Справа №345/4542/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.02.2016 року м.Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого-судді Мигович О.М.

секретаря Гладенької Л.Ф.

з участю: представника позивача - Смолінський А.В.

відповідача - ОСОБА_2

представника відповідача - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Калуші справу за позов Приватного акціонерного товариства страхова компанія «Галицька» до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди в порядку регресу, суд -

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернувся до суду з вищенаведеним позовом. Свої вимоги мотивує тим, між ПАТ страховою компанією «Галицька» та ОСОБА_4 08.01.2013 року укладено договір №АЕ/2172326 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. 13.02.2014 року до страхової компанії «Галицька» від ОСОБА_5 Надійшла заява про виплату страхового відшкодування по вищезазначеному договору. В даній заяві зазначалося про те, що з забезпеченим транспортним засобом «DAIMLER CHRYSLER VITO 111» д.н. НОМЕР_1, що належить ОСОБА_4 під керуванням ОСОБА_2 сталося ДТП. В результаті чого автомобіль НОМЕР_2 здійснив наїзд на автомобіль НОМЕР_3, який належить ОСОБА_6, під керуванням під час ДТП ОСОБА_7 та наніс останньому механічні пошкодження.

За наслідками дорожньо-транспортної пригоди на відповідача ОСОБА_2 було складено протокол про адміністративне правопорушення та постановою Калуського міськрайонного суду від 21.01.2014 року ОСОБА_2 визнано винним у вчинені правопорушення яке передбачене ст.124-4 КУпАП (створення аварійної ситуації автомобілю НОМЕР_4 під керуванням ОСОБА_7.) та накладено стягнення 700 грн. штрафу. Дана подія була визнана страховою і страховиком було проведено виплату страхового відшкодування в розмірі 13 142,00 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача та судові витрати.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просить позов задоволити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов не визнав та просить в задоволення позову відмовити.

Представник відповідача ОСОБА_3 в судовому засіданні позов не визнав та суду пояснив, що позивач посилається на пп. «В» п. 38.1.1 ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», згідно якого право пред'явлення регресного позову виникає в разі якщо водій забезпеченого транспортного засобу, який спричинив ДТП, самовільного залишив місце пригоди за його участю. Для застосування даної норми права необхідні наступні підстави (обставини): водій транспортного засобу спричинив ДТП; самовільне залишення місця ДТП, учасником якого він був.

Жодної постанови суду про визнання винним ОСОБА_2 у вчинені ДТП не існує, як і ніхто не звинувачував його у вчиненні ДТП, а після ДТП складався протокол про те, що він створив аварійну ситуацію, а інший учасник дорожнього руху не вибравши безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати свій транспортний засіб не зміг справитись із керуванням, у зв'язку із чим допустив зіткнення з деревом (що підтверджується протоколами з місця ДТП). Та в протоколі про адмінправопорушення, який було складено на ОСОБА_2, не зазначається що він порушив пп. «А» п. 2.10 ПДР, тобто залишив місце пригоди. Тому ОСОБА_2 не був безпосереднім учасником ДТП та не вчиняв ДТП. Просить в задоволенні позову відмовити в повному обсязі

Суд, вислухавши сторін, перевіривши матеріали справи, вважає, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що 13.02.2014 року до страхової компанії «Галицька» від ОСОБА_5 Надійшла заява про виплату страхового відшкодування по вищезазначеному договору. В даній заяві зазначалося про те, що з забезпеченим транспортним засобом «DAIMLER CHRYSLER VITO 111» д.н. НОМЕР_1, що належить ОСОБА_4 під керуванням ОСОБА_2 сталося ДТП. В результаті чого автомобіль НОМЕР_2 здійснив наїзд на автомобіль НОМЕР_3, який належить ОСОБА_6, під керуванням під час ДТП ОСОБА_7 та наніс останньому механічні пошкодження.

Згідно зі ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи в розмірі виплаченого відшкодування.

Відповідно до п.п. ґ, п. 38.1.1. ст. 38 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду: самовільно залишив місце пригоди за його участі.

За вчинення ДТП передбачена адміністративна відповідальність за ст.124 КУпАП.

З оглянутої в судовому засіданні адмістративної справи №345/148/2014, вбачається, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії АБ2 № 411742 від 26.12.2013р., який був направлений для розгляду до суду, ОСОБА_2 ставилось в обвинувачення те, що він створив аварійну ситуацію автомобілю «Опель Вектра», а саме змусив водія різко змінити напрям і швидкість руху. Оскаржуваною постановою суду його дії кваліфіковано аналогічно, проте притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 122-4 КУпАП, згідно якої передбачено відповідальність за залишення місця ДТП. Тобто, його визнано винним у вчиненні правопорушення, відносно якого суду не направлялось протокол про адміністративне правопорушення. Адже, за створення аварійної ситуації відповідальність передбачена ч. 4 ст. 122 КУпАП.

Згідно ст. 283 КУпАП постанова в справі про адміністративне правопорушення повинна містити:

найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи;

відомості про особу, щодо якої розглядається справа;

опис обставин, установлених при розгляді справи;

зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення;

прийняте по справі рішення.

Тобто, обставини справи встановлені при розгляді справи і зазначення нормативного акту, це є дві окремі частини Постанови. Оскільки згідно ст. 61 ЦПК України доказуванню не підлягають обставини, встановлені постановою суду, то слід і визначитись із тим, що встановив суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення.

В описовій частині постанови Калуського міськрайонного суду від 21.01.2014р. чітко зазначається, що адмінправопорушник створив аварійну ситуацію, і жодним чином не згадується про те, що адмінправопорушник покинув місце ДТП. Тож посилання позивача на те, що обставина про нібито залишення ОСОБА_2 місця ДТП встановлена постановою суду не заслуговує на увагу.

Згідно ст. ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч. ч. 1, 2 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 15, ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання; має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст.11 ч.1 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб , поданим відповідно до цього Кодексу, в межах зв'ялених ними позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Враховуючи наведене, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити за недоведеністю.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст.1166, 1187, 1188, 1191 ЦК України, ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» ст.ст. 209, 213-215 ЦПК України, суд,

РІШИВ :

У задоволенні позову Приватного акціонерного товариства страхова компанія «Галицька» до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди в порядку регресу - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в Апеляційний суд Івано-Франківської області через Калуський міськрайонний суд шляхом подачі в десятиденний строк апеляційної скарги з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий :