Справа № 457/136/16-ц
провадження №2/457/169/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2016 року м. Трускавець

Трускавецький міський суд Львівської області

у складі: головуючого - судді Марчука В.І.

при секретарі - Словіцькій О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Трускавці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про виселення та встановлення порядку користування квартирою,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про виселення та встановлення порядку користування квартирою.

Позивач уточнивши позовні вимоги, просить суд вселити ОСОБА_1 в належній їй квартирі АДРЕСА_1 та встановити порядок користування квартирою АДРЕСА_1 та виділити в користування згідно поверхневого плану квартири: ОСОБА_1 житлову кімнату №1 площею 12,9 кв.м.; ОСОБА_2 та ОСОБА_3 житлову кімнату №2 площею 16,6 кв.м.; залишити у спільному користуванні всіх співвласників ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 такі приміщення: кухню площею 6,4 кв.м., ванну кімнату площею 2,1 кв.м., вбиральню площею 0,9 кв.м., коридор площею 7,7 кв.м. , 1-шу вбудовану шафу 1,0 кв. м., 2-гу вбудовану шафу - 0,9 м.кв., балкон площею 2,4 кв.м

Позивач свої позивні вимоги мотивує тим що, їй, ОСОБА_1 та відповідачам ОСОБА_2, ОСОБА_3 на праві спільної часткової власності належить квартира АДРЕСА_1. Квартира складається з 2-ох кімнат, кухні, ванної, вбиральні, коридору, вбудованої шафи, лоджії, житловою площею - 29,5 кв.м., загальною площею - 50,9 кв.м. Вищезазначена квартира приватизована. Позивач зазначає, що хоче проживати в даній квартирі, однак відповідачі чинять їй перешкоди.

Враховуючи вищезазначене, позивач була змушена звернутися до суду для відновлення своїх прав у користуванні даною квартирою.

Позивач в судове засідання не з'явилася, та не повідомив причини своєї неявки, однак від представника позивача надійшла заява про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує, не заперечує щодо прийняття рішення при заочному розгляді справи.

Відповідачі в судове засідання повторно не з'явилися і не повідомила причини своєї неявки, хоча їх належним чином було повідомлено про час та місце розгляду справи, а тому за вказаних обставин, суд вирішив слухати справи без їх участі.

Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити виходячи із наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що позивачу ОСОБА_1 та відповідачам ОСОБА_2, ОСОБА_3 на праві спільної часткової власності належить квартира АДРЕСА_1. Квартира складається з 2-ох кімнат, кухні, ванної, вбиральні, коридору, вбудованої шафи, лоджії, житловою площею - 29,5 кв.м., загальною площею - 50,9 кв.м., підтвердження чого є свідоцтво про право власності на квартиру від 30.05.2013 року та технічний паспорт.

Рішенням Трускавецького міського суду від 07.12.2015 року по справі №457/1063/15-ц, встановлено що відповідач ОСОБА_2 не надавав доступу позивачці до спільної квартири, чинив перешкоди та даним рішенням вирішено зобов'язати ОСОБА_2 не чинити ОСОБА_1 перешкод у користуванні квартирою АДРЕСА_1. Дане рішення суду виконане, підтвердженням чого є постанова про закінчення виконавчого провадження ВП №49708759, винесена 30.12.2015 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Трускавецького міського управління юстиції.

Однак, незважаючи на вищезазначене, відповідач в подальшому чинить перешкоди позивачу в користуванні спільною квартирою, а саме встановив нові замки на вхідних дверях, внаслідок чого позивач не може зайти до квартири та безперешкодно проживати у ній.

Згідно ст. 47 Конституції Україникожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб.

Згідно п.2 ст.386 ЦК України - власник який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Відповідно до ст.387 ЦК України - власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Відповідно до ст. 391 ЦК України - власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст.ст. 150,155 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Квартири, що є уприватній власності громадян, не може бути в них вилучено, власника не може бути позбавлено права користування жилим будинком (квартирою), крім випадків, установлених законодавством.

Беручи до уваги, що захід захисту порушених прав позивача, як усунення перешкод в користуванні спільною квартирою не дав належного результату, суд приходить до висновку, що позов в частині вселення ОСОБА_1 в належну їй на праві спільної часткової власності квартиру АДРЕСА_1 є підставним та підлягає до задоволення.

За змістом п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 4 жовтня 1991 року N7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» якщо виділ частки будинку в натурі неможливий, суд вправі за заявленим про це позовом встановити порядок користування відособленими приміщеннями (квартирами, кімнатами) такого будинку. У цьому разі окремі підсобні приміщення (кухня, коридор тощо) можуть бути залишені в загальному користуванні учасників спільної часткової власності. Порядок користування жилим будинком може бути встановлено також і між учасниками спільної сумісної власності.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п.14 постанови «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» від 22 грудня 1995 року № 20, квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення із самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири, або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщенням квартири, якщо про це заявлено позов.

Згідно з висновком Верховного Суду України у постанові від 3 квітня 2013 р. у справі N 6-12цс13 норма ст. 358 ЦК України регулює саме порядок здійснення права часткової власності, тобто порядок користування спільною частковою власністю без її поділу в натурі, наслідком якого є припинення права спільної часткової власності. Установлення співвласниками порядку користування будинком з виділенням конкретних приміщень у натурі не припиняє право спільної часткової власності, тому що такі частини не перетворюються на об'єкт самостійної власності кожного з них.

Враховуючи, що спірна квартира складається з двох кімнат, з урахуванням розміру житлової та загальної площі квартири та з урахуванням того, що сторони володіють даною квартирою на праві спільної часткової власності в рівних частках, суд вважає за можливе визначити порядок користування спірною квартирою наступним чином: позивачу ОСОБА_1 виділити в користування житлову кімнату №1 площею 12,9 кв.м., в користування відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3 виділити житлову кімнату №2 площею 16,6 кв.м. З метою забезпечення житлових умов всіх співвласників, вважаю за необхідне та справедливе залишити у спільному користуванні всіх співвласників ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 такі приміщення: кухню площею 6,4 кв.м., ванну кімнату площею 2,1 кв.м., вбиральню площею 0,9 кв.м., коридор площею 7,7 кв.м. , 1-шу вбудовану шафу 1,0 кв. м., 2-гу вбудовану шафу - 0,9 м.кв., балкон площею 2,4 кв.м. Такий порядок користування не порушить житлових умов відповідачів та буде відповідати фактичному користуванню спірною квартирою.

Оцінюючи зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов є підставним та підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 10,11,60,179,212-215,224-226 ЦПК України, ст.ст. 386,387,391ЦК України, суд,

в и р і ш и в:

Позов задоволити.

Вселити ОСОБА_1 в належну їй на праві спільної часткової власності квартиру АДРЕСА_1

Встановити порядок користування квартирою АДРЕСА_1 та виділити в користування згідно поверхневого плану квартири:

-ОСОБА_1 житлову кімнату №1 площею 12,9 кв.м.;

-ОСОБА_2 та ОСОБА_3 житлову кімнату №2 площею 16,6 кв.м.;

-залишити у спільному користуванні всіх співвласників ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 такі приміщення: кухню площею 6,4 кв.м., ванну кімнату площею 2,1 кв.м., вбиральню площею 0,9 кв.м., коридор площею 7,7 кв.м. , 1-шу вбудовану шафу 1,0 кв. м., 2-гу вбудовану шафу - 0,9 м.кв., балкон площею 2,4 кв.м.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з моменту його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: В. І. Марчук