Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/3113/16-ц
Провадження № 2/711/1154/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2016 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі :

головуючого - судді Степаненко О.М.,

за участю секретаря - Дядюші К.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Енергобанк», третя особа Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ «Енергобанк» Брайко Станіслава Анатолійовича про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ПАТ «Енергобанк», третя особа Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ «Енергобанк» Брайко С.А про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

Позовні вимоги мотивує тим, що 16.03.1999 її було прийнято на посаду головного бухгалтера Черкаської філії АБ «Енергобанк», що підтверджується відповідним записом в трудовій книжці.

01.02.2006 на підставі наказу № 8-п від 31.01.2006 її було переведено на посаду заступника директора.

21.03.2011 відповідно до наказу № 110-п від 18.03.2011 її було переведено на посаду заступника директора Черкаської регіональної дирекції ПАТ «Енеробанк», а 23.07.2014 - на посаду директора Централізованого офісу в м. Черкаси.

В зв'язку з запровадженням в ПАТ «Енергобанк» тимчасової адміністрації 27.04.2015 , на підставі наказу № 283-о від 23.04.2015, її було звільнено з ПАТ «Енергобанк», у зв'язку зі скороченням штату працівників, згідно з п. 1 ст. 40 КЗпП України.

Відповідно до ч. 1 ст. 47 КЗпП України відповідач в день її звільнення повинен був виплатити їй вихідну допомогу у розмірі середньомісячного заробітку та компенсацію за невикористану частину щорічної відпустки за період роботи з 16.03.2013 по 27.04.2015, а всього на суму 24242,23 грн.

Але, всупереч вимогам ч. 1 ст. 47 КЗпП України, лише 05.05.2015 їй через касу відділення № 1 ПАТ «Енергобанк» у м. Черкаси було виплачено частину заробітної плати за квітень 2015 року в розмірі 4213,53 грн.

Остаточний розрахунок по виплаті заробітної плати та розрахункових коштів при звільненні було проведено лише 29.12.2015 після зарахування залишку невиплачених коштів при звільненні на її рахунок, відкритий в ПАТ «Укрсоцбанк».

На підставі ст. 117 КЗпП України просить суд постановити рішення, яким стягнути з ПАТ «Енергобанк» на її користь середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні по день фактичного розрахунку в сумі 82438,20 грн. без відрахувань податків та обов'язкових платежів.

Представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_5 в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій справу просив розглянути в його відсутності.

Представник відповідача Публічного акціонерного товариства «Енергобанк в судове засідання не з'явився, надіслав до суду клопотання про розгляд справи без його участі та заперечення на позов, в якому проти задоволення позову заперечував, посилаючись на те, що на підставі постанови Правління НБУ від 12 лютого 2015 року № 96 «Про віднесення ПАТ «Енергобанк» до категорії неплатоспроможних», керуючись п. 2 ч. 5 ст. 12 та ст. 34 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», а також на підставі рішення Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 29 від 12 лютого 2015 року «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Енергобанк» виконавча дирекція Фонду гарантування вкладів фізичних осіб вирішила розпочати з 13 лютого 2015 року процедуру виведення ПАТ «Енергобанк» з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації. Тимчасову адміністрацію було запроваджено строком на три місяці з 13 лютого по 12 травня 2015 року.

Рішенням Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 30 квітня 2015 року № 93 було продовжено здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Енергобанк» по 11 червня 2015 року, а рішенням Фонду від 12 червня 2015 року № 115 було запроваджено процедуру ліквідації ПАТ «Енергобанк» з 12 червня 2015 року.

Закон України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є спеціальним законом, який має пріоритет перед іншими нормативно-правовими актами під час здійснення тимчасової адміністрації в банку, а тому задоволення вимог кредиторів банку, в якому запроваджено тимчасову адміністрацію, може бути здійснено виключно у процедурі ліквідації банку та в порядку черговості, визначеної ст. 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Заборгованість по заробітній платі та інших розрахункових платежах у загальній сумі 20028,70 грн. 33 коп. була виплачена ОСОБА_1 29 грудня 2015 року після затвердження реєстру акцептованих вимог кредиторів в порядку черговості, передбаченої Законом.

До того часу ПАТ «Енергобанк» не мало достатніх фінансових можливостей для здійснення розрахунків із звільненими працівниками банку, зокрема із ОСОБА_1, а тому в діях відповідача відсутня вина, як один із обов'язкових елементів складу правопорушення, яка є необхідною умовою для застосування наслідків, передбачених ч. 1 ст.117 КЗпП України.

Представник третьої особи Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ «Енергобанк» Брайко С.А. в судове засідання не з'явився, про причину не явки суду не повідомив, був належним чином повідомлений про день та час розгляду справи рекомендованим листом.

Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до записів в трудовій книжці позивача ОСОБА_1 16.03.1999 останню було прийнято на посаду головного бухгалтера Черкаської філії АБ «Енергобанк». 01.02.2006 на підставі наказу № 8-п від 31.01.2006 позивача було переведено на посаду заступника директора. 21.03.2011 відповідно до наказу № 110-п від 18.03.2011 ОСОБА_1 було переведено на посаду заступника директора Черкаської регіональної дирекції ПАТ «Енеробанк», а 23.07.2014 - на посаду директора Централізованого офісу в м. Черкаси.

Відповідно до відомостей, які містяться в розрахунковому листі за квітень 2015 року вбачається, що при звільненні позивача ОСОБА_1 відповідач повинен був сплатити останній заробітню плату за квітень 2015 року та розрахункові кошти при звільненні 27.04.2015 у розмірі 24242,23 грн.

Через касу Відділення № 1 ПАТ «Енергобанк» у м. Черкаси позивачу було виплачено частину заробітної плати за квітень 2015 року в розмірі 4213,53 грн., що підтверджується видатковим касовим ордером № 1021227 від 16.04.2015.

Остаточний розрахунок з позивачем було проведено 29.12.2015 шляхом перерахунку коштів в сумі 20028,70 грн. на картковий рахунок позивача № 6940 відкритий в ПАТ «Укрсоцбанк».

Частина 1 ст. 47 КЗпП України передбачає, що власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення; якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок; про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Згідно з положеннями ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку; при наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника; якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.

У постанові Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці»зазначається, що встановивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв'язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, суд на підставі ст. 117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини; cама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності.

Враховуючи наведені положення законодавства та встановлені обставини, суд приходить до висновку, що трудові права позивача щодо отримання всіх сум, що належать йому від підприємства в день звільнення, було порушено відповідачем.

Розрахунок середнього заробітку за час затримки розрахунку здійснюється судом відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100.

У відповідності до абзацу 1 п. 8 Порядку, нарахування виплат, що обчислюється із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, проводиться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Отже, враховуючи положення вищезазначеного порядку, розмір середньоденної заробітної плати позивача без відрахування податків та обов'язкових зборів становить 487,80 грн. (20000 грн. / розмір заробітної плати за два місяці/ : 41 /загальна кількість робочих днів за лютий та березень 2015 року (за виключенням 9 березня, який був неробочим днем).

Відповідно до довідки ПАТ «Енергобанк» про середню заробітну плату від 27.04.2015 вих. № 1328/15.3 розмір нарахованої позивачу заробітної плати за один місяць становив 10000 грн.

Отже, враховуючи вищевикладене, розмір середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні по день фактичного розрахунку, який підлягає до виплати, становить: 487,80 грн. х 169 дні (кількість робочих днів за період починаючи з 27.04.2015 до 29.12.2015) = 82438,20 грн. без відрахування податків.

В правовій позиції Верховного Суду України, викладеній в постанові від 2 липня 2014 року по справі №6-76цс14, зазначається, що порушення процедури про банкрутство роботодавця не може свідчити про відсутність вини роботодавця в невиплаті працівникові належних коштів і не є підставою для звільнення роботодавця від обов'язку сплатити середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні.

Доводи відповідача про те, що відповідно до Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» задоволення вимог кредиторів банку, в якому запроваджено тимчасову адміністрацію, може бути здійснено виключно у процедурі ліквідації банку та в порядку черговості, визначеної ст. 52 цього Закону є непереконливими, оскільки згідно ст. 36 цього Закону обмеження щодо здійснення задоволення вимог кредиторів під час тимчасової адміністрації не поширюється на зобов'язання банку щодо виплати заробітної плати працівників банку.

Відсутність фінансових можливостей у відповідача для здійснення розрахунків із звільненими працівниками не свідчить про відсутність вини та не виключає відповідальності роботодавця.

У зв'язку з цим, суд приходить до висновку про задоволення позову.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, згідно п. 1 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір, з відповідача, відповідно до ст. 88 ЦПК України, слід стягнути на користь держави 1378 грн. судового збору

На підставі наведеного, ст.ст. 47,116 117 КЗпП України керуючись ст.ст. 10, 14, 212, 213, 223, 294, 295, ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Енергобанк», третя особа Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ «Енергобанк» Брайко Станіслава Анатолійовича про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні - задовольнити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Енергобанк» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні з 27 квітня 2015 року по 29 грудня 2015 року в сумі 82438,20 грн. без відрахувань податків та обов'язкових платежів.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Енергобанк» на користь держави 1378 грн. судового збору.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Черкаської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Головуючий: О. М. Степаненко