У Х В А Л А

Іменем України

25 травня 2016 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Леванчук А.О., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2, подану представником ОСОБА_3, на рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 16 березня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 26 квітня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, третя особа - ОСОБА_5, про усунення від права на спадщину,

в с т а н о в и в:

У листопаді 2015 року ОСОБА_2 звернулася до суду із вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік ОСОБА_6 Заповіту на випадок своєї смерті він не залишив. Спадкоємцями першої черги за законом є: позивач - дружина, ОСОБА_4 - донька та ОСОБА_5 - мати. У встановлений законом шестимісячний строк всі спадкоємці звернулися до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Спадкова справа заведена 29 травня 2015 року приватним нотаріусом Салтан В.В.

Вказуючи, що за життя спадкодавця ОСОБА_6 його донька ОСОБА_4 ухилялася від надання допомоги батьку, який був тяжко хворий, перебував у безпорадному стані внаслідок хвороби, позивач просила усунути ОСОБА_4 від права на спадщину за законом після смерті її батька - ОСОБА_6

Рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 16 березня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 26 квітня 2016 року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі заявник порушує питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвали апеляційного суду, мотивуючи свої доводи порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, із ухваленням нового рішення у справі про задоволення позову.

Відповідно до пункту 5 частини 4 статті 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, правильно встановив характер спірних правовідносин сторін у справі та застосував норми матеріального права, які регулюють ці правовідносини, а саме: з урахуванням ст. 1224 ЦК України дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позову, оскільки у справах про усунення від права на спадкування має значення сукупність обставин: ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги при можливості її надання, перебування спадкодавця в безпорадному стані, потреба спадкодавця в допомозі саме цієї особи. Лише при одночасному настанні наведених обставин і доведеності зазначених фактів в їх сукупності спадкоємець може бути усунений від спадкування.

Докази та обставини, на які посилається заявник в касаційній скарзі, були предметом дослідження судами першої і апеляційної інстанцій та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судами були дотримані норми матеріального і процесуального права.

У зв'язку з цим у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

У відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, третя особа - ОСОБА_5, про усунення від права на спадщину, за касаційною скаргою ОСОБА_2, подану представником ОСОБА_3, на рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 16 березня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 26 квітня 2016 року відмовити.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ: А.О. Леванчук