Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Штелик С.П., Закропивного О.В., Хопти С.Ф.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про відшкодування майнової та моральної шкоди за касаційною скаргою представника ОСОБА_5, ОСОБА_6 - ОСОБА_7 - на рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області від 25 листопада 2015 року та ухвалу апеляційного суду Чернігівської області від 01 лютого 2016 року,

в с т а н о в и л а :

У вересні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_5, ОСОБА_6, у якому просив стягнути з них солідарно 5 761 грн 18 коп. у відшкодування завданої майнової шкоди та 1 000 грн у відшкодування моральної шкоди, мотивуючи свої вимоги тим, що під час випасання корів внаслідок неналежного виконання відповідачами як пастухами своїх обов'язків однією з корів був пошкоджений його автомобіль, який знаходився біля водойми. Вартість ремонту пошкодженого автомобіля становить 5 761 грн 18 коп. згідно висновку експертного товарознавчого дослідження від 17 вересня 2015 року. Внаслідок пошкодження майна йому завдано моральних страждань.

Рішенням Чернігівського районного суду Чернігівської області від 25 листопада 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Чернігівської області від 01 лютого 2016 року, позов ОСОБА_4 задоволено частково. Стягнуто солідарно із ОСОБА_5, ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 5 761 грн 18 коп. відшкодування майнової шкоди та 400 грн на відшкодування моральної шкоди. Вирішено питання про судові витрати. В іншій частині вимог ОСОБА_4 відмовлено.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_5, ОСОБА_6 - ОСОБА_7, посилаючись на порушення судами норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати судові рішення та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_4

Відповідно до п. 6 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VІІІ «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає відхиленню.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

За вимогами ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Згідно положень ч. 1 ст. 7 ЦК України цивільні відносини можуть регулюватися звичаєм, зокрема звичаєм ділового обороту. Звичаєм є правило поведінки, яке не встановлене актами цивільного законодавства, але є усталеним у певній сфері цивільних відносин.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України).

Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (ч. 1 ст. 1166 ЦК України).

Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті (ч. 1 ст. 1167 ЦК України).

На підставі п. 3 ч. 2 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, що полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 1190 ЦК України, особи, спільними діями яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим.

Повно та всебічно дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, які оцінено у відповідності до вимог ст. 212 ЦПК України, суди правильно застосували положення ст. ст. 7, 11, 23, 1166, 1167 ЦК України відповідно до змісту спірних правовідносин, встановили, що відповідачі 01 вересня 2015 року взяли на себе обов'язок щодо випасу громадської череди, що включає й забезпечення безпеки майна від заподіяння шкоди супроводжуваною домашньою твариною, яка була передана їм власниками, та нагляд за чередою корів під час випасу. Неналежність виконання зобов'язання пастухами, які допустили безконтрольність худоби, призвела до заподіяння твариною шкоди майну позивача та спричинення збитків. На підставі встановлених обставин щодо вини відповідачів у завданні шкоди суди обґрунтовано виходили при вирішенні спору із обов'язку ОСОБА_5 та ОСОБА_6 відшкодувати вартість ремонту пошкодженого автомобіля відповідача та завданої таким пошкодженням моральної шкоди, при визначенні розміру якої враховано вимоги розумності та справедливості.

Порушень судами норм процесуального закону не допущено. Доводи касаційної скарги є необґрунтованими, висновків судів не спростовують та на законність оскаржуваних судових рішень не впливають.

Згідно ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_5, ОСОБА_6 - ОСОБА_7 - відхилити.

Рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області від 25 листопада 2015 року та ухвалу апеляційного суду Чернігівської області від 01 лютого 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: С.П. Штелик

О.В. Закропивний

С.Ф. Хопта