Провадження №6/200/5480/15
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 березня 2016 року Бабушкінськийрайонний суд м. Дніпропетровська

в складі: головуючого суддіШевцової Т.В.

при секретарі Южаковій В.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Дніпропетровська заяву ОСОБА_1 про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при асоціації «Дніпропетровський банківський союз» від 27.03.2015 року в справі №1969/2015 за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при асоціації «Дніпропетровський банківський союз» від 27.03.2015 року в справі №1969/2015 за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування заяви зазначила, що спір, який розглянуто Постійно діючим Третейським судом при асоціації «Дніпропетровський банківський союз», є спором зі споживачем кредитних послуг, тобто відноситься до таких, що виключені з компетенції третейських судів. Тому, рішення третейського суду має бути скасовано на підставі ст.389-5 ЦПК України, оскільки справа не підвідомча третейському суду відповідно до закону.

В судове засідання заявник надала заяву про розгляд справи у її відсутність, вимоги заяви підтримала та просила задовольнити.

Представник ПАТ КБ «ПриватБанк» в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі, клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надходили.

Дослідивши матеріали заяви про оскарження рішення третейського суду, матеріали третейської справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно з ст.389-1 ЦПК України сторони, треті особи, а також особи, які не брали участі у справі, у разі якщо третейський суд вирішив питання про їх права і обов'язки, мають право звернутися до суду із заявою про скасування рішення третейського суду.

За положеннями ст.389-3 ЦПК України суд до початку розгляду справи за клопотанням будь-кого з учасників судового розгляду може витребувати матеріали справи третейського розгляду, рішення в якій оскаржується, а також докази у порядку, встановленому цим Кодексом. Справа направляється до суду протягом п'яти днів з дня надходження такої вимоги. Матеріали третейської справи надані до суду до розгляду заяви по суті.

Відповідно до ст.389-5 ЦПК України рішення третейського суду може бути скасовано у разі якщо:

1) справа, в якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону;

2) рішення третейського суду прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою, або цим рішенням вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди. Якщо рішенням третейського суду вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди, то скасовано може бути лише ту частину рішення, що стосується питань, які виходять за межі третейської угоди;

3) третейську угоду визнано судом недійсною;

4) склад третейського суду, яким прийнято рішення, не відповідав вимогам закону;

5) третейський суд вирішив питання про права і обов'язки осіб, які не брали участі у справі.

Так, з рішення Постійно діючого Третейського суду при асоціації «Дніпропетровський банківський союз» від 27.03.2015 року у справі №1969/2015 за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, вбачається, що ОСОБА_1 на підставі договору від 21.05.2009 року №103955171 є споживачем банківських послуг.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.389-5 ЦПК України рішення третейського суду може бути скасовано у разі якщо справа, в якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону.

Згідно з п.14 ч.1ст.6 Закону України «Про третейські суди» (ч.1 ст. 6 цього Закону доповнено пунктом 14 згідно із Законом №2983-VI від 3 лютого 2011 року), третейські суди в порядку, передбаченому цим Законом, можуть розглядати будь-які справи, що виникають із цивільних та господарських правовідносин, за винятком, зокрема, справ у спорах щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки).

Відповідно до ч.5 ст.13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду України враховуються іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

Верховний Суд України в постанові від 11.11.2015 року по справі № 6-1716цс15 зазначив, що спори між кредитодавцем та позичальником (споживачем) за договором про надання споживчого кредиту, що виникають як під час укладення, так і під час виконання такого договору, відповідно до пункту 14 частини першої статті 6 Закону України «Про третейські суди», незважаючи на наявність третейського застереження в договорі, не можуть бути предметом третейського розгляду, оскільки цим Законом від 3 лютого 2011 року, який набрав чинності 12 березня 2011 року, виключено з компетенції третейського суду вирішення спорів щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки).

Відмежування цивільних правовідносин за участю споживачів від правовідносин з іншими суб'єктами здійснюється на підставі визначення правової форми їх участі в конкретних правовідносинах.

А тому, незалежно від предмета і підстав позову та незважаючи на те, хто звертається з позовом до суду (банк або інша фінансова установа чи споживач), на правовідносини, що виникають зі споживчого кредиту, поширюється дія Закону України «Про захист прав споживачів».

Отже, на час розгляду справи в третейському суді (27 березня 2015 року)Закон України "Про третейські суди" містив заборону на розгляд третейськими судами справ у спорах щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки), а ОСОБА_1 є споживачем послуг банку, спір виник щодо стягнення з неї заборгованості за кредитом, тому третейському суду в силу положень пункту 14 частини першої статті 6 цього Закону така справа не підвідомча, а тому оскаржуване рішення підлягає скасуванню.

Відповідно до ст..88 ЦПК України судовий збір слід віднести за рахунок ПАТ КБ «ПриватБанк».

На підставі викладеного, та керуючись ст.ст. 293, 389-1 389-6, ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати рішення Постійно діючого Третейського суду при асоціації «Дніпропетровський банківський союз» від 27.03.2015 року в справі №1969/2015 за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «ОСОБА_2» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «ОСОБА_2» на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 609 грн.

Ухвала може бути оскаржена в порядку ст.293 ЦПК України.

Суддя Т.В.Шевцова