РІШЕННЯ

Іменем України

17.05.2016 року Франківський районний суд м.Львова в складі:

головуючого судді Дзеньдзюра С.М.

при секретарі Стасишин А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Державної автомобільної інспекції Головного управління внутрішніх справ України у Львівській області про стягнення коштів,-

в с т а н о в и в:

позивач звернувся до суду з позовом про стягнення коштів, посилаючись на те, що в провадженні Галицького районного суду м. Львова перебувала справа за його позовом до ОСОБА_2 про стягнення коштів. Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 03.03.2012 року було забезпечено позов шляхом накладення арешту зокрема на автобус марки «Богдан А09202» д.н.з. НОМЕР_1, автомобіль НОМЕР_2. Рішенням суду від 31.05.2012р. задоволено його позов та стягнено з ОСОБА_2 255 600 грн. заборгованості за придбаний транспортний засіб, 214,60 грн. понесених витрат по оплаті судового збору, 495,02 грн. витрат за надання оголошення у ЗМІ. Вказує, що на виконання рішення суду було видано виконавчий лист на підставі якого Галицьким ВДВС ЛМУЮ 16.07.2012 року відкрито виконавче провадження та накладено арешт на майно ОСОБА_2 Проте, з відповіді УДАІ ГУМВСУ у Львівській області йому стало відомо, що автомобіль НОМЕР_2 і автобус марки «Богдан А09202» д.н.з. НОМЕР_1 не зареєстровані за ОСОБА_2 та були зняті з обліку для реалізації 17.05.2012р., 31.05.2012р. 27.06.2014 року державним виконавцем Галицького ВДВС ЛМУЮ винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувану у звязку з відсутністю майна в боржника. Вважає, що дії відповідача щодо зняття з обліку належних ОСОБА_2 транспортних засобів є незаконними та такими, що унеможливили виконання рішення Галицького районного суду м. Львова від 31.05.2012р. Окрім цього, внаслідок неправомірних дій відповідача йому було завдано моральну шкоду, що полягає у неможливості протягом тривалого часу одержати присуджене за судовим рішенням та хвилюваннях щодо свого матеріального стану. Просить стягнути з відповідача на його користь 256 309,62 грн. завданої матеріальної шкоди, 30 000,00 грн. моральної шкоди, 2863,10 грн. судового збору та витрати за надання правової допомоги.

У судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали, пояснення дали аналогічні викладеним у позовній заяві та додаткових поясненнях, просили позов задоволити.

Представник відповідач у судовому засіданні позов заперечив, підтримав заперечення на позов, в якому просив в задоволенні позову відмовити у звязку з спливом позовної давності.

Заслухавши пояснення позивача та його представника, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов до задоволення не підлягає.

Судом встановлено, що ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 03.03.2012 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 було забезпечено позов шляхом накладення арешту зокрема на автобус марки «Богдан А09202» д.н.з. НОМЕР_1, автомобіль НОМЕР_2.

19.03.2012 року Галицьким районним судом м. Львова було скасовано вжиті ухвалою цього ж суду від 03.03.2012 року заходи забезпечення цивільного позову, зокрема було скасовано арешт з транспортних засобів належних ОСОБА_2, а саме з автомобіля НОМЕР_2 та автобуса марки «Богдан А09202» д.н.з. НОМЕР_1.

З долученої до матеріалів справи копії ухвали від 19.03.2012 року, вбачається, що така вступила в законну силу.

31.05.2012 року Галицьким районним судом м. Львова ухвалено рішення на користь ОСОБА_1 та стягнено з ОСОБА_2 255 600 грн. заборгованості за придбаний транспортний засіб, 214,60 грн. понесених витрат по оплаті судового збору, 495,02 грн. витрат за надання оголошення у ЗМІ.

З листа Відділу реєстраційно-екзаменаційної роботи ДАІ з обслуговування м. Львова та Пустомитівського району при ГУМВС України у Львівській області від 30.08.2012 року за №7389зп вбачається, що транспортні засоби AUDI A6 (2000 року випуску, ДНЗ ВС1139СА), БОГДАН А-09202 (2008 року випуску, ДНЗ ВС2477АА), БАЗ 2215 (2005 року випуску, ДНЗ ВС0492АА) зняті з обліку на підставі заяви власника.

Відповідно до п.п.8, 9 ч.2 ст.16 ЦК України одними із способів захисту цивільних прав та інтересів є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, а також відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Згідно ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Для настання деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення, а саме: наявність шкоди, протиправна поведінка, причинний звязок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача та вина. Відсутність хоча б одного елементу виключає відповідальність встановлену ст.1166 ЦК України.

Аналіз зазначених норм права, дає підстави для висновку, що важливим елементом доказування наявності майнової шкоди є встановлення причинного звязку між протиправною поведінкою особи та збитками потерпілої особи.

У такому разі, слід довести, що протиправна дія чи бездіяльність заподіювача шкоди є причиною, а збитки, які виникли у потерпілої особи наслідком такої протиправної поведінки.

Відповідно до ст. 58, 59, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

В порушення наведених норм закону, наявність шкоди, протиправних дій та причинного звязку між шкодою та такими діями є не доведеними позивачем. Оскільки позивачем не доведено факту зняття з обліку транспортних засобів - автомобіля НОМЕР_2 та автобуса марки «Богдан А09202» д.н.з. НОМЕР_1 згіднно ухвали Галицького районного суду м. Львова від 19.03.2012р., яка не вступила в законну силу, то суд приходить до висновку, що в задоволенні позову в частині стягнення з відповідача в користь позивача матеріальної шкоди слід відмовити.

Відповідно до ст. ст. 23, 1167 ЦК України підставами для присудження моральної шкоди є фізичний біль чи страждання, пережиті особою у звязку з каліцтвом чи іншим ушкодженням здоровя, душевні витрати по причині неправомірної поведінки третіх осіб неї, знищення чи пошкодження майна, приниження честі і гідності.

Як вбачається із п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній або юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Подібних фактів у позовній заяві та поясненнях суду позивач не навів, доказів на їх підтвердження не надав, а тому в задоволенні позову в частині стягнення з відповідача 30 000,00 грн. моральної шкоди слід відмовити.

Разом з тим, у звязку з відмовою у задоволенні позову в частині стягнення з відповідача завданої матеріальної та моральної шкоди, суд вважає, що не підлягають стягненню в користь позивача витрати за надання правової допомоги та сплачений ним судовий збір.

Керуючись ст. 10,11,60,208,209,212-215,218 ЦПК України, суд

В и р і ш и в:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління Державної автомобільної інспекції Головного управління внутрішніх справ України у Львівській області про стягнення коштів відмовити.

Судові витрати покласти на позивача.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Дзеньдзюра С.М.