№ 2-0/243/365/2016
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

25 травня 2016 року Слов'янський міськрайонний суд Донецької області у складі :

головуючий - суддя Чернишов Ю.В.

при секретарі Білоусові Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Слов'янська цивільну справу за заявою ОСОБА_1 за участю зацікавленої особи відділ державної реєстрації актів цивільного стану по м. Слов'янську Слов'янського міськрайонного управління юстиції Донецької області , про встановлення факту народження дитини в певний час,

В С Т А Н О В И В:

До Слов'янського міськрайонного суду звернулася ОСОБА_1 із заявою про встановлення факту народження дитини в певний час , а саме просила встановити, факт народження нею ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Макіївка Донецької області Україна, дитини чоловічої статі.

Свої вимоги заявниця обґрунтувала тим, що лікувальний заклад в якому вона народила дитину видав їй відповідний документ , № 324 , підтверджуючий народження нею ІНФОРМАЦІЯ_2 дитини чоловічої статі в перинатальному центрі в м. Макіївка Донецької області.

У зв'язку з проведенням в м. Макіївка Донецької області, а також Донецькій області антитерористичної операції, вона 19.05.2016 звернулася у відділ державної реєстрації актів цивільного стану по м. Слов'янську Слов'янського міськрайонного управління юстиції в Донецькій області з заявою про реєстрацію народження дитини чоловічої статі . ЇЇ заяву відділ ДРАЦС по м. Слов'янську Слов'янського міськрайонного управління юстиції в Донецькій області прийняв, та їй було відмовлено в реєстрації сина та видачі свідоцтва про його народження, в зв'язку з тим, що нею пред'явлено медичний документ, виданий на території, де органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Оскільки її дитина народилася у лікувальному закладі міста Макіївка Донецької області і довідка про її народження була видана медичним закладом , в якому зазначено, що цей медичний заклад знаходиться на території невизнаної ДНР, вона не може бути визнана на території України і відділи ДРАЦС на території України, яка контролюється державними органами, на підставі цієї довідки не можуть зареєструвати народження її дитини і це позбавляє її можливості зареєструвати народження дитини у відділі ДРАЦС по м. Слов'янську. Просила винести рішення, згідно якого встановити факт, що вона, громадянка України ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка народилася в м. Макіївка Донецької області, зареєстрована в АДРЕСА_1, народила ІНФОРМАЦІЯ_2 в місті Макіївка Донецької області дитину чоловічої статі, за рахунком дитина перша.

В судове засідання заявниця не з'явилася, про час та місце судового засідання була належним чином повідомлена. До суду надала заяву в якій просила розгляд справи проводити без її участі, наполягала на задоволенні своїх вимог.( а.с. 16)

Зацікавлена особа- Відділ державної реєстрації актів цивільного стану по м. Слов'янську Слов'янського міськрайонного управління юстиції Донецької області , у судове засідання не з'явилась, але начальником відділу надано суду заяву у якій вони просять слухати справу у їх відсутність, заперечень не мають, просять винести рішення згідно діючого законодавства. ( а.с. 17)

Суд, дослідивши матеріали справи та надані докази, приходить до переконання, що заява підлягає задоволенню.

Приписами частини 1статті 3 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до частини 1статті 234 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно п.7 ч.1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження.

Відповідно до Закону України «Про внесення змін до Цивільного процесуального кодексу України щодо встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України» від 04 лютого 2016 року № 990-VIII встановлені особливості провадження у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, які відображені в ст.257-1 ,367 п.8 ЦПК України.

Відповідно до ст.257-1 ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. У рішенні про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, зокрема, мають бути зазначені встановлені судом дані про дату і місце народження особи, про її батьків.

До складу тимчасово окупованої території України, визначеної Верховною Радою України, входять тимчасово окуповані території України, особливий правовий режим яких встановлено відповідно до Законів України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»№1207-VII від 15.04.2014 року, а також «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» №1680- VII від 16.09.2014 року та постанови Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» № 254-VIII від 17.03.2015 року.

Відповідно до ст.ст. 1,3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України.

Статтею 9 цього Закону передбачено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом України. Будь-який акт (рішення, документ), виданий такими органами та/або особами, є недійсним і не створює правових наслідків.

Згідно зі ст. 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території.

Як вбачається зі змісту наказу Мінюсту від 17.06.2014 року №953/5 «Про невідкладні заходи щодо захисту прав громадян на території проведення антитерористичної операції» тимчасово призупинено проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання деякими відділами державної реєстрації актів цивільного стану, що знаходяться на території Донецької області. Проведення зазначених дій здійснюється будь-яким відділом державної реєстрації актів цивільного стану, що знаходиться за межами вказаної території.

Згідно з Переліком населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, затверджених Розпорядженням КМ України «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення» від 07 листопада 2014 року №1085-р, в м. Донецьк, відносно до положень Постанови Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» № 254-VIII від 17.03.2015 року відноситься до тимчасово окупованої території України, а тому на зазначені правовідносини поширюються встановлені особливості провадження у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, передбачені ст. до ст.257-1, 367 п.8 ЦПК України.

Згідно з Переліком населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження ,затверджених Розпорядженням КМ України «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення» від 07 листопада 2014 року №1085-р, в та відповідно до положень Постанови Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» № 254-VIII від 17.03.2015 року м. Макіївка Донецької області відноситься до тимчасово окупованої території України, а тому на зазначені правовідносини поширюються встановлені особливості провадження у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, передбаченіст.257-1 ЦПК України

В суді встановлено, що заявниця має медичне свідоцтво про народження №324 від 22.04.2016 року видане Перинатальним центром міста Макіївка МЗ ДНР з якого вбачається, що вона ІНФОРМАЦІЯ_2 о 03 годині 15 хвилин народила хлопчика вагою 3450,0 гр.

З обмінної карти відомостей пологового відділення лікарні вбачається, що ОСОБА_1 з терміном вагітності 40 тижнів , ІНФОРМАЦІЯ_2 народила дитину за рахунком першу.

Копіями фотокарток ОСОБА_1 в стані вагітності, після пологів, а також новонародженої дитини ( а.с.9,10,11)

В суді також встановлено, що заявниця звернулася до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану по м. Слов'янську реєстраційної служби Слов'янського міськрайонного управління юстиції Донецької області з заявою про здійснення реєстрації народження дитини, що народилась ІНФОРМАЦІЯ_2, однак їй було відмовлено оскільки заявницею для підтвердження факту народження дитини предявлено медичний документ, форма якого не відповідає формі, визначеній наказом Міністерства охорони здоровя України від 08.08.2006 № 545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті», затвердженим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024

Даючи оцінку допустимості таких доказів, як документи, що видані органами та установами на тимчасово окупованій території України, слід керуватись положенням частини другої статті 19 Конституції України, якою передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами

України.

Разом із тим, під час вирішення питання щодо оцінки доказів у справах

про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, необхідно брати до уваги практику Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), яка відповідно до українського законодавства має застосовуватись судами при розгляді справ як джерело права. Так, під час розгляду згаданої категорії справ необхідно враховувати висновки ЄСПЛ у справах проти Туреччини (зокрема, «Loizidou v. Turkey»,

«Cyprus v. Turkey»), а також Молдови та Росії (зокрема, «Mozer v. the Republic

o f Moldova and Russia», «Ila§cu and Others v. Moldova and Russia»), де, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої

Договірної Сторони.

Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними

всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи «намібійський виняток» у справі «Кіпр проти Туреччини», ЄСПЛ, зокрема, зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та

міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать.

З урахуванням вищенаведеного, суд не має підстав ставити під сумнів у сукупності наданих доказів достовірність та правдивість фактів, повідомлених заявником та підтверджених наданими письмовими доказами, стосовно того, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 народила дитину чоловічої статі. Встановлення даного факту для заявника має юридичне значення, оскільки від цього факту безпосередньо породжуються юридичні наслідки, від яких залежить встановлення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, і законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про встановлення факту народження дитини в певний час.

Відповідно до ст. ст. 257-1, 367 п.8.ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню

На підставі викладеного й керуючись ст. ст. 11, 14, 234, 235, 256, 257, 257-1, 259, 367п.8 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт , що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженка міста Макіївка Донецької області , громадянка України, зареєстрована в АДРЕСА_1 , народила ІНФОРМАЦІЯ_2 в місті Макіївка Донецької області Україна дитину чоловічої статі, за рахунком дитина перша.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржене в судову палату по цивільним справам Апеляційного суду Донецької області через Слов'янський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення, а для осіб які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення

Суддя Слов'янського міськрайонного

суду Донецької області Ю.В. Чернишов