Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

справа № 586/851/15-ц

Номер провадження по справі 2/586/35/16

31 серпня 2016 року Середино-Будський районний суд Сумської області у складі:

головуючої - судді - Дубінчиної Т.М.

при секретарі - Артеменко В.П..

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.С-Буді цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до Уралівської сільради С-Будського р-ну Сумської області про визнання незаконним та скасування рішення органу місцевого самоврядування,- скасування державної реєстрації земельної ділянки,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати незаконним та скасувати рішення Уралівської сільської ради сорок другої сесії шостого скликання від 09.10.2014р. «Про надання дозволу на розроблення проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства гр. ОСОБА_2»., визнати незаконним та скасувати рішення Уралівської сільської ради сорок дев'ятої сесії шостого скликання від 19.05.2015р. «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передачі в оренду гр. ОСОБА_2 для ведення особистого селянського господарства»., скасувати державну реєстрацію земельної ділянки площею 0,3483 га за кадастровим номером НОМЕР_1, зареєстровану за Уралівською сільською радою Середино-Будського району Сумської області, стягнути судові витрати, пов'язані із розглядом даної справи.

Свої вимоги позивач обґрунтовує наступним.

З 1986 року він, ОСОБА_1 є власником житлового будинку за АДРЕСА_1. З того часу і по теперішній разом зі своєю сім'єю він проживаю в цьому будинку.

09 грудня 2000 року, згідно проектів відведення, керуючись ст. 15, 31 ЗК України, «Положенням про порядок надання та вилучення земельних ділянок» Уралівською сільською радою на сімнадцятій сесії третього скликання було винесено рішення, згідно якого йому було відведено у постійне користування для ведення особистого підсобного господарства із земель села земельну ділянку за розміром 0,10 га. Землевпорядником Уралівської сільської ради ОСОБА_3 на місцевості було встановлено і показано йому межі земельних ділянок, якими він почав користуватись належним чином. Земельна ділянка площею 0,10 га - це спірна земельна ділянка, яка суміжна із земельною ділянкою, наданою йому у власність для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та для ведення особистого селянського господарства по АДРЕСА_1.

16 травня 2001 року, згідно проектів відведення, керуючись ст. 19, 31 ЗК України, Положенням «Про порядок надання та вилучення земельних ділянок», затвердженого Постановою ВРУ від 27.03.1994 року №889 Уралівською сільською радою на сімнадцятій сесії третього скликання було винесено рішення про затвердження уточнених площ приватизованих земельних ділянок громадян села, згідно додатку. Після уточнення площ площа земельної ділянки наданої йому у власність для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та для ведення особистого селянського господарства по АДРЕСА_1 замість 0,47 га стала 0,85 га.

На підставі вищевказаного рішення, 26 вересня 2002 року ним було отримано державний акт на право приватної власності на земельну ділянку загальною площею 0.856 га в с.Уралове С.- Будського р-ну.

Весь цей час з 2000 року він користувався належною йому спірною земельною ділянкою, здійснив насадження, побудував сінник та дровник на ній, обробляв її. У 2015 році на частині спірної земельної ділянки почала господарювати ОСОБА_2 засіяла спірну ділянку..

Звернувшись до неї він отримав відповідь, що вона є належним користувачем даної спірної земельної ділянки і має на це підтверджуючі документи, а саме рішення Уралівської сільської ради сорок другої сесії шостого скликання від 09.10.2014 р., згідно якого їй було надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, а рішенням Уралівської сільської ради сорок дев'ятої сесії шостого скликання, від 19.05.2015 р. затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки і передано ОСОБА_2:" земельну ділянку в оренду.

для ведення особистого селянського господарства пл..0,3483 га. Кадастровий номер НОМЕР_1.

На підставі його заяви ФОП ОСОБА_4 було проведено кадастрову зйомку земельної ділянки по АДРЕСА_1 та суміжної земельної ділянки, якою він користувався багато років. В результаті проведеної зйомки було обраховано площі суміжних земельних ділянок, внаслідок чого було встановлено, що межі належної йому земельної ділянки пл..0,4714 га наданої йому у власність, перетинаються з межами земельної ділянки пл..0,3483 наданої ОСОБА_2 в оренду.

Вважає, що на законних підставах Уралівською сільською радою на сімнадцятій сесії третього скликання 09 грудня 2000 року було винесено рішення про передачу йому у постійне користування спірної земельної ділянки площею 0.10 га.

Ніякої згоди на вилучення у нього спірної земельної ділянки, або заяви про добровільну відмову від неї (як те передбачено ст. 142 ЗК України) він не надавав, а відповідач в свою чергу до суду з приводу даного вилучення не звертався. Сільська рада не мала правових підстав на вилучення спірної земельної ділянки та прийняття рішення стосовно надання дозволу на розроблення проекту землеустрою, затвердження проекту землеустрою та надання цієї земельної ділянки в оренду третій особі по справі.

Рішення Уралівської сільської ради прийняте на сімнадцятій сесії третього скликання 09 грудня 2000 року до цих пір належним чином не скасоване та зміни в нього не внесені, а сам акт індивідуальної дії є безстроковим та не втрачає законної сили зі спливом певного час. Він є належним землекористувачем, оскільки чинним земельним законодавством України не передбачено строки приведення у відповідність документів, що посвідчують право користування на земельну ділянку. Також органом місцевого самоврядування під час винесення рішення сорок другої сесії шостого с кликання від 09.10.2014 року та рішення сорок дев»ятої сесії шостого скликання від 19.05.2015 р. не було враховано, що право користування спірною земельною ділянкою раніше надано йому у відповідності до вимог чиннного на той час земельного законодавства України , не припинено і тому передачу спірної земельної ділянки в оренду проведено всупереч вимог законодавства без належної згоди землекористувача.

Крім того, вважає, що проект землеустрію щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_2 в користування на умовах оренди виконано з порушенням ЗУ « Про топографо-геодезичну і картографічну діяльність.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_5,який діє на підставі довіреності, позовні вимоги ОСОБА_1 підтримав повністю з підстав, викладених у заяві. Суду пояснив, що його батько на підставі Державного акту користується земельною ділянкою в с.Уралове . У 2000 році рішенням сільради йому надано 0,10 га землі у постійне користування. Ця земля знаходиться біля його дому. Вважає, що ОСОБА_2 незаконно надали землю в оренду .Земельна ділянка, надана ОСОБА_2 перетинається з його земельною ділянкою.

Представник відповідача -сільський голова Шевцова Н.М. позовні вимоги ОСОБА_1 визнала з тих підстав , що під час винесення рішення Уралівської сільської ради сорок другої сесії шостого скликання від 09.10.2014р. «Про надання дозволу на розроблення проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства гр. ОСОБА_2» були порушені вимоги та норми чинного законодавства, а саме :.

Уралівська сільська рада не мала права передати в оренду земельну ділянку, яка вже перебувала в користуванні позивача і який користувався нею з 2000 року. Крім того, під час винесення рішення Уралівської сільської ради сорок другої сесії шостого скликання від 09.10.2014р.«Про надання дозволу на розроблення проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства гр. ОСОБА_2» не було враховано того факту, що в оренду передавалась земельна ділянка приватизована в 1993 році власником ОСОБА_7 домогосподарства по АДРЕСА_1 площею 0,3787 га право на яку мають спадкоємці.

Також, не враховано і того факту, що передана в оренду земельна ділянка гр. ОСОБА_2не була визнана органом місцевого самоврядування як відумерла спадщина, право на яку було зареєстровано всупереч чинному законодавству України за Уралівською сільською радою. Під час виготовлення проекту із землеустрою мали місце перетин суміжних земельних ділянок, чим порушені права землевласника та землекористувача.

. Начальник відділу Держгеокадастру у Середино-Будському районі Сумської області ОСОБА_8 в судове засідання 31.08.2016 року не з»явився, просить розглянути справу без участі представника. Допитаний в судовому засіданні 14.12.20115 року ОСОБА_8 с уду пояснив, що спірна земельна ділянка не належить ОСОБА_1 через те, що не оформлена належним чином. ОСОБА_1 необхідно замовити технічну документацію на земельну ділянку, якою він користується, внести в базу даних відомості про свій земельний участок, виготовити Державний акт і тоді при аєрофотозйомці визначаться межі земельних ділянок і уточнються їх межі.

Представник третьої особи ОСОБА_9, який діє на підставі довіренності, зареєстрованної за № 22 09.09.2015 року позов не визнав, суду пояснив, що ОСОБА_2 на законних підставах отримала земельну ділянку в оренду пл..0,3483 га , в тому числі ріллі -0,3483 га., розташовану на землях с.Уралове на підставі рішення Уралівської сільради, оформила ї належним чином . Просить у позові відмовити.

Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, їх представників, представник третьої особи , свідків вважає, що позов ОСОБА_1 необгрунтований і не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.203 ЦК України:

" Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

Відповідно до ст.. 215 ЦК України : " 1. Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Судом встановлено наступне.

ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_1 постійно проживає в будинку, який розташований в АДРЕСА_1 з 1986 року згідно погосподарських книг по теперішній час, що підтверджується довідкою Уралівської сільради ( л.д.8)

09 грудня 2000 року, згідно проектів відведення, керуючись ст. 15, 31 ЗК України, «Положенням про порядок надання та вилучення земельних ділянок» Уралівською сільською радою на сімнадцятій сесії третього скликання було винесено рішення, згідно якого йому було відведено у постійне користування для ведення особистого підсобного господарства із земель села земельну ділянку за розміром 0,10 га.

На підставі рішення 17 сесії 23 скликання від 09.12.2000 року позивач ОСОБА_1 мав звернутись до землевпорядної організації, замовити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в постійне користування та отримати державний акт на право постійного користування землею. Оскільки ОСОБА_1 цього не зробив, то і законних підстав для користування не набув.

Уралівська сільська рада не є землевпорядною організацією, тому обмір земельних ділянок землевпорядником не є підставою для правочину.

Рішенням 20 сесії 23 скликання від 16.05.2001 року за погодженням з користувачами земельних ділянок, в тому числі і з позивачем, були уточнені земельні ділянки, на які повинні були бути виданими державні акти на право власності.

Відповідно Державного акту серії НОМЕР_2 , виданого 26 вересня 2002 року , ОСОБА_1 передається у приватну власність земельна ділянка пл..0,856 га в межах згідно з планом, розташована та території Уралівської сільради що підтверджується копією Державного акту( л.д.12) .

Як вбачається з рішення виконкому Уралівської сільради , громадянам передавались безоплатно у приватну власність земельні ділянки для будівництва та обслуговування житлового дому, господарських споруд пл..5 га 94 сотки і для ведення особистого підсобного господарства пл..7 га 4 сотки. Також в рішенні вказано, що площі і межі земельних ділянок уточнюються при видачі державних актів на право приватної власності на землю.

У 1993 році позивач ОСОБА_1 приватизував згідно рішення виконавчого комітету № 61 від 29.12.1993 року тільки земельну ділянку під господарчими дворами, будинком та біля них (0,22 га для особистого підсобного господарства (ОПТ) та 0,25 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (ОЖБ)). Після погодження площа уточнилась до 0,85 га за рахунок ділянки по вулиці Комуністичній площею 0,38 га для ОПТ. На той час позивач не вважав за необхідне включити земельну ділянку, надану у постійне користування згідно рішення 17 сесії 6 скликання, у державний акт на право приватної власності, хоча норми надання земельних ділянок на той час ( 0,60 га для ведення особистого підсобного господарства та 0,25 га - для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд)дозволяли це зробити. .

З 01.01.2002 року набув чинності новий Земельний кодекс України, в якому відсутнє право постійного користування земельними ділянками для громадян. Пунктом 1 Перехідних положень цього Кодексу встановлено, що рішення про надання в користування земельних ділянок, прийняті відповідними органами, але не виконані на момент введення в дію цього Кодексу, підлягають виконанню відповідно до вимог нового Кодексу. Пунктом 6 Перехідних положень було встановлено термін до 1 січня 2008 року громадянам, які мають у постійному користуванні земельні ділянки, але за новим Кодексом не можуть мати їх на такому праві, переоформити право власності або оренди на них.

Згідно рішення Конституційного Суду України № 5 від 22.09.2005 року громадяни, які отримали у постійне користування земельні ділянки для ведення особистого підсобного господарства до 2002 року та мають відповідні державні акти, видані теж до 2002 року, зберігають це право на невизначений термін - поки добровільно не захочуть переоформити право постійного користування земельними ділянками на право оренди або право власності.

Таким чином, позивач ОСОБА_1 не скористався своїм правом для оформлення земельної ділянки, наданої йому у постійне користування згідно рішення 17 сесії 23 скликання, до 16.05.2001 року,не вважав за необхідне уточнити приватизовані земельні ділянки, а саме збільшити за рахунок наданої в постійне користування ділянки розміром 0,10 га, для отримання державного акту на право приватної власності, який був виданий 26 вересня 2002 року.

Згідно Постанови Кабінету Міністрів України № 844 від 05.08.2009 року «Деякі питання реалізації права власності на землю громадянам України у 2009 році» на протязі 2009 та 2010 років громадянам державні акти виготовлялись та надавались безоплатно. Землекористувачі на території сільської ради, які вчасно звернулись до сільської ради щодо отримання безоплатних державних актів на право приватної власності, всі отримали законні документи щодо власності на землю. ОСОБА_1 не скористався можливістю оформити належним чином земельну ділянку.

Відповідно ст..125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Згідно ст.. 79' Земельного Кодексу України від 25 жовтня 2001 року земельна ділянка може бути об'єктом цивільних прав виключно з моменту її формування та державної реєстрації. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформаіії про неї до Державного земельного кадастру.

На момент розгляду заяви гр.. ОСОБА_2 земельна ділянка комунальної власності площею 0,10 га не була сформована, тобто не визначена як об'єкт цивільних прав: не визначена площа, межі, відсутній кадастровий номер.

Тому, твердження представника Уралівської сільради, що в оренду передавалась земельна ділянка приватизована в 1993 році власником ОСОБА_7 не заслуговують уваги .

09.10.2014 року відповідно рішення сорок другої сесії шостого скликання Уралівської сільради С-Будського р-ну Сумської області наданий дозвіл гр.-ці ОСОБА_2 на розроблення проекту землеустрію щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтованою площею 0,38 га із земель села Уралове. Вирішено , що ОСОБА_2 повинна подати проект землеустрію для розгляду та затвердженню в установленому законодавством порядку.

Як вбачається з рішення сорок дев»ятої сесії шостого с кликання Уралівської сільради С-Будського р-ну Сумської області від 19.05.2015 року був затверджений проект землеустрію щодо відведення земельної ділянки гр.-ці ОСОБА_2 для ведення особистого селянського господарства в межах с.Уралове С-Будського р-ну Сумської області, розроблений ПП « Середино-Будський цент землеустрію « Надано ОСОБА_2 земельну ділянку пл..0,3483 га в тому числі ріллі -0,3483 га, розташованої за адресою : АДРЕСА_1 - кадастровий номер НОМЕР_1 за рахунок земель сільськогосподарського призначення в оренду терміном на 49 років з орендною платою 0,15% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що підтверджується копією рішення ( л.д.16).

Тому, у сільській раді були відсутні підстави для відмови гр.. ОСОБА_2 у дозволі на розроблення проекту із землеустрою. Підстави для скасування рішення 42 сесії 6 скликання від 09.10.2014 року «Про надання дозволу на розроблення проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства гр..ОСОБА_10» відсутні.

В період проведення кадастрових робіт, які включають в себе згідно ст.. 198 Земельного Кодексу України погодження меж земельної ділянки з суміжними власниками та землекористувачами, позивачу ОСОБА_1 землевпорядником сільської ради ОСОБА_11 були надані для підпису акти погодження меж. Позивач неодноразово був інформований землевпорядником ОСОБА_11 про оформлення належним чином. спірної на сьогодні земельної ділянки. Позивач підписав акти погодження меж, і проект землеустрою надійшов на затвердження 49 сесії 6 скликання від 19.05.2015 року. На день сесійного розгляду і на сьогодні підстав для відмови у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передачі в оренду гр..ОСОБА_2 для ведення особистого селянського господарства не виникло.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_12 суду пояснила, що вона працює з 2012 року землевпорядником Уралівської сільради. Для постійного користування земельними ділянками громадяни повинні оформляти державні акти. Вона особисто узгоджувала межі земельних ділянок ОСОБА_1 і ОСОБА_2, показувала карту, план .ОСОБА_1 підписала акт узгодження меж земельних ділянок. ОСОБА_1 знали, що треба виготовити технічну документацію на землю, якою вони користуються, виготовити державний акт, але вони зволікали з цим, мотивуючи тим, що в них немає грошей для оформлення.

Свідок ОСОБА_9 суду пояснила, що з 2000 року вони з чоловіком володіли спірною земельною ділянкою в с.Уралове. Їх сусід - ОСОБА_7, якому належали спірні 10 соток землі помер, земля заростала бур»яном і вони вирішили її обробляти. Сільрада виділила їм цю землю. У 2015 році весною ОСОБА_12 дала їй підписати акт про узгодження меж земельних ділянок з сусідами , але вона межі не переміряла, у суть акту не вникала, підписала ,не читаючи. З заявою про приватизацію спірної земельної ділянки ні вона ні її чоловік не звертались у відповідні органи. .

Свідок ОСОБА_3 - колишня голова Уралівської сільради суду пояснила, що до перетину між ділянками: позивач має «старий» державний акт, який не несе інформації про кадастровий номер приватизованої земельної ділянки. А відсутність у земельної ділянки кадастрового номеру значить, що відомості про таку ділянку не внесені до Державного реєстру земель. Це означає, що на картографічних матеріалах Державного реєстру земель відсутнє позначення наявності такої ділянки на відповідній території. Позивач має право звернутись до сільської ради про внесення змін до прийнятого раніше рішення про передачу земельної ділянки у власність та на основі його та зробленої ФОП ОСОБА_4 зйомки присвоїти кадастровій номер власній земельній ділянці та отримати витяг з реєстру прав, що надає його земельній ділянці правочинність проти «старого» державного акту, згідно якого правочини не відбуваються.

Згідно плану меж земельної ділянки, наданої ФОП ОСОБА_4 накладення контурів незначне та може компенсуватись фактично використовуємою позивачем площею при відсутності претензій з боку суміжників. Земля передана в оренду ОСОБА_2 на законних підставах.

Як вбачається з висновків судової земельно-технічної експертизи від 27.05.2016 року, проведеної за клопотанням представника позивача : «. Має місце порушення землекористування, зокрема порушення меж та накладання земельних ділянок по в АДРЕСА_1, включаючи спірну земельну ділянку пл..0,10 га , що знаходиться в користуванні ОСОБА_1 і розташована праворуч його присадибної ділянки із земельною ділянкою за кадастровим номером НОМЕР_3 по АДРЕСА_1, яка передана в оренду ОСОБА_2 відповідно до правовстановлюючих документів на ці земельні ділянки ( л.д.188)

Постановою Кабінета Мінстрів України від 02 квітня 2002 року №449 : "Об утверждении форм государственного акта на право собственности на земельный участок и государственного акта на право постоянного пользования земельным участком :" та у відповідності зі ст..126 Земельного Кодексу України затверджені форми державного акту на право власності на земельну ділянку і державного акту на право постійного користування земельною ділянкою.

Як вбачається з Державного акту на право приватної власності серії НОМЕР_2 на ім."я ОСОБА_1 від 28 вересня 2002 року, він відповідає встановленій законом формі, діючій на той період часу, але спірна земля 0,10 га до цього акту не включена..

Відповідно до ст.60 ЦПК України : " Кожна сторона зобов"язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.."

Ставлячи вимоги про визнання незаконними рішень Уралівської сільради та скасування державної реєстрації земельної ділянки пл..0,3483 га ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_5 не надали докази їх недійсності.

ОСОБА_1. Державного акту на спірну земельну ділянку ,яка була передана йому у користування не виготовляв і не бажає його виготовити. Посилання представника позивача на те, що спірна земля 0,10 га, яка розташована біля його будинку в с.Уралове належить його батьку ОСОБА_1 необгрунтовані. Технічні плани на земельні ділянки виготовлені внаслідок кадастрової зйомки не є правовстановлюючим документом на земельну ділянку Тобто, розміри та розташування спірної земельною ділянки пл..0,10 га. не визначені у встановленій законом формі і у позивача немає законних підстав для оспорювання меж земельної ділянки з ОСОБА_2, яка була надана їй в оренду на законних підставах

Без отримання ОСОБА_1 належних документів на право приватної власності на землю, неможливо визначити розміри та розташування суміжних земельних ділянок На теперішній час ОСОБА_1 не є власником сміжної земельної ділянки з земельною ділянком ОСОБА_2 і не має право ставити питання про недійсність рішень Уралівської Сільради відносно ОСОБА_2 та скасування державної реєстрації земельної ділянки, наданої в оренду ОСОБА_2.

На підставі ст..88 ЦПК України не підлягають стягненню на користь позивача понесени ним судові витрати

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст.10,60,209 ч.3 УПК України, ст.ст.79-1 , 125, 198 Земельного Кодексу України, суд,-

В и р і ш и в:

Відмовити у позові ОСОБА_1 до Уралівської сільради С-Будського р-ну Сумської області про визнання недійсним та скасування рішення Уралівської сільради сорок другої сесії шостого скликання від 09.10.2014 року " Про надання дозволу на розроблення проекту із землеустрію щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_2 ": , у визнання недійсним та скасування рішення Уралівської сільради сорок дев"ятої сессії шостого скликання від 19.05.2015 року " Про затвердження проекту землеустрію щодо відведення земельної ділянки та передачі в оренду гр-.ці ОСОБА_2 для ведення особистого селянського господарства " , у скасуванні державної реєстрації земельної ділянки пл. 0,3483 га за кадастровим номером НОМЕР_4, зареєстрованої за ! Уралівською сільською радою Середино-Будського р-ну Сумської області та стягнення судових витрат за необґрунтованістю позовних вимог.

На рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга до Сумського апеляційного суду.

Суддя Т. М. Дубінчина