Справа № 309/2174/14-ц
Провадження № 2/309/29/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 травня 2016 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області

в особі головуючого судді Кемінь В.Д.

при секретарі судового засідання Плиска Т.Ю.

з участю позивачки ОСОБА_1

представника відповідача Фарковець М.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Хуст справу за позовом ОСОБА_1 до Хустської районної лікарні про виплату всіх належних сум при звільненні з роботи -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Хустської районної лікарні про виплату всіх належних їй при звільненні виплат. Посилається на те, що ухвалою Хустського районного суду від 22.03.2013 року затверджено мирову угоду між нею та відповідачем, відповідно до якої вважається недійсним запис в трудовій книжці позивача № 6 від 30.10.2012 року; відповідач погоджується оплатити позивачці час вимушеного прогулу з 31.10.2012 року по 23.03.2013 року; відповідач надає позивачу щорічну оплачувану відпустку в період з 23.03.2013 по 12.04.2013 рік, а також позивачка по досягненню нею пенсійного віку звільняється з посади молодшої медсестри травматологічного відділення Хустської ЦРЛ, про що сповіщає відповідача у письмовій формі в строки встановлені чинним законодавством. Вважає, що відповідачем не виконано умови мирової угоди в частині оплати вимушеного прогулу в період з 31.10.2012 по 23.03.2013 року. Позивачка також ствердила, що не писала власноручно заяву про звільнення з роботи за власним бажанням. Вважає також, що відповідачем в порушення наказу Міністерства праці та соціальної політики України та Міністерства охорони здоров'я України № 308/519 від 05.10.2005 року « Про впорядкування умов оплати праці працівників закладів охорони здоров'я та установ соціального захисту населення» не виплачено доплати та надбавки до посадового окладу в розмірі до 12% за роботу із шкідливими і важкими умовами праці. Вважає, що на день звільнення з нею не було проведено повного розрахунку, зокрема заробітна плата нараховувалась їй виходячи з неповної ставки, хоча згідно наказу Хустської районної лікарні № 33 від 24.04.1995 року, вона працювала на повну ставку. Просила задовольнити позовні вимоги, зобов'язати Хустську районну лікарню виплатити кошти за час вимушеного прогулу за період з 31.10.2012 року по 23.03.2013 рік; зобов'язати Хустську районну лікарню нарахувати та виплатити заробітну плату із врахуванням повного окладу за період з 01.01.1999 року по 2013 рік; зобов'язати Хустську районну лікарню нарахувати та виплатити їй доплату за роботу зі шкідливими і важкими умовами праці в розмірі до 12% посадового окладу за період з 01.04.1998 року по 12.04.2013 року; зобов'язати Хустську районну лікарню нарахувати та виплатити доплату за роботу з дезінфікуючими засобами в розмірі 10% посадового окладу за період з 01.04.1998 року по 12.04.2013 року.

В судовому засіданні ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала з наведених в заяві підстав. Просила суд стягнути з відповідача на її користь недоплачені при звільнені кошти.

Представник Хустської районної лікарні Фарковець М.І. позовні вимоги не визнав, просив відмовити в задоволені позову з підстав наведених в запереченні проти позову. Заперечуючи позовні вимоги, відповідач посилався на те, що умови мирової угоди, затвердженої ухвалою Хустського районного суду від 21.03.2013 року, виконані в повному обсязі, зокрема позивачці нараховано та виплачено кошти за час вимушеного прогулу за період з 31.10.2012 року по 22.03.2013 року; нараховано та виплачено відпускні кошти, а також компенсацію за невикористану відпустку; виплачено 2 посадові оклади при звільнені у відповідності до умов колективного договору. Представник відповідача ствердив, що згідно архівних данних Хустської районної лікарні нарахування та виплата заробітної плати відповідачки у період з 1998 року по 2013 роки проводилась у відповідності до вимог ЗУ «Про оплату праці, як за фактично відпрацьовані дні так і за відпрацьовані понад норму. Крім того, після закінчення декретної відпустки в якій перебувала позивачка в 1998 році, починаючи з 1999 року позивачці виплачувалась доплата у розмірі 15% за роботу із шкідливими та важкими умовами праці, а починаючи з 2006 року встановлена доплата у розмірі 10% посадового окладу за роботу з дезінфікуючими засобами. Представник відповідача також пояснив, що заява про звільнення від імені позивачки подана та підписана нею особисто, на виконання умов п.п.4,5 Мирової угоди.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

В судовому засіданні встановлено, що ухвалою Хустського районного суду від 22 березня 2013 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Хустської районної лікарні про визнання звільнення незаконним та поновлення на роботі ( справа № 713/5364/12) затверджено укладену між сторонами мирову угоду. Умовами затвердження мирової угоди стали:

- зроблений запис № 6 від 30.10.2012 року в трудовій книжці позивачки НОМЕР_1 вважати недійсним;

- відповідач погоджується оплатити позивачці час вимушеного прогулу з 31.10.2012 року по 23.03.2013 року ( в повному обсязі);

- позивачка звертається до відповідача із заявою про надання їй щорічної оплачуваної відпустки в період з 23.03.2013 по 12.04.2013 рік,

- позивачка по досягненню нею пенсійного віку звільняється з посади молодшої медсестри травматологічного відділення Хустської ЦРЛ, про що сповіщає відповідача письмовою заявою у встановлені законодавством України про працю строки.

Позивачка в ході розгляду справи стверджувала, що умови мирової угоди відповідачем не виконано і нею не підписувались заяви про надання щорічної оплачуваної відпустки та звільнення з роботи. При цьому сам факт звільнення на підставі вказаної заяви позивачкою не оскаржувався.

Дані твердження позивача спростовуються доказами наявними в матеріалах справи та досліджені в судовому засіданні. Зокрема судом призначалась почеркознавча експертиза, щодо перевірки підпису на заявах ОСОБА_1 про надання відпустки та звільнення з роботи. З висновку № 425 за матеріалами цивільної справи № 309/2174/14ц від 21.03.2016 року, проведеного експертами Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз, слідує, що підпис від імені ОСОБА_1, розташований під текстом заяви перед підписом «ОСОБА_1 в заяві про надання щорічної оплачуваної відпустки в період з 23.03.2013 року по 12.04.2013 року, виконано самою ОСОБА_1 Підпис в заяві про звільнення із займаної посади молодшої медсестри травматологічного відділення Хустської районної лікарні за власним бажанням у зв'язку з досягненням пенсійного віку від 12.04.2013, виконаний за допомогою технічних засобів, а тому почеркознавча експертиза по ньому не проводилась. Зауважень щодо даного висновку у сторін не виникало.

З довідки № 231/01-7 від 11.06.2014 року виданої за підписом головного лікаря та головного бухгалтера Хустської ЦРЛ вбачається, що за період з 31.10.2012 року по 22.03.2013 року позивачці ОСОБА_1 нараховано та виплачено в рахунок вимушеного прогулу 6162 грн. ( а.с.24).

З довідки № 231/04-7 від 11.06.2014 року виданою за підписом головного лікаря та головного бухгалтера Хустської ЦРЛ вбачається, що в період відпустки з 23.03.2013 по 12.04.2013 року позиваці виплачено відпускні в розмірі 1091 грн. ( а.с. 25).

З довідки № 231/04-7 від 11.06.2014 року виданою за підписом головного лікаря та головного бухгалтера Хустської ЦРЛ в квітні 2013 року позивачці виплачено компенсацію відпускних за 2013 рік в розмірі 2235,14 грн. (а.с.26).

З даних доказів слідує, що умови мирової угоди відповідачем виконано та сплачено кошти за вимушений прогул в період з 31.10.2012 року про 23.03.2013 року.

В позовній заяві та в ході розгляду справи позивачка стверджувала, що за період з 1999 року до часу її звільнення, нарахування та виплата заробітної плати проводилась відповідачем без урахування повного окладу. На підтвердження даних обставин позивачем не додано доказів, натомість в матеріалах справи ( а.с.28) наявна інформація, щодо нарахування заробітної плати ОСОБА_1 в період з 01.01.1999 року по 12.04.12.04.2014 року. З даного документу вбачається, що нарахування заробітної плати позивачці проводились за фактично відпрацьовані години..

З довідки № 231/04-7 від 11.06.2014 року виданої за підписом головного лікаря та головного бухгалтера Хустської ЦРЛ слідує, що позивачці ОСОБА_1 проводилась доплата за роботу в шкідливих і важких умовах праці за період роботи з 1999 року по 2012 рік, в період відпустки з 23.03.2013 по 12.04.2013 року позиваці виплачено відпускні в розмірі 1091 грн. ( а.с. 25). В період з 31.10.2012 року по 22.03.2013 року позивачці ОСОБА_1 нараховано та виплачено в рахунок вимушеного прогулу 6162 грн. ( а.с.24).

З наданих відповідачем документів вбачається, що позивачці у відповідності до п.п.3.4.5 Наказу « Про впорядкування умов оплати праці працівників закладів охорони здоров'я та установ соціального захисту населення» проводилась доплата у розмірі до до 12 відсотків посадового окладу (тарифної ставки). В ході розгляду справи позивачка не оспорювала розмір даних нарахувань, стверджуючи що не отримувала їх взагалі. Твердження позивача, щодо неотримання надбавки за роботу із шкідливими умовами праці не відповідають дійсності та спростовуються матеріалами цивільної справи.

Позивачем також не доведено вимогу про те, що відповідачем не сплачено їй у відповідності до вимог 3.4.7. наказу « Про впорядкування умов оплати праці працівників закладів охорони здоров'я та установ соціального захисту населення» доплату в розмірі 10 відсотків посадового окладу (тарифної ставки), оскільки з довідки № 231/01-07 від 11.06.2014 року, виданої Хустською районною лікарнею, вбачається, що такі виплати проводились у період з 2006 року по 2012 рік. Питання щодо невідповідності розміру виплат ставкам визначеним у п.п.3.4.5 Наказу « Про впорядкування умов оплати праці працівників закладів охорони здоров'я та установ соціального захисту населення» позивачем не ставилось.

Згідно п.5 Наказу МОЗ № 308/519 від 05.10.2005 «Про впорядкування умов оплати праці працівників закладів охорони здоров'я та установ соціального захисту населення», ці умови застосовуються з 01 вересня 2005 року, а тому вимога позивача про їх нарахування з 1998 року не підлягає до задоволення.

Таким чином суд, оцінивши в сукупності добуті в судовому засіданні докази, вважає необхідним в задоволенні позову відмовити, через недоведеність позивачем в судовому засіданні своїх позовних вимог.

Питання про стягнення судових витрат сторони не ставили.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст.116,117 КЗпП України, ст.ст.10,60,209,212-215 ЦПК України, с у д -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Хустської районної лікарні про виплату всіх належних сум при звільненні з роботи - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом 10 днів з дня його проголошення до апеляційного суду Закарпатської області.

Суддя Хустського

районного суду: підпис Кемінь В.Д.

З оригіналом вірно:

Суддя Хустського

районного суду Кемінь В.Д.