Провадження № 2/369/451/16
РІШЕННЯ

Іменем України

23.03.2016 року Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Пінкевич Н.С.

за участю секретаря Дуплій Т.В.

розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа: Лісниківська сільська рада Києво-Святошинського району Київської області про визнання права власності на будівельні матеріали, -

ВСТАНОВИВ:

В грудні 2015 року позивачка звернулась до суду з названим позовом. Свої вимоги обгрунтовували тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_5 Після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить зокрема житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1. На випадок своєї смерті ОСОБА_5 заповіту не залишив. ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_4 є спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_6 У встановлений законом для прийняття спадщини шестимісячний строк ОСОБА_1 звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у встановлений законом шестимісячний строк відмовились від прийняття спадщини на користь ОСОБА_1. ОСОБА_4 у встановлений законом шестимісячний строк до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини не звернувся, спадщину шляхом вступу у фактичне користування не прийняв, оскільки не проживав постійно зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. 10 серпня 2010 року ОСОБА_1, постановою державного нотаріуса Першої Київської обласної державної нотаріальної контори Золотухіною О.М. за №348/02-31, було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадковий будинок через відсутність правовстановлюючого документу та не проведення первинної реєстрації. А тому, вона вимушена звертатись до суду з позовом про визнання права власності на будівельні матеріали, використані в процесі будівництва. Просила суд визнати за нею право власності на будівельні матеріали, обладнання, які були використані в процесі будівництва житлового будинку (загальною площею 168,4 кв.м., житловою площею 72,8 кв.м.) з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5

Позивачка в судове засідання не з'явилась. Про час, день та місце слухання справи повідомлена. Направила до суду заяву про слухання справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі.

Відповідачі ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_4 в судове засідання не з'явились. Про час, день та місце слухання справи повідомлені. Направили до суду заяву про слухання справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримали в повному обсязі.

Представник Лісниківської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області в судове засідання не з'явився, про час та місце його проведення повідомлений належним чином. Направив до суду клопотання про розгляд справи без їх участі.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, щоІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2, виданим Виконавчим комітетом Лісниківської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області.

Після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої зокрема входять три земельні ділянки, загальною площею 0,4375 га та житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1.

Згідно положень ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтєю 1217 Цивільного кодексу України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

На випадок своєї смерті ОСОБА_5 заповіту не залишив.

Згідно ст.1223 Цивільного кодексу України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом отримують особи в порядку черговості, визначеної у статтях 1261-1265 цього кодексу.

У відповідності до ст. 1261 ЦПК України у першу чергу спадкують діти спадкодавця, той з подружжя, хто пережив його, та батьки.

ОСОБА_5 був чоловіком ОСОБА_1, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_3, виданим Хотівською сільською радою Кєво-Святошинського району Київської області 20 квітня 1971 року,

Також, ОСОБА_5 був батьком ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4, виданим Хотівською сільською радою Києво-Святошинського району Київської області 14 листопада 1978 року, ОСОБА_2 та ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_5, виданим Хотівською сільською радою Києво-Святошинського району Київської області 27 липня 1984 року.

ОСОБА_3 після укладення шлюбу змінив прізвище на «ОСОБА_3», що підтверджується свідоцтвом про одруження, серії НОМЕР_6, виданим відділом реєстрації актів громадянського стану Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області.

Таким чином, ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_2 та ОСОБА_4 є спадкоємцями першої черги після його смерті.

За ст. 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець, який постійно проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 Цивільного кодексу України, він не заявив відмову від неї.

Статтєю 1269 Цивільного кодексу України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини у визначений ст. 1270 Цивільного кодексу України строк.

08 вересня 2009 року, тобто у встановлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини, ОСОБА_1 звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини.

ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у встановлений законом шестимісячний строк відмовились від прийняття спадщини на користь ОСОБА_1, що підтверджується заявою №954 від 08 вересня 2009 року та заявою №953 від 08 вересня 2009 року, відповідно.

Як вбачається з матеріалів спадкової справи №477 за 2009 рік ОСОБА_2 у встановлений законом шестимісячний строк до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини не звернувся, спадщину шляхом вступу у фактичне користування не прийняв, оскільки не проживав постійно зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Згідно ст. 1296 Цивільного кодексу України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Статтєю1297 Цивільного кодексу України встановлюється обов'язок спадкоємця, який прийняв спадщину, в складі якої є нерухоме майно, звернутись до нотаріальної контори за видачею йому свідоцтва про право на спадщину.

10 серпня 2010 року ОСОБА_1 отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на земельні ділянки, заагальною площею 0,4375 га, а саме: земельну ділянку площею 0,1397 га, кадастровий номер НОМЕР_7; земельну ділянку площею 0,0584 га, кадастровий номер НОМЕР_8; земельну ділянку площею 0,2394 га, кадастровий номер НОМЕР_9; які розташовані за адресою: АДРЕСА_1.

Однак, отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок вона не може, оскільки право власності на спадковий житловий будинок не зареєстровано.

10 серпня 2010 року ОСОБА_1, постановою державного нотаріуса Першої Київської обласної державної нотаріальної контори Золотухіною О.М. за №348/02-31, було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадковий будинок через відсутність правовстановлюючого документу та не проведення первинної реєстрації.

Згідно роз'яснень у п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

При цьому, відповідно до положень п.7 постанови пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» якщо спадкодавцем було здійснено самочинне будівництво до спадкоємців переходить право власності на будівельні матеріали, обладнання, тощо, які були використані в процесі цього будівництва.

За ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог та заперечень.

Судом встановлено, що померлому ОСОБА_5 на праві власності належала земельна ділянка площею 0,1397 га, кадастровий номер НОМЕР_7, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_10, виданим Києво-Святошинським районним відділом земельних ресурсів Київської області 10 лютого 2005 року.

На вказаній земельній ділянці був розташований належний ОСОБА_5 житловий будинок загальною площею 82,0 кв.м., що підтверджується технічним паспортом, виготовленим станом на 28 березня 1988 року.

Право власності на даний житловий будинок було зареєстровано за померлим на підставі рішення виконкому Лісниківської сільської ради від 22.10.1996 року за №44/1, що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 30.09.2003 року та витягом про реєстрацію права власності на нрухоме майно №1642752 від 03.10.2003 року.

Як вбачається з матеріалів справи, в подальшому ОСОБА_5 вищевказаний житловий будинок було знесено та в 2006 році ОСОБА_5 збудовано новий житловий будинок, що підтверджується листом КП «Бюро технічної інвентаризації Києво-Святошинської районної ради Київської області» №57 від 17.05.2010 року та технічним паспртом, виготовленим станом на 27.04.2010 року.

Житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 168,4 кв.м. закінчений будівництвом, однак, ОСОБА_5, з незалежних від нього обставин, зокрема через тяжку хворобу, за життя не встиг ввести в експлуатацію та зареєструвати право власності на нього.

Належність померлому ОСОБА_5 житлового будинку, загальною площею 168,4 кв.м., житловою площею 72,8 кв.м. з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 підтверджується:

- довідкою Лісниківської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області від 16 березня 2016 року за №86;

- інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, індексний №51511815 від 11 січня 2016 року;

- технічним паспортом, виготовленим станом на 27 квітня 2010 року, інвентаризаційна справа №465, реєстровий №451;

- рішенням реєстратора КП «БТІ Києво-Святошинської районної ради Київської обалсті» від 17 травня 2010 року за №57.

Позивачка спадкове майно прийняла, однак, отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок не може у зв'язку з тим, що даний будинок є самочинно побудований та не введений в експлуатацію. За таких обставин суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню, а саме за позивачкою необхідно визнати право власності на будівельні матеріали, обладнання, які були використані в процесі будівництва.

Враховуючи викладене, на підставі ст.ст. 1216, 1217, 1223, 1261, 1268, 1269, 1270, 1296, 1297 ЦК України, постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», керуючись ст.ст. 15, 57, 60, 209, 215, 256 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа: Лісниківська сільська рада Києво-Святошинського району Київської області про визнання права власності на будівельні матеріали - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (паспорт серії НОМЕР_11, ід.код НОМЕР_1) право власності на будівельні матеріали, обладнання, які були використані в процесі будівництва житлового будинку (загальною площею 168,4 кв.м., житловою площею 72,8 кв.м.) з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя