Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.03.2016 Справа №607/1512/16-ц

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі головуючого судді Дзюбича В.Л., з участю секретарів судового засідання Субчук Г.Я., Грабської Ю.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,-

Встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення 267214.92 гривень боргу за договором грошової позики від 01.03.2013 року, з яких: 259411.80 гривень, що еквівалентно 10000 гривень - основного боргу та 7803.12 гривень - 3% річних.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 01.03.2013 року вона позичила відповідачу ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 80000 гривень, що еквівалентно 10 000 доларів США, які останній зобов»язувалася повернути до 01.03.2015 р. У зазначений строк відповідач зобов»язання за договором позики не виконав, боргу не повернув і на неодноразові звернення з приводу його погашення не реагує. Тому, позивач просить стягнути з відповідача суму боргу за договорами грошової позики та три відсотки річних у зв»язку із неналежним виконанням грошового зобов»язання.

Позивач та її представник позовні вимоги підтримали з мотивів викладених в позовній заяві та просять позов задовольнити.

Відповідач позову не визнав.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив наступні обставини справи.

Відповідно до розписки від 01.03.2013 р. відповідач отримав від позивача грошові кошти в сумі 80000 гривень, що еквівалентно 10 000 доларів США, які останній зобов»язувалася повернути до 01.03.2015 р.

Відповідно довідки НБУ від 11.02.2016 року №61-0057/12316, офіційний курс гривні до долара США, встановлений НБУ станом на 11.02.2016 року : 100 доларів США - еквівалентно 2594.1180 гривень.

Відповідно до вимог ст.1046 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), за договором позики одна сторона передає у власність другій стороні грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов"язується повернути позичкодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Відповідно до ч.2 ст.1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Згідно ст.1049 ЦК України, позичальник зобов"язується повернути позичкодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Судом встановлено, що зобов»язань вз»ятих на себе згідно вище зазначеного договору позики відповідач не виконала, грошові кошти в сумі 80000 гривень, що еквівалентно 10 000 доларів США за договором позики від 01.03.2013 р. позивачу не повернув .

Зобов"язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог-відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться ( ст.526 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З огляду на вище наведене та зважаючи на факт прострочення відповідачем грошового зобов»язання суд погоджується із здійсненим позивачем розрахунком 3% річних в сумі 7803.12 грн. за прострочення повернення коштів і вважає їх обґрунтованими.

Враховуючи викладені обставини, беручи до уваги наявність розписки, якою стверджується про отримання відповідачем позики від позивача у сумі 80000 гривень, що еквівалентно 10000 доларів США, а також зважаючи на те, що відповідачем повернуто позивачу частину суми боргу в розмірі 2677 гривень, тому суд приходить до висновку про порушення прав позивача відповідачем, які підлягають захисту, а позов до часткового задоволення шляхом стягнення із відповідача на користь позивача суми боргу за договором грошової позики від 01.03.2013 р. в розмірі 264537,92 гривень. (розрахунок: 259411.80 грн. (сума боргу за договором позики) - 2677 гривень (сплачена позивачем сума боргу) + 7803.12 гривень (3% річних за прострочення виконання грошового зобов»язання) = 264537.92 гривень)

Відповідно до ст.88 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), суд вважає, що з відповідача в користь позивача слід стягнути 2659,09 гривень сплаченого останнім судового збору.

Керуючись ст. ст.4, 10, 60, 212, 224-226, 228, 232, 233 Цивільного процесуального кодексу України, ст.526, ч.1 ст.612, ст.1046, ч.2 ст.1047, ч.1 ст.1048 Цивільного кодексу України, ст.88 ЦПК України, суд ,-

Вирішив :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_2 (проживає за адресом: АДРЕСА_1, зареєстрований за адресом: АДРЕСА_2, ідентифікаційний код: НОМЕР_1) в користь ОСОБА_1 (проживає за адресом: АДРЕСА_3, ідентифікаційний код НОМЕР_2) 264537,92 гривень боргу за договором позики.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути із ОСОБА_2 (проживає за адресом: АДРЕСА_1, зареєстрований за адресом: АДРЕСА_2, ідентифікаційний код: НОМЕР_1) в користь ОСОБА_1 (проживає за адресом: АДРЕСА_3, ідентифікаційний код НОМЕР_2) 2659,09 гривень сплаченого позивачем судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий - суддя Дзюбич В.Л.