Апеляційний суд Житомирської області
Справа №295/1368/14-ц Головуючий у 1-й інст. Слюсарчук Н.Ф.
Категорія 27 Доповідач Зарицька Г. В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючої - судді Зарицької Г.В.

суддів: Жигановської О.С., Якухно О.М.

з участю секретаря Добровольської Т.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу за позовом ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3, про стягнення заборгованості за кредитним договором за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Богунського районного суду м. Житомира від 16 грудня 2015 року

встановила:

У січні 2014 року ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» (далі - ПАТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК») звернулося з позовом до ОСОБА_2 та просило стягнути солідарно з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором 24 103,83 доларів США. В обґрунтування вимог зазначало, що 05.05.2008 року між ЗАТ «Перший Український Міжнародний банк», правонаступником якого є ПАТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК», та третьою особою ОСОБА_3 було укладено кредитний договір № 6339905. Відповідно до умов договору банк надав третій особі кредит у сумі 25 187 доларів США, а ОСОБА_3 зобов'язувалася прийняти кредит, використати його за цільовим призначенням, сплатити плату за кредит та повернути його в порядку та строки, визначені кредитним договором. 01.04.2009 року між банком та ОСОБА_3 була укладена додаткова угода № 7531153 до кредитного договору № 6339905 від 05.05.2008 року. 24.11.2009 року між банком та ОСОБА_3 була укладена додаткова угода № 8380104 до кредитного договору № 6339905 від 05.05.2008 року. В забезпечення вказаного кредитного договору 05.05.2008 року між ЗАТ «Перший Український Міжнародний банк» та відповідачем ОСОБА_2 укладено договір поруки № 6356647, згідно з яким останній взяв на себе зобов'язання відповідати перед банком за виконання третьою особою кредитних зобов'язань. 01.04.2009 року між банком та ОСОБА_2 була укладена додаткова угода № 6356647/20090401 до договору поруки № 6356647 від 05.05.2008 року. 24.11.2009 року між банком та ОСОБА_2 була укладена додаткова угода № 6356647/20091124 до договору поруки № 6356647 від 05.05.2008 року. Банком було виконано зобов'язання за даним договором в повному обсязі та відкрито третій особі позичковий рахунок, що підтверджується меморіальним ордером № 437007516 від 05.05.2008 року. Проте третя особа ОСОБА_3 свої зобов'язання належним чином не виконувала, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на 16.01.2014 року становить 24 103,83 доларів США. Враховуючи зазначене, просив позов задовольнити.

Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 16 грудня 2015 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» заборгованість за кредитним договором у розмірі 24 103 доларів США 83 цента, з яких заборгованість за основною сумою кредиту - 18 278 доларів США 91 цент, заборгованість по нарахованих та несплачених відсотках - 5 824 доларів 92 цента.

Вирішено питання розподілу судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

За з ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. 1 ст. 553, ч.ч. 1, 2 ст. 554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку.

Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

У відповідності до ч. 4 ст.559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

Як видно з матеріалів справи, 05.05.2008 року між ЗАТ «Перший Український Міжнародний банк»» та ОСОБА_3 укладено кредитний договір №6339905, за умовами якого банк надав ОСОБА_3 кредит у розмірі 25 187 доларів США строком до 05.05.2015 р. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,74 % річних (а.с.6-12).

01.04.2009 р. та 24.11.2009 р. між банком та третьою особою ОСОБА_3 укладено додаткові угоди №8380104 та №7531153 до вказаного кредитного договору, якими визначено графік повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом (а.с.17-19).

З метою забезпечення виконання умов кредитного договору 05.05.2008 року між банком та ОСОБА_2 укладено договір поруки №6356647, за умовами якого поручитель відповідає перед банком за виконання умов кредитного договору у тому обсязі, що й боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, комісій, неустойки.

01.04.2009 р. та 24.11.2009 р. року між банком та ОСОБА_2 укладено додаткові угоди № 6356647/20090401 та №6356647/20091124 до договору поруки, якими визначено графік повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом (а.с.27-34).

Банк свої зобов'язання за кредитним договором виконав.

Третя особа ОСОБА_3 умови кредитного договору виконувала неналежним чином, у зв'язку з чим 01.07.2011 року банк відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України та умов кредитного договору змінив строк виконання основного зобов'язання та направив боржнику і поручителю вимогу про дострокове повернення кредиту, сплату відсотків за користування кредитом, зазначивши, що вся сума заборгованості за кредитним договором має бути сплачена в 30-ти денний строк з моменту отримання даної вимоги (а.с. 36-39). Оскільки вимога боржником та поручителем отримана 09.07.2011, останнім днем виконання основного зобов'язання є 08.08.2011 р.

Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 03 серпня 2012 року, яке набрало законної сили, з ОСОБА_3 на користь банку достроково стягнуто заборгованість за кредитним договором у розмірі 20 854, 31 доларів США (а.с.80-81).

Згідно з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у справі №6-190 цс14, пред'явивши вимогу про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом, сплати відсотків за користування кредитом та пені, кредитор відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України змінив строк виконання основного зобов'язання й був зобов'язаний пред'явити позов до поручителя протягом шести місяців, починаючи від цієї дати.

Таким чином, у разі зміни кредитором на підставі частини другої статті 1050 ЦК України строку виконання основного зобов'язання передбачений частиною четвертою статті 559 ЦК України шестимісячний строк підлягає обрахуванню від цієї дати.

Вказаний правовий висновок Верховного Суду України відповідно до ч.1 ст.360-7 ЦПК України є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Зважаючи на те, що внаслідок зміни строку виконання основного зобов'язання останнім днем виконання основного зобов'язання є 08.08.2011 р., перебіг шестимісячного строку для пред'явлення вимог до поручителя розпочався з 09.08.2011 р.

Вимога до поручителя банком заявлена 21.04.2014 р. (а.с.46), тобто за спливом шестимісячного строку.

Таким чином, порука припинена.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції вищенаведеного правового висновку Верховного Суду України не врахував та безпідставно стягнув солідарно з поручителя на користь банку заборгованість за кредитним договором.

За таких обставин, коли судом першої інстанції невірно застосовані норми матеріального права, рішення суду відповідно до п.4 ч.1 ст.309 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст. ст. 209, 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Богунського районного суду м. Житомира від 16 грудня 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і з цього ж часу може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуюча Судді: