У Х В А Л А

Справа № 183/2538/16

№ 2-з/183/49/16

28 квітня 2016 року м.Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі головуючого: судді Парфьонова Д.О., за участю: секретаря судового засідання Соловйової Т.Р., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали заяви Новомосковської місцевої прокуратури Дніпропетровської області про забезпечення позову,

встановив:

в провадження судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області 27 квітня 2016 року надійшов цивільний позов Новомосковської місцевої прокуратури Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Дніпропетровської обласної державної адміністрації до Піщанської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, ОСОБА_1, ОСОБА_2, за участі третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору Державного підприємства «Новомосковське лісове господарство», Управління Держгеокадастру у Новомосковському районі Дніпропетровської області про визнання неправомірним та скасування рішення, державного акту, витребування земельної ділянки з чужого, незаконного володіння, отриманий головуючим суддею 28 квітня 2016 року.

27 квітня 2016 року до надійшла заява Новомосковської місцевої прокуратури Дніпропетровської області про забезпечення позову в цивільній справі, отримана головуючим суддею 28 квітня 2016 року, шляхом накладення арешту на земельну ділянку, загальною площею 0,25 га, з кадастровим номером :03:014:0057, яка розташована за адресою: Дніпропетровська область, Новомосковський район, с. Піщанка, вул. Садова та належить на праві власності ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 25 серпня 2009 року, посвідченого нотаріусом ОСОБА_3 та зареєстрованого в реєстрі за № 2374.

Заява обґрунтована тим, що земельна ділянка, яка є предметом позову у справі на підставі оскаржуваного у позові рішення Піщанської сільської ради від 12 березня 2008 (п.86) передана у власність ОСОБА_1 має статус земель лісового фонду, відноситься до земель 74 та 75 кварталу згідно плану лісонасаджень державною підприємства «Новомосковський лісгосп» і входить до складу земель державної власності. В подальшому, на підставі договору купівлі-продажу ОСОБА_1 25 серпня 2009 року продав зазначену земельну ділянку ОСОБА_2, у звязку з чим останній набув права власності на спірну земельну ділянку. Спірна земельна ділянка вже була перепродана попереднім її власником і подальша зміна її власника унеможливить виконання рішення суду у разі задоволення позову прокурора, оскільки однією з вимог позову є саме зобовязання ОСОБА_2 повернути спірну земельну ділянку. Вжиття заходів забезпечення позову є співрозмірним та адекватним заявленим позовним вимогам і фактичним обставинам спору, дозволить запобігти можливим порушенням прав учасників судового процесу, оскільки ОСОБА_2 є безпосередньо одним з відповідачів у поданому позові та спір стосується незаконного отримання спірної земельної ділянки, в тому числі і зі сторони ОСОБА_2 Питання необхідності накладення арешту на спірну земельну ділянку вже вирішувалось в межах кримінального провадження №0000006 за обвинуваченням ОСОБА_4 у скоєнні злочинів, передбачених ч.1, ч.3ст. 358 КК України, ОСОБА_5 у скоєнні злочинів, передбачених ч.2 ст. 366 КК України. В межах розгляду якої накладено арешт на майно. Водночас, ухвалою Новомосковського міськрайонного суду від 28 грудня 2015 року вищевказане кримінальне провадження закрито на підставі ст. 49 КК України, в звязку із закінченням строків давності, внаслідок чого на час подання заяви у ОСОБА_2 є підстави для зняття арешту з земельної ділянки, загальною площею 0,25 га, з кадастровим номером :03:014:0057, яка розташована: Дніпропетровська область, Новомосковський район, с. Піщанка, вул. Садова і невжиття заходів забезпечення позову унеможливить виконання судового рішення за позовом, призведе до незаконного подальшого відчуження майна.

В поданій заяві також просить відстрочити сплату судового збору за подання заяви про забезпечення позову до ухвалення рішення у справі, мотивуючи клопотання тим, що відповідно до вимог Закону України «Про судовий збір», органи прокуратури за подачу заяви про забезпечення позову мають сплачувати судовий збір на рівні з іншими сторонами судового провадження, а процедура сплати судового збору має проходити шляхом перерахування коштів з рахунків прокуратури області, що займає значний проміжок часу.

Дослідивши матеріали цивільного позову, заяви про забезпечення позову, суд доходить наступних висновків.

Відповідно до ст.ст. 151, 152 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову. Позов забезпечується забороною вчинити певні дії. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді справ про забезпечення позову» забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній (за винятком випадку, передбаченого ч. 4 ст. 151 ЦПК України), якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд з урахуванням доказів, наданих прокурором на підтвердження заявлених вимог, пересвідчився, що між сторонами дійсно виник спір та з урахуванням предмету позову, обставин, покладених в обґрунтування заяви існує реальна загроза утруднення виконання можливого рішення суду у випадку задоволення позову, майно на яке заявник просить накласти захід забезпечення позову та яке є предметом позову, з урахуванням наданого суду Державного акту на право власності на земельну ділянку належить відповідачу-2, вид забезпечення позову відповідає заявленим позовним вимогам. Також судом з'ясовано обсяг позовних вимог, який відповідає заходу забезпечення позову. З поданих доказів не вбачається створення перешкод господарській діяльності іншим юридичним особам або фізичним особам, порушення інтересів інших осіб у випадку забезпечення позову.

Розглядаючи клопотання про розстрочення сплати судового збору, суд виходить з положень ч.4 ст.151 ЦПК України, того, що позов не стосується права інтелектуальної власності та того, що позовну заяву на день звернення із заявою подано суду, а тому підстав для розгляду питання щодо відстрочення судового збору за подання заяви про забезпечення позову, поданого після подання позовної заяви суд не вбачає.

За таких обставин, вбачаються підстави для задоволення заяви частково в частині забезпечення цивільного позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 151, 152, 210 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Заяву Новомосковської місцевої прокуратури Дніпропетровської області про забезпечення позову задовольнити частково.

Накласти арешт на земельну ділянку, загальною площею 0,25 га, з кадастровим номером :03:014:0057, яка розташована за адресою: Дніпропетровська область, Новомосковський район, с. Піщанка, вул. Садова.

В решті заяви відмовити.

Ухвала суду про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Новомосковський міжрайонний суд Дніпропетровської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 5-ти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Д.О. Парфьонов