н/п 2/490/2186/2016
УХВАЛА

15 листопада 2016р.

Центральний районний суд м.Миколаєва

у складі головуючого судді Мамаєвої О.В.,

із секретарем Баришніковою І.М.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Миколаєва клопотання представника позивача про призначення по справі будівельно-технічної експертизи по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Адміністрації Центрального району Миколаївської міської ради про визнання незаконними та скасування рішень, знесення самовільного будівництва, треті особи ОСОБА_4, ОСОБА_5,

ВСТАНОВИВ:

16 травня 2016 року позивач звернулася до суду із позовом до Адміністрації Центрального району Миколаївської міської ради та просила суд визнати незаконними та скасувати рішення № 788 виконавчого комітету Центральної районної ради народних депутатів від 17.09.1976 року «Про оформлення житлового будинку по вулиці Н.Одеській 50», рішення № 825 виконавчого комітету Центральної районної ради народних депутатів від 01.10.1976 року «Про затвердження акту приймання будинків громадянами ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10Н.» в частині затвердження акту приймання будинку № 50 по вулиці Н.Одеській, який належить ОСОБА_11 та відновити становище, яке існувало до видання вищевказаних рішень виконавчого комітету Центральної районної ради народних депутатів, шляхом знесення житлового будинку літ.В-1 із сінями в-1 по вулиці Н.Одеській в м.Миколаєві.

В обґрунтування своїх вимог позивач вказала, що вищевказані рішення є незаконними та порушують її права як власниці. Відповідно до чинного на час видання вказаних рішень ЦК УРСР 1963 року, виконавчий комітет Центральної районної ради народних депутатів своїм рішенням мав зобовязати ОСОБА_12 знести житловий будинок літ.В-1 із сінями в-1 по вул.Н.Одеській 50 в м.Миколаєві або вилучити зазначений будинок та зарахувати до Фонду Центральної районної ради народних депутатів. Проте, порушуючи приписи ст.105 ЦК УРСР, виконавчий комітет Центральної районної ради народних депутатів оформив ці самовільно збудовані споруди. Крім того, п.5 рішення виконкому Миколаївської міської ради депутатів трудящих № 111 від 23.01.1962 року питання щодо надання дозволів на прибудови жилих будівель, переобладнання належних у жилі розглядаються виконкомом міської Ради депутатів трудящих за матеріалами, наданими інспекцією по індивідуальному будівництву та відділом міського комунального господарства. Отже, рішення від 17.09.1976 року № 788 та рішення від 01.10.1976 року № 825 прийняті виконавчим комітетом Центральної районної ради народних депутатів із перевищенням своїх повноважень, оскільки жилий будинок В-1 було переобладнано із нежилого сараю у жилий будинок та перебудовано сіни в-1.

Також, рішенням від 17.09.1976 року № 788 оформити житловий будинок В-1, сіни в-1 по вул. Н.Одеській 50 в м.Миколаєві, дозволено ОСОБА_10 та акт приймання будинку затверджено останній, хоча на час винесення оспорюваного рішення співвласниками зазначеного домоволодіння були ОСОБА_12 та ОСОБА_13. Не дотримавшись норм діючого на той час законодавства, ОСОБА_12 не отримала згоди співвласників на самочинну забудову спільного майна та подальше його оформлення, а виконавчий комітет Центральної районної ради народних депутатів, вирішуючи питання щодо оформлення самочинного збудованого житлового будинку літ.В-1 із сінями в-1, не перевірив чи була дана згода співвласників, чи вирішувалось це питання в судовому порядку.

Виходячи з вищевикладеного, зведенні самочинні споруди, а саме житловий будинок В-1, сіни в-1 по вул. Н.Одеській 50 в м.Миколаєві, узаконенні оскаржуваними рішеннями з порушенням норм матеріального права, також вони збудовані з порушенням будівельних норм і правил, чим порушують права позивача на безпечне володіння майном, це позбавляє позивача належним чином здійснювати свої права власника. Тому, позивач просила суд позовні вимоги задовольнити.

У судовому засіданні 15.11.2016 року представник позивача заявила клопотання про призначення по справі будівельно-технічної експертизи, оскільки перебудова житлового будинку В-1 з сінями літ. в-1 за адресою: м.Миколаїв вул.Н.Одеська, 50 здійснена самовільно, та просить з'ясувати наступні питання: чи відповідає вказаний житловий будинок будівельним нормам і правилам, якщо не відповідає. то в чому полягають невідповідності.

Представник відповідача заперечує проти призначення експертизи.

Суд, вислухавши сторони, вважає, що клопотання задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч.1 ст. 143 ЦПК України, експертиза може бути призначена для з'ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо.

Згідно ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до вимог цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Тобто, судова експертиза призначається для з'ясування обставин, що мають значення для справи.

Предметом розгляду даної справи є правомірність рішень виконавчого комітету Центральної районної ради народних депутатів від 17.09.1976 року № 788 та від 01.10.1976 року № 825.

Однак, ті обставини, для з'ясування яких представник позивача заявила клопотання про призначення експертизи, не відповідають заявленим позивачем предмету та підставам позову, тобто, вони не мають значення для розгляду даної справи.

Керуючись ст. ст.143, 144, 150, 209-210, 218 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання представника позивача про призначення будівельно-технічної експертизи, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Мамаєва О.В.