Справа № 487/1867/16-ц
Провадження № 2/487/1333/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.09.2016 року місто Миколаїв

Заводський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді ТЕМНІКОВОЇ А.О.

при секретарі ІГНАТЬЄВІ А.О.,

за участю позивача ОСОБА_1

відповідачки ОСОБА_2

представника відповідачки

ОСОБА_2 ОСОБА_3

відповідача ОСОБА_4

представника відповідачки

ОСОБА_4 ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4, ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Заводського районного суду міста Миколаєва із позовом про стягнення аліментів на своє утримання, який в ході розгляду справи було уточнено. В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначив, що він є батьком ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_2 (до шлюбу ОСОБА_4) ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2. На теперішній час позивач є непрацездатним за віком, його щомісячний дохід складає 1413 гривень. Розміру отримуваної пенсії не вистачає на його потреби, у звязку з тим, що він повинен постійно приймати ліки для підтримки серцевої діяльності і регуляторів кровяного тиску. Через малий пенсійний дохід ОСОБА_1 не має можливості пройти повну діагностику організму. Також, позивач переніс операцію з видалення жовчного міхура, а тому є необхідність санаторного лікування, яке через брак коштів він пройти не може. Часто через захворювання опорно-рухового апарату і захворювань хребта ОСОБА_1 змушений купувати дорогі знеболюючи креми і препарати. Проведена перша операція в урологічному онкологічному відділенні. В даний час потрібно ще ряд операцій. Крім зазначеного, позивач є непрацездатним та через захворювання і проблеми, створені колишньою дружиною і дітьми, не може підвищити свій дохід шляхом влаштування на роботу. Особливості захворювань позивача не дають йому можливості іноді навіть повністю обслуговувати себе, не кажучи вже про якусь трудову діяльність, навіть легку і на неповний день. Дружина позивача, ОСОБА_7, також є пенсіонеркою, розмір її пенсії становить 1058 гривень. Таким чином середній прожитковий мінімум позивача з дружиною становить 1235 гривень, а законодавчо встановленим є прожитковий мінімум у розмірі 1380 гривень. Виходячи з вище викладеного позивач позбавлений можливості отримувати матеріальну допомогу від кого-небудь, крім його сина та дочки відповідачів у справі. Син ОСОБА_4 є підполковником міліції та отримує відповідну пенсію. Відразу після виходу на пенсію син захопив створене позивачем підприємство «Ірбіс» - центр ритуальних послуг, та відкрив на базі цього підприємства своє «ПП ритуальних послуг ОСОБА_4» вже кілька років, тому має стабільний дохід. Донька ОСОБА_2 працювала раніше у підприємствах позивача і після створення центру ритуальних послуг вона постійно працювала там в якості діловода. У 2003 році захопивши це підприємство вона відкрила своє «ПП Прилепська» і використовуючи фінансово-матеріальну базу, створену позивачем, донька працює і в даний час спільно з братом ОСОБА_4 Позивач протягом зростання та становлення дітей, дбав про їх розвиток та забезпечував їм гідний рівень життя, допомагав у здобутті освіти та влаштуванні у суспільстві, допоміг у забезпеченні дітей житлом. Однак діти відповіли йому невдячністю. Також ОСОБА_1 займався благодійністю. З огляду на викладене, позивач просив стягнути аліменти із сина ОСОБА_4 в розмірі трьох прожиткових мінімумів з урахуванням індексації до 01.05.2016 року 1330х3=3999 гривень, з 01.05.2016 року 1399х3=4197 гривень, з 01.12.2016 року 1496х3=4488 гривень; стягнути аліменти на його утримання з доньки ОСОБА_2 в розмірі одного прожиткового мінімуму з урахуванням індексації до 01.05.2016 року 1330 гривень, з 01.05.2016 року 1399 гривень, з 01.12.2016 року 1496 гривень. Згідно уточнених позовних вимог позивач просив стягнути аліменти із сина ОСОБА_4 в розмірі двох прожиткових мінімумів з урахуванням індексації до 01.05.2016 року 1330х2=2660 гривень, з 01.05.2016 року 1399х3 (як зазначено в позові)=2798 гривень, з 01.12.2016 року 1496х2=2992 гривень; стягнути аліменти на його утримання з доньки ОСОБА_2 в розмірі двох прожиткових мінімумів з урахуванням індексації до 01.05.2016 року 1330х2=2660 гривень, з 01.05.2016 року 1399х3 (як зазначено в позові)=2798 гривень, з 01.12.2016 року 1496х2=2992 гривень. Крім того, позивачем було подано заяву, відповідно до якої він просив згідно норм ст. 220 та ст. 367 ЦПК України визначити розмір аліментів на батька згідно з правилами, закріпленими в ст. 205 СК України, сумою 2660 гривень з кожного відповідача.

У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, надавши пояснення, аналогічні змісту предявленого позову та уточнень до нього. Зазначив, що він в силу віку та стану здоровя потребує матеріальної допомоги, яку його діти відповідачі у справі, зобовязані та мають можливість надавати.

Відповідач ОСОБА_4 позовні вимоги не визнав, надавши письмові заперечення. В обґрунтування заперечень ОСОБА_4 зазначив, що сам факт непрацездатності батьків не зумовлює виникнення у дітей обовязку надання їм утримання, оскільки стан непрацездатності має супроводжуватися необхідністю отримувати сторонню матеріальну допомогу. Посилання позивача на загальний показник прожиткового мінімуму є безпідставним та необґрунтованим, оскільки на момент подання позову прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, складає 1074 гривень, а на момент розгляду справи 1130 гривень. Сума нарахованих пенсійних виплат позивачу складає 1413 гривень 25 копійок та є більшою за прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність. Докази про відсутність інших доходів відповідачем не надані. Позивач прямо або опосередковано перебуває у складі учасників кількох юридичних осіб та/або має вплив на господарську діяльність субєкта господарювання: ТОВ МП «Ірбіс», зовнішньоекономічна асоціація «Прима-ТВ». Також позивач не надав жодних доказів щодо понесення значних витрат на лікування та/або придбання ліків, інформації щодо стану його здоровя та призначення лікарів, направлення на лікування (операційне втручання, санаторне чи іншого характеру лікування).

У судовому засіданні відповідач ОСОБА_4 та його представник підтримали заперечення, надавши аналогічні пояснення, просили у задоволенні позову відмовити за необґрунтованістю.

Відповідачка ОСОБА_2 позовні вимоги не визнала, надавши письмові заперечення, які за змістом є аналогічними запереченням, наданим відповідачем ОСОБА_4

У судовому засіданні відповідачка ОСОБА_2 та її представник підтримали заперечення, просили у задоволенні позову відмовити у звязку з його необґрунтованістю та відсутністю правових підстав для стягнення аліментів на утримання позивача.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Згідно ст. 10 ЦПК України обставини цивільних справ встановлюються судом за принципом змагальності. Суд, зберігаючи обєктивність і неупередженість, створює необхідні умови для всебічного і повного дослідження обставин справи. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Крім того згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на основу своїх вимог або заперечень.

Статтею 202 СК України передбачено, що повнолітні дочка, син зобовязані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги.

Дочка, син крім сплати аліментів, згідно ст. 203 СК України, зобовязані брати участь у додаткових витратах на батьків, викликаних тяжкою хворобою, інвалідністю або немічністю.

Згідно ст. 204 СК України, дочка, син можуть бути звільнені судом від обовязку утримувати матір, батька та обовязку брати участь у додаткових витратах, якщо буде встановлено, що мати, батько ухилялися від виконання своїх батьківських обовязків. У виняткових випадках суд може присудити з дочки, сина аліменти на строк не більш як три роки.

Відповідно до ст. 205 СК України, суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. При визначенні розміру аліментів та додаткових витрат суд бере до уваги можливість одержання утримання від інших дітей, до яких не предявлено позову про стягнення аліментів, дружини, чоловіка та своїх батьків.

Згідно пункту 21 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15.05.2006 року, розяснено, що обовязок повнолітніх дочки, сина утримувати своїх непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги (ст. 202 СК України), не є абсолютним. У звязку з цим суд на вимогу дочки, сина, до яких предявлено позов про стягнення аліментів, зобовязаний перевірити їхні доводи про ухилення батьків від виконання своїх обовязків щодо них (ст. 204 СК України). Згідно з ч. 2 ст. 205 СК України при визначенні розміру аліментів на непрацездатних батьків необхідно враховувати можливість отримання ними матеріальної допомоги від інших дітей, до яких не предявлено позову про стягнення аліментів, а також від дружини, чоловіка та своїх батьків.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є батьком ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_2 (до шлюбу ОСОБА_4) ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Згідно ч. 1 ст. 1 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», непрацездатні громадяни - особи, які досягли встановленого законом пенсійного віку або визнані інвалідами, у тому числі діти-інваліди, а також особи, які мають право на пенсію у звязку з втратою годувальника відповідно до цього Закону.

Позивач є непрацездатним, оскільки досяг пенсійного віку, що підтверджено посвідченням серії АЗ №980609, виданим Управлінням Пенсійного фонду України Заводському районі міста Миколаєва 15 липня 2005 року.

ОСОБА_7 перебуває у шлюбі із ОСОБА_7, яка також є непрацездатною особою (пенсійне посвідчення № від 02.06.2015 року серії ААИ №932777).

Згідно долучених до матеріалів справи медичних документів: копій лікарняних карток ОСОБА_1; карток хворого денного стаціонару поліклініки, стаціонару вдома; висновків обстеження; повідомлень лікарші швидкої медичної допомоги; карток виклику швидкої допомоги; довідок 3 лікарні міста Миколаєва (в тому числі онкоуролога), обласного шкірно-венерологічного диспансеру, позивач має низку тяжких хронічних захворювань, витрати на лікування яких є обєктивно передбачуваними.

Відповідно до довідки від 16.06.2016 року №10987/04, виданої Управлінням Пенсійного фонду України Управління в Заводському районі міста Миколаєва розмір пенсії позивача ОСОБА_1 за період з 1 січня 2016 року по 30 червня 2016 року склав 10599 гривень 36 копійок (щомісячне нарахування 1766 гривень 56 копійок). Розмір фактично виплаченої пенсії за вказаний період становить 8479 гривень 50 копійок (щомісячна виплата 1413 гривень 25 копійок).

Таким чином, з урахуванням наведених даних щодо стану здоровя та рівню доходу позивача він є таким, що потребує матеріальної допомоги.

За змістом виписки із карткового рахунку ОСОБА_7 від 10.04.2016 року, розмір виплачуваної їй пенсії складає 1058 гривень 85 копійок.

Згідно довідки форми №3 (№1301 від 14.08.2014 року) ОСОБА_1 проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3. До складу сімї входить дружина ОСОБА_7 Вказане житлове приміщення є власністю позивача.

Відповідачка ОСОБА_2 (до шлюбу ОСОБА_7), має двох дітей: ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_4, та ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_5.

Згідно свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 набула відповідний статус 18.03.2003 року (свідоцтво серії В01 №406396 від 18.03.2003 року).

Відповідач ОСОБА_4 згідно виписки із амбулаторної карти пенсіонера МВС має низку захворювань (№33/35-С-01/ЗІ від 19.05.2016 року). Працює в ЖКП Веснянської сільської ради на посаді директора з 03.02.2015 року; посадовий оклад складає 1700 гривень згідно штатного розкладу (довідка №16/05-2016). 26.03.2008 року ОСОБА_4 встановлено індивідуальну програму реабілітації інваліда №649 у звязку з наявністю 3 групи інвалідності.

Згідно свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 набув відповідний статус 01.11.2007 року (свідоцтво серії В03 №321066 від 01.11.2003 року).

Відповідач ОСОБА_4 має двох дітей: ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_6, та ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_7.

Згідно довідки Головного управління ПФУ в Миколаївській області №1695 від 10.06.2016 року ОСОБА_11 Д,В. отримує пенсію у сумі 2264 гривні 13 копійок щомісяця.

Головним управлінням ДФС у Миколаївській області 17.06.2016 року за №1822/9/14-19-08-08 було надано інформацію про доходи сторін, згідно якої встановлено наступне.

Згідно з відомостями з центральної бази даних Державного реєстру фізичних особі ДПА України про суми виплачених доходів, дохід ОСОБА_2 за 2015 рік складає 163620 гривень 29 копійок; за 1 квартал 2016 року 2630 гривень.

Згідно з відомостями з центральної бази даних Державного реєстру фізичних особі ДПА України про суми виплачених доходів, дохід ОСОБА_4 за 2015 рік та 1 квартал 2016 року відсутній.

Згідно з відомостями з центральної бази даних Державного реєстру фізичних особі ДПА України про суми виплачених доходів, дохід ОСОБА_1 за 2015 рік та 1 квартал 2016 року відсутній.

Разом з цим, за даними ДПІ у Центральному районі міста Миколаєва Головного управління ДФС у Миколаївській області від 08.07.2016 року №3180/14-03-13-01-21, наданих самим ОСОБА_4, загальна сума доходу ОСОБА_4 за період з 01.01.2016 року по 30.06.2016 року складає 186150 гривень.

Згідно пояснень ОСОБА_4 та наданих документів, із вказаної суми доходів він утримує свою родину, сплачує комунальні послуги та кредитні зобовязання, здійснює витрати на ведення підприємницької діяльності.

За даними ДПІ у Центральному районі міста Миколаєва Головного управління ДФС у Миколаївській області від 08.07.2016 року №3180/14-03-13-01-21, наданих ОСОБА_2, загальна сума її доходу за період з 01.01.2016 року по 30.06.2016 року складає 469400 гривень.

Згідно пояснень ОСОБА_2 та наданих документів, із вказаної суми доходів вона утримує свою родину, сплачує комунальні послуги та кредитні зобовязання, здійснює витрати на ведення підприємницької діяльності.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта (далі за текстом інформаційна довідка) 62047065 від 23.06.2016 року за ОСОБА_2 зареєстровано право власності на квартиру АДРЕСА_1.

Дані щодо зареєстрованих речових прав на нерухоме майно за ОСОБА_4 та ОСОБА_1 згідно інформаційних довідок 62046299 від 23.06.2016 року та 62048946 від 23.06.2016 року у вказаному вище реєстрі відсутні.

Інформаційна довідка 62048200 від 23.06.2016 року щодо зареєстрованих речових прав на нерухоме майно за дружиною позивача ОСОБА_7 містить відомості щодо таких прав з вказівкою не відсутність архівних записів про ідентифікаційний код особи, у звязку з чим викладена в ній інформація не може бути прийнята судом до уваги.

Згідно витягу з ЄДР МВС та РПС «Автомобіль» щодо наявності зареєстрованих транспортних засобів від 14.07.2016 року №31/14-2278 встановлено наступне.

За відповідачем ОСОБА_4 зареєстровано транспортні засоби: «Mercedes-Benz 313 CDI», 2004 року випуску; «Mercedes-Benz VITO», 2001 року випуску; «ВАЗ 2101», 1976 року випуску; «Ford sierra», 1983 року випуску.

За відповідачкою ОСОБА_2 зареєстровано транспортний засіб «Volkswagen», 2013 року випуску.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу за дружиною позивача ОСОБА_7 зареєстровано автомобіль «Mitsubishi colt 1.3», 2008 року випуску.

Таким чином, сукупністю досліджених судом доказів встановлено, що позивач є непрацездатним та потребує матеріальної допомоги, а повнолітні діти відповідачі у справі з урахуванням їхнього матеріального та сімейного стану зобовязані та мають можливість надавати таку допомогу. Підстави для звільнення дітей від обовязку утримувати батька відсутні. Можливість отримання позивачем матеріальної допомоги від від дружини не встановлена. Приходячи до вказаного висновку суд враховує, що посилання відповідачів на можливість отримання позивачем потенційного доходу, в тому числі за рахунок майна та підприємницької діяльності, а також посилання на можливість позивача зменшити розмір своїх витрат шляхом оформлення субсидій, не є підставами для відмови у задоволенні позову, оскільки судом досліджується фактичний матеріальний стан сторін на момент розгляду справи, а не прогнозуються можливі зміни фінансово стану на майбутнє. За такого, вказані посилання відповідачів можуть бути реалізовані у разі реальної зміни фінансового стану сторін, шляхом предявлення вимог про зміну визначеного судом розміру аліментів.

Враховуючи що дохід відповідачів є стабільним, виходячи із принципу справедливості, добросовісності та розумності (ч. 9 ст. 7 СК України), суд вважає, що відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_4 зобовязані і мають можливість сплачувати на користь позивача аліменти на його утримання у розмірі 1/8 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісяця кожний, починаючи з дати подання позову, тобто з 11.04.2016 року.

Відповідно до ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах сплати платежу за один місяць.

Крім того, згідно ст. 88 ЦПК України з відповідачів підлягає стягненню судовий збір на користь держави у сумі 551 гривня 20 копійок у рівних частках, тобто по 275 гривень 60 копійок з кожного.

Керуючись ст.ст. 7, 202-206 СК України, ст.ст. 10, 11, 14, 56, 59, 60, 79, 84, 88, 209, 212-215, 218, 367 ЦПК України суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь батька ОСОБА_1 аліменти у розмірі 1/8 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з дати подання позову, тобто з 11.04.2016 року.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь батька ОСОБА_1 аліменти у розмірі 1/8 частини від усіх видів її заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з дати подання позову, тобто з 11.04.2016 року.

Відповідно до ст. 367 ЦПК України допустити негайне виконання рішення в межах сплати платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_4 та ОСОБА_2 у дохід судові витрати у розмірі 275 гривень 60 копійок з кожного.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через Заводський районний суд міста Миколаєва протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ: А.О. ТЕМНІКОВА