Номер провадження 2/754/2501/16
Справа №754/2450/16-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

26 квітня 2016 року м. Київ

Деснянський районний суд міста Києва у складі: головуючого судді Петріщевої І.В., при секретарі судового засідання Нескородяній О.Д., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Київської міської ради про визнання права власності на майно в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до Деснянського районного суду міста Києва з зазначеною позовною заявою, в якій просить визнати за нею право власності в порядку спадкування на 1/2 частину двокімнатної квартири АДРЕСА_1, загальною площею 44,6 кв.м., житловою площею 29,1 кв.м., зазначивши, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер її батько ОСОБА_3, після його смерті відкрилася спадщина на квартиру АДРЕСА_1, за життя ОСОБА_3, заповіт не складав, єдиною спадкоємицею померлого є рідна донька ОСОБА_1.

Позивач у судове засідання не з'явився, звернувшись до суду з заявою, в якій просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача Київської міської Ради у судове засідання не з'явився, звернувшись до суду з заявою про розгляд справи за відсутністю представника, надавши письмові пояснення в яких зазначив, що згідно з поданими документами ОСОБА_1 є рідною донькою спадкодавця, відповідно до ст. 1261 ЦК України належить до першої черги спадкоємців за законом, просив суд прийняти рішення згідно норм чинного законодавства.

Суд, заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, враховуючи їх належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер ОСОБА_3, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 6).

У провадженні приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Саприкіна Володимира Михайловича знаходиться спадкова справа №08-2015 щодо майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_3, заведена 13 липня 2015 року приватним нотаріусом Бродським В.В., що підтверджується копією витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі та копією спадкової справи (а.с. 8, 26-42).

ОСОБА_3 дійсно з 17.07.1986 р. по день своєї смерті був прописаний та проживав за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується довідкою № 435 від 15.07.2015 року Житлово-експлуатаційної дільниці № 301 Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Деснянського району м. Києва" (а.с. 33).

ОСОБА_1 є рідною донькою ОСОБА_3, що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 7).

Відповідно копії свідоцтва про право власності на квартиру від 11 лютого 2015 року, виданого Відділом приватизації державного житлового фонду управління житлово-комунального господарства Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації, квартира, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, дійсно належить на праві приватної, спільної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_3 в рівних долях (а.с. 5).

Відповідно копії Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, право власності на 1/2 частку квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, належить ОСОБА_1, зареєстроване в реєстрі 13 липня 2015 року, номер запису про право власності НОМЕР_1 (а.с. 9).

Відповідно даних з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, право власності на 1/2 частку квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, за ОСОБА_3, не зареєстровано.

ОСОБА_1 проживає та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується довідкою № 877 від 15.07.2015 року Житлово-експлуатаційної дільниці № 301 Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Деснянського району м. Києва" (а.с. 34).

ОСОБА_1, у встановлений законодавством термін, звернулася до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Саприкіна Володимира Михайловича з заявою про прийняття спадщини (а.с. 40).

04 лютого 2016 року державним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Саприкіним Володимиром Михайловичем, була надана письмова відмова ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частину квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, в якій зазначено, що нотаріус не може видати свідоцтво про право на спадщину на 1/2 частку квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, у зв'язку з відсутністю державної реєстрації права власності за спадкодавцем ОСОБА_3 (а.с. 12).

Спадкові відносини регулюються Цивільним кодексом України, законами України від 2 вересня 1993 року N 3425-XII "Про нотаріат", від 23 червня 2005 року N 2709-IV "Про міжнародне приватне право", іншими законами, а також прийнятими відповідно до них підзаконними нормативно-правовими актами.

Відповідно до п. 6 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07.02.2014 "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав", якщо право власності спадкодавця не було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, правовстановлюючими є документи, що підтверджують підставу для переходу права власності в порядку правонаступництва, а також документи спадкодавця, що підтверджують виникнення у нього права власності на нерухоме майно (стаття 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень").

Судом встановлено, що документом, який підтверджує право спадкодавця на 1/2 частину квартири за адресою: АДРЕСА_1, є свідоцтво про право власності на квартиру від 11 лютого 2015 року (а.с. 5).

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього майна.

Відповідно до пп. 5 ч. 1 ст. 19 Закону України "Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень", державна реєстрація прав проводиться на підставі рішень судів, що набрали законної сили.

Відповідно ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Стаття 1222 Цивільного кодексу України передбачає, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 549 цього Кодексу спадкоємець вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1223 Цивільного кодексу України, право на спадкування мають особи визначені у заповіті, а у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 Цивільного кодексу України.

Відповідно до статті 1258 Цивільного кодексу України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Відповідно до статті 1261 Цивільного кодексу України, до першої черги спадкоємців за законом належать діти спадкодавця, у тому числі народжені після його смерті, другий з подружжя, який пережив спадкодавця, а також батьки спадкодавця.

Згідно із статтею 1220 Цивільного кодексу України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Повно та всебічно з'ясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, обставини справи підтверджені певними засобами доказування, тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

На підстав викладеного, керуючись ст.ст. 4, 10, 11, 27, 60, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК України, ст.ст. 392, 1216-1223, 1261, 1269, 1270, ЦК України,

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину двокімнатної квартири АДРЕСА_1, загальною площею 44,6 кв.м., житловою площею 29,1 кв.м., у порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_3.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Суддя Петріщева І.В.