його задовольнити. У разі відсутності відповідача, не заперечував проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, незважаючи на те, що належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи. Причину своєї неявки суду не повідомив.
Також в судове засідання не з'явився представник Відділу державної виконавчої служби Чернівецького міського управління юстиції, незважаючи на те, що належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи.
Згідно ч.4 ст.169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Відповідно до ст.224 ч.1 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Враховуючи зазначені вище вимоги закону, а також те, що представник позивача не заперечував проти розгляду справи у відсутність відповідача, суд вважає, що по справі слід постановити заочне рішення.
Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав:
Так, судом встановлено, що 07 грудня 2005 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №193/36/05-м та 12 червня 2006 року, 21 вересня 2006 року додаткові угоди.
Відповідно до умов договору та додаткових угод, погоджених сторонами, Банк надав ОСОБА_1 кредит в іноземній валюті в сумі 80 000 доларів США зі сплатою процентів за користування кредитом з кінцевим терміном погашення не пізніше 07 грудня 2012 року (а.с.8-21).
В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, 07 грудня 2005 року між Банком та ОСОБА_2 укладено договір іпотеки №193/36/05-м (а.с.22-28).
Як вбачається із п.п.1.4 вказаного Договору, предметом іпотеки є нерухоме майно - квартира АДРЕСА_1 загальною площею 122,10 кв.м.
Вказане нерухоме майно на підставі свідоцтва про право власності на квартиру, виданого виконавчим комітетом Чернівецької міської ради 25 травня 1999 року, належить на праві власності ОСОБА_2
Відповідно до вимог ст.575 ЦК України іпотека є окремим видом застави нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Правила про іпотеку землі та інші окремі види застав встановлюються законом.
Згідно ст. 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання, одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.
12 грудня 2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ТзОВ «Кей-Колект» укладено Договір факторингу №1 (а.с.29-39).
Відповідно до умов вказаного Договору, новий кредитор набуває прав вимоги первісного кредитора за кредитними договорами та договорами забезпечення, включно з правом вимагати від позичальників належного виконання всіх грошових та інших зобов'язань, правом на звернення стягнення за зобов'язаннями позичальників на заставлене майно, та іншими правами вимоги за кредитними договорами та договорами забезпечення.
Згідно вимог ст.ст. 512-514, 516 Цивільного кодексу України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов'язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
Отже, внаслідок укладання вказаного договору, відбулася заміна кредитора, а саме ТзОВ «Кей-Колект» набуло статусу нового кредитора/стягувача за договором №193/36/05-м від 07 грудня 2005 року, позичальником згідно якого є ОСОБА_1
Із матеріалів справи вбачається, що заборгованість за кредитним договором №193/36/05-м не погашена.
Разом з тим, ТзОВ «Кей-Колект» не має можливості задовольнити свої вимоги за рахунок предмету іпотеки, оскільки на нього накладено арешт.
Як було встановлено судом, 06 листопада 2009 року державним виконавцем Першотравневого ВДВС Чернівецького МУЮ, в рамках виконавчого провадження №15731971, накладено арешт на предмет іпотеки.
Згідно п.п. 5.13.2. Інструкції «Про проведення виконавчих дій» на майно, щодо якого встановлено іпотеку чи накладено заборону на відчуження, не може бути звернено стягнення для задоволення вимог стягувачів, які не є іпотекодержателями згідно із Законом України "Про іпотечне кредитування, операції з консолідованим іпотечним боргом та іпотечні сертифікати".
Відповідно до вимог ч.6 ст.3 Закону України «Про іпотеку», у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки.
Згідно з доданої до матеріалів справи Інформаційно довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта, приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Новосельською І.Л. 07 грудня 2005 року о 11:11 год. зареєстровано обтяження в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна та оголошено заборону щодо його відчуження (а.с.41-42).
Таким чином, в даному випадку у позивача право на предмет іпотеки виникло 07 грудня 2005 року, а постанову про арешт майна винесено 06 листопада 2009 року, тобто пізніше, ніж було укладено договір іпотеки.
За таких обставин, суд приходить до висновку про те, що позивач ТзОВ «Кей-Колект» має право задовольнити забезпечені ним вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами.
Аналогічну правову позицію висловив Верховний Суд України у своїй постанові від09 квітня 2014 року справі № 6-13цс14.
Таким чином, аналізуючи наведені вище норми законодавства та судової практики, а також письмові докази у їх сукупності, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог ТзОВ «Кей-Колект» щодо звільнення майна з-під арешту.
Керуючись Інструкцією «Про проведення виконавчих дій», ст.ст.44, 54, 60 ЗУ «Про виконавче провадження», ст.11, 12, 14 ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», ст.ст. 3-5, 16 ЗУ «Про заставу», ст.ст.572-577, 585, 589, 590 та ст.ст.3, 10, 11, 58, 60, 61, 64, 79, 208, 209, 218, 294 ЦПК України, суд,-
Звільнити з-під арешту нерухоме майно, накладеного постановою державного виконавця Першотравневого відділу державної виконавчої служби Чернівецького міського управління юстиції №15731971 від 06 листопада 2009 року, а саме: квартиру АДРЕСА_1, яка належить на праві власності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії
Суддя Першотравневого
районного суду м.Чернівці О. Б. Войтун