ун. № 759/4487/16-ц
пр. № 2/759/2956/16
23 травня 2016 року Святошинський районний суд м.Києва
в складі: головуючого - судді Кириленко Т.В.
при секретарі Шелудько В.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Луганськвугілля» про стягнення зарплати та компенсації за затримку розрахунку при звільненні, суд,-
Позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість по заробітній платі в розмірі 44 453,83грн., компенсацію за затримку розрахунку при звільненні в розмірі 16 568,56грн., посилаючись на те, що з серпня 1989р. вона працювала у відокремленому виробничому підрозділі «Шахта Ніканор-Нова» ДП «Лугансьвугілля». Згідно наказу від 1-к від 4.01.2016р. вона звільнена за ст. 38 КЗпП України, однак в день звільнення їй не виплачена заборгованість по заробітній платі.
Позивачка в судове засідання не з'явилась, про день слухання повідомлена належним чином, просить слухати справу у її відсутність, позов підтримує.
Відповідач ДП «Луганськвугілля» в судове засідання не з'явився повторно, про день слухання справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, а тому суд вважає можливим слухати справу у відсутність його представника згідно ст. 224 ЦПК України.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
Як встановлено в судовому засіданні, позивачка працювала у відокремленому виробничому підрозділі «Шахта Ніканор-Нова» ДП «Лугансьвугілля» на посаді машиніста підйомних машин з 16.08.1989р. /ас 9/.
Наказом від 4.01.2016р. № 1к звільнена за ст. 38 КЗпП України /ас 12/.
Згідно довідки, наданої відповідачем, заборгованість позивачки по заробітній платі за період з червня 2014р. по січень 2016р. становить 44 453,83грн. /ас 11/.
Відповідно до ст. 115 КЗпП України заробітна плата виплачується регулярно, але не рідше двох разів на місяць.
Таким чином, вимога позивачки про стягнення заборгованості по заробітній платі є обґрунтованою та підлягає задоволенню.
Згідно ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації провадиться в день звільнення.
Відповідно до ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.
Оскільки відповідач порушив строки виплати розрахунку з позивачкою, з нього на користь позивачки підлягає стягненню середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.
Середній заробіток працівника визначається відповідно до ст. 27 Закону «Про оплату праці» та Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8.02.1995р. № 100.
Згідно з цим порядком середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два місяці роботи шляхом визначення середньоденної зарплати.
Середньоденна заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі дні на кількість робочих днів.
Нарахування середнього заробітку за час затримки виплати розрахунку провадиться шляхом множення середньоденного заробітку на кількість робочих днів.
Згідно з довідкою про заборгованість по заробітній платі за останні повні два календарні місяці, що передували звільненню, заробітна плата ОСОБА_1 складала: листопад 2015р. - 3977 грн., грудень 2015р. - 3782грн.(а.с. 11). Таким чином, середньоденна заробітна плата становить (3977+3782) : 44 = 176,40грн.
На момент звернення до суду із позовною заявою розрахунків з позивачкою проведено не було, а тому затримка розрахунку при звільненні складає 49 роб. днів (04.01.2016 - 14.03.2016).
Таким чином середній заробіток за затримку розрахунку при звільненні ОСОБА_1 складає 8 640,66 грн. (176,40 грн. х 49 днів = 8 643,60 грн.).
Суд не приймає до уваги надану позивачкою довідку про середньоденну заробітну плату, а також виконаний нею розрахунок компенсації за затримку розрахунку при звільненні, оскільки вони не відповідають Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8.02.1995р. № 100.
Враховуючи викладене, з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню заборгованість по заробітній платі в розмірі 44 453грн. 83коп. та компенсація за затримку розрахунку при звільненні в розмірі 8 643грн. 60коп.
Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 115, 116, 117 КЗпП України, ст.ст. 10, 57, 60, 88, 209, 212, 213, 214, 215, 218, 224, 226 ЦПК України, суд,-
Позов задовольнити частково.
Стягнути з Державного підприємства «Луганськвугілля» на користь ОСОБА_1 заробітну плату в розмірі 44 453, 83грн., компенсацію за затримку розрахунку при звільненні в сумі 8 643,60грн., а всього підлягає стягненню 53 097грн. 43коп.
В решті позову - відмовити.
Стягнути з Державного підприємства «Луганськвугілля» на користь держави судовий збір в розмірі 1 378грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів.

Суддя