Справа № 524/6524/16-ц
Провадження № 2-з/524/74/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.10.2016 року Автозаводський районний суд м. Кременчука в складі: головуючого судді - Кривич Ж.О., секретаря судового засідання Коваль Т.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,

В С Т А Н О В И В :

До суду звернувся ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 із заявою про забезпечення позову.

В обґрунтування заяви зазначає, до Автозаводського районного суду м. Кременчука звернувся ОСОБА_2 із позовом до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за інвестиційним договором, просить стягнути з відповідача на свою користь грошові кошти в розмірі 96 466 грн. 99 коп.

Відповідач ухиляється від повернення вищевказаних коштів, позивачу ОСОБА_2 відомо, що у відповідача на відкритих банківських рахунках є грошові кошти.

ОСОБА_3 може в будь-який час зняти ці кошти, що в майбутньому призведе до можливого невиконання рішення про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 боргу в сумі 96 466 грн. 99 коп.

Просить суд накласти арешт на все нерухоме та рухоме майно, грошові кошти, що знаходяться на всіх рахунках, відкритих у банках і які належать ОСОБА_3 в межах суми позову - 96 466 грн. 99 коп.

Суд вивчивши заяву про забезпечення позову, встановив наступне.

Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

За змістом ч. 2 ст. 151 ЦПК України у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до ст. 152 ЦПК України позов може бути забезпечений, зокрема, шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

У відповідності до розяснень, наведених в п. п. 1, 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», єдиною підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви будь-якої з осіб, котрі беруть участь у справі. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Представник позивача ОСОБА_1 звернувся в інтересах ОСОБА_2 до суду із заявою про забезпечення позову, просить накласти арешт на все нерухоме та рухоме майно, грошові кошти ОСОБА_3, однак доказів того, що ОСОБА_3 належить будь-яке нерухоме чи рухоме майно, або він має відкриті рахунки у відділеннях банків не надав.

Встановивши, що заявник належним чином не обґрунтував причин та необхідності застосування виду забезпечення позову, не надав доказів на підтвердження обставин викладених у заяві, окрім того, не надав жодних доказів на підтвердження реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення про задоволення позову.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст.151,152,153,209,210 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову - залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Апеляційна скарга, подана після закінчення строків, залишається без розгляду, якщо апеляційний суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя