У х в а л а

25 травня 2016 року м. Київ
Суддя Верховного Суду України Романюк Я.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про перегляд судових рішень в справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів; за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання недійсним договору позики та акта прийому-передачі грошових коштів,

в с т а н о в и в:

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 5 березня 2014 року позов ОСОБА_3 задоволено в повному обсязі. Стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 грошові кошти в сумі 1 458 615 грн., що в грошовому еквіваленті в іноземній валюті за офіційним курсом НБУ складає 150 000 доларів США, в межах вартості Ѕ частини нежитлових приміщень цокольного поверху, що знаходяться в АДРЕСА_2, корпус 1, та Ѕ частини трикімнатної квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. У задоволенні зустрічних позовів відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 20 травня 2014 року, рішення суду першої інстанції скасовано в частині задоволення позову ОСОБА_3 про стягнення з ОСОБА_1, ОСОБА_2 борг в сумі 1 485 615 грн. в межах вартості 1/2 частини квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та в цій частині ухвалено нове рішення, про відмову у позові.

В решті рішення суду залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 вересня 2014 року касаційну скаргу ОСОБА_3 задоволено, рішення апеляційного суду в частині відмови в задоволенні позову ОСОБА_3 про стягнення з відповідачів на користь позивача грошових коштів у сумі 1 485 615 грн у межах вартості Ѕ частини квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 скасовано, залишено в цій частині в силі рішення суду першої інстанції.

Додатковим рішенням Київського районного суду м. Одеси від 30 листопада 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 20 січня 2016 року, доповнено резолютивну частину рішення Київського районного суду м. Одеси від 5 березня 2014 року та вказано:

Стягнути в рівних частках з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 грошові кошти в сумі 1 458 615 грн., що в грошовому еквіваленті в іноземній валюті за офіційним курсом НБУ складає 150 000 доларів США, в межах вартості Ѕ частини нежитлових приміщень цокольного поверху, що знаходяться в АДРЕСА_2 корпус 1, та Ѕ частини трикімнатної квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 лютого 2016 року відмовлено ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у відкритті касаційного провадження.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до Верховного Суду України із заявою про перегляд судових рішень з підстави, передбаченої п. 2 ч. 1 ст. 355 ЦПК України.

Заява ОСОБА_1 та ОСОБА_2 підлягає поверненню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 353 ЦПК України Верховний Суд України переглядає судові рішення у цивільних справах виключно з підстав і в порядку, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 354 ЦПК України сторони та інші особи, які брали участь у справі, мають право подати заяву про перегляд судових рішень у цивільних справах після їх перегляду в касаційному порядку. Не може бути подана заява про перегляд ухвал суду касаційної інстанції, які не перешкоджають провадженню у справі. Заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до заяви про перегляд судового рішення, ухваленого за результатами касаційного провадження.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 355 ЦПК України заява про перегляд судових рішень у цивільних справах може бути подана виключно з підстави неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм процесуального права - при оскарженні судового рішення, яке перешкоджає подальшому провадженню у справі або яке прийнято з порушенням правил підсудності або встановленої законом компетенції судів щодо розгляду цивільних справ.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 лютого 2016 року, про перегляд якої подано заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2, відмовлено у відкритті касаційного провадження, з підстав передбачених п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України.

Однак, дана ухвала не перешкоджає провадженню у справі.

Крім того, зазначена ухвала суду не відноситься до судових рішень, перегляд яких передбачений п. 2 ч. 1 ст. 355 ЦПК України.

Керуючись ч. 3 ст. 354 ЦПК України,

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про перегляд судових рішень повернути заявникам.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

Верховного Суду України Я.М. Романюк