АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження №22-ц/790/3487/16 Головуючий 1 інстанції -
Справа №640/173/16 -ц Ніколаєнко І.В.
Категорія : договірні Доповідач -Гальянова І.Г.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2016 року судова колегія судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого, судді: Гальянової І.Г.,

суддів: Колтунової А.І.,

Міненкової Н.О.,

за участю секретаря: Кравченко О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на заочне рішення Київського районного суду м. Харкова від 16 березня 2016 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» в особі уповноваженого особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Форум» ОСОБА_4 ,до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИЛА :

06 січня 2016 року позивач звернувсь до суду з позовом в якому просив стягнути з відповідача на користь ПАТ «Банк Форум » заборгованість за кредитним договором № 3-0065/12/37-KLCC від 07.11.2012 року в сумі 45659, 30 грн. та судові витрати у справі.

Вказані вимоги обгрнутовував тим, на підставі укладеного між ПАТ « Банк Форум» ( далі Банк) та відповідачем зазначеного договору, Банком відкрито відповідачу відновлювану кредитну лінію для споживчих потреб з максимальним кредитним лімітом в сумі 20 000, 00 грн., та за умовами п.2.5 якого, пільгова процентна ставка встановлювалась у 0,01 % та розмір процентної ставки за користування кредитом 36% річних з максимальним щомісячним платежем 7% від суми фактичної заборгованості, але не менше 50 ,00 грн.

Позивач зазначає, що 06.11.2013 року між Банком та відповідачем було укладено додаткову угоду відповідно до умов якої було змінено строк дії ліміту кредитування на 05.11.2014 року. Як на підставу вказаних вимог позивач зазначає на невиконання відповідачем умов зазначеного кредитного договору, внаслідок чого станом на 17.12.2014 року відповідач має заборгованість в розмірі 18910, 33 грн. за кредитом, 12650,00 грн. -за процентами та 14098,97 грн. пені.

Заочним рішенням Київського районного суду м. Харкова від 16 березня 2016 року вказані позовні вимоги позивача задоволені в повному обсязі. Суд стягнув з відповідача на користь ПАТ «Банк Форум» заборгованість за вказаним кредитним договором в сумі 45659, 30 грн. та витрати по сплаті судового збору в сумі 1218,00 грн..

Ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 08 квітня 2016 року відповідачу було відмовлено в задоволенні заяви про перегляд зазначеного заочного рішення суду.

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати вказане заочне рішення та ухвалити нове рішення, яким відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог щодо стягнення простроченої заборгованості за процентами в сумі 12650,00 грн. та пені в сумі 14098.97 грн., посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Відповідач зазначає, що позивач не надав розрахунку заборгованості за процентами та не вказав термін,за яким ця сума нараховується банком, а суд це питання не досліджував. Відповідач також вважає розрахунок заборгованості за процентами недоцільним , оскільки починаючи з 18 червня 2014 року ПАТ «Банк Форум» вже знаходився на стадії ліквідації, у зв'язку з чим нарахування процентів з цієї дати до 17 грудня 2015 року потребує доведення. З цих же підстав відповідач вважає недоцільним нарахування позивачем пені за вказаний період часу. Також зазначає на пропуск позивачем встановленого ст. 258 ЦК України спеціального строку позовної давності , оскільки перше повідомлення ПАТ «Банк Форум» було датовано 09 квітня 2015 року , а сплату коштів на рахунок погашення кредиту він припинив задовго до цього повідомлення приблизно за 1, 5 року.

Також зазначає на необґрунтований розгляд судом справи за його відсутності , у зв'язку з чим він був позбавлений можливості надати пояснення і заперечення.

Заслухавши доповідь судді, пояснення відповідача та представника позивача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, судова колегія приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно до вимог ч.1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку, апеляційний суд перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Задовольняючи вказані позовні вимоги позивача, суд першої інстанції виходив з їх доведеності та обґрунтованості.

При цьому, судом першої інстанції встановлено , підтверджено наявними у справі доказами та відповідачем не заперечується , що 07.11.2012 року між Банком та відповідачем було укладено кредитний договір № 3-0065/12/37-KLCC за умовами якого відповідач отримав кредитну картку з лімітом кредитування 20000.00 грн. до 06 листопада 2013 року включно з процентною ставкою 36% річних зі сплатою мінімального щомісячного платежу 7% від суми фактичної заборгованості за кредитними коштами, але не менше ніж 50,00 грн. річних

Відповідно до пункту 7.3. умов договору , він набуває чинності з моменту його підписання Сторонами і діє до повного виконання сторонами своїх зобов'язань .

В пункті 4.1. умов договору встановлено,що за несвоєчасне повне чи часткове повернення кредитних коштів та за несвоєчасну повну чи часткову сплату процентів, позичальник сплачує неустойку(штраф, пеню) у розмірі, зазначеному в тарифах ПК ( а.с.11-14).

Відповідно до укладеною між Банком та відповідачем додаткової угоди від 06.11.2014 року строк дії ліміту кредитування сторони продовжили до 05.11.2014 року ( а.с.15).

Як свідчить наданий позивачем розрахунок заборгованості, відповідач вніс останній платіж на погашення кредитних коштів 04.03.2014 року та має прострочену заборгованість за кредитом станом на 16.12.2015 року в сумі 18910, 33 грн., за відсотками 12650,00грн. . Позивачем також нарахована відповідачу пеня з 18.12.2014 року по 17.12.2015 року за несвоєчасне погашення тіла кредиту та відсотків в загальному розмірі 14098,97 грн. виходячи з подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період такого прострочення відповідачем ( а.с.5-9).

Вказаний розрахунок також свідчить про те, що пеня позивачем нарахована з 18.12.2014 року, а в суд з зазначеним позовом позивач звернувсь 06 січня 2016 року , тобто на 29 днів за межами встановленого п.1 ч.1 ст. 258 ЦК України строку позовної давності.

Матеріали справи також свідчать про те, що при розгляді справи судом першої інстанції відповідач не звертався до суду з заявою про застосування до вимог позивача строку позовної давності та за його заявами,суд відкладав розгляд справи 09.02.2016 року та 25.02.2016 року ( а.с. 34-36, 41, 44-46, 49). При цьому, відповідач був належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи , про що свідчать поштові повідомлення про вручення йому судових повісток( а.с. 33, 43).

Відповідач також був належним чином повідомленим про розгляд судом справи 10.03.2016 року , про що свідчить поштове повідомлення про вручення йому судової повістки ( а.с.51), однак в судове засідання не з»явився, подавши до суду заяву про відкладення розгляду справи з метою надання можливості вирішення спору в добровільному порядку ( а.с.52-54).

Судом першої інстанції також встановлено та підтверджено наявними у справі доказами , що рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 16.04.2014 року № 49 розпочато ліквідацію Банку та призначено уповноваженою особою Фонду на його ліквідацію Соловйову Н.А. , а рішеннями від 19.01.2015 року № 10 та від 28.05.2015 року № 106, уповноваженою особою Фонду призначено ОСОБА_4 та її повноваження продовжені до 16.06.2016 року ( а.с.20-23).

За змістом ч. 3 ст. 37 та ч. 6 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» на виконання своїх повноважень уповноважена особа Фонду діє без довіреності від імені банку, має право підпису будь-яких договорів (правочинів), інших документів від імені банку, вживає передбачені законодавством заходи щодо стягнення простроченої заборгованостіпозичальників та інших боржників банку. Уповноважена особа Фонду з дня свого призначення виконує повноваження органів управління банку, приймає до свого відання майно (кошти) банку, вживає заходів щодо забезпечення його збереження, формує ліквідаційну масу та виконує функції з управління та реалізації майна банку, у встановленому законодавством порядку вживає заходів до повернення дебіторської заборгованості банку, заборгованості позичальників перед банком та пошуку, виявлення, повернення (витребування) майна банку, що перебуває у третіх осіб (п. п. 1, 2, 5 ч. 1 ст. 48 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»). Уповноважена особа Фонду діє від імені Фонду відповідно до цього Закону і нормативно-правових актів Фонду (частина 1 статті 37 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»).

Відповідно до ч.3 статті 37 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» уповноважена особа Фонду діє від імені банку в межах повноважень Фонду. Уповноважена особа Фонду має право: 1) призначати на посаду, звільняти з посади чи переводити на іншу посаду будь-кого з керівників чи працівників банку, переглядати їхні службові обов'язки, змінювати розмір оплати праці з додержанням вимог законодавства про працю; 2) здійснювати інші повноваження, встановлені цим Законом, та делеговані їй Фондом.

Відповідно до ч.4 статті 37 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» на виконання своїх повноважень уповноважена особа Фонду діє без довіреності від імені банку, має право підпису будь-яких договорів (правочинів), інших документів від імені банку; видає накази та розпорядження, дає доручення, обов'язкові до виконання працівниками банку; звітує за результатами здійснення тимчасової адміністрації банку перед виконавчою дирекцією Фонду.

Згідно з положеннями статті 50 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», з дня початку процедури ліквідації банку Фонд приступає до інвентаризації та оцінки майна банку з метою формування ліквідаційної маси банку. До ліквідаційної маси банку включається будь-яке нерухоме та рухоме майно, майнові права та інші активи банку.

Згідно до вимог частин 1 та 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа ( кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовується положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

В статі 526 ЦК України встановлено , що зобов'язання виконуються належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов»язанння припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.

Згідно до вимог ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язанння настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Статтями 1 та 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошового зобов'язання» платники грошових коштів сплачують пеню в розмірі ,що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період,за який сплачується пеня.

Вказані вище обставини справи та вимоги норм матеріального права свідчать про наявність у позивача, який діє в інтересах Банку права на стягнення з відповідача заборгованості за вказаним кредитним договором та нарахованих процентів та пені , оскільки зобов'язання відповідача по поверненню кредиту та відсотків перед Банком у відповідача не припинились та такі зобов'язання ним порушуються.

В правовій позиції , яка висловлена Верховним Судом України 11.02.2015 року у справі за № 6-246цс14, зазначено ,що за змістом частини третьої статті 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Рішення по суті спору ухвалюється судом першої інстанції, а на стадії апеляційного провадження здійснюється лише перевірка законності й обґрунтованості рішення суду (стаття 303 ЦПК України), тому заява про застосування позовної давності може бути розглянута, якщо вона подана під час розгляду справи в суді першої інстанції.

Апеляційним судом на стадії апеляційного провадження правомірно та у межах наданих повноважень застосовується позовна давність за заявою, зробленою стороною у спорі під час розгляду справи в суді першої інстанції, до ухвалення рішення по суті спору.

Вказані вище обставини справи та вимоги зазначених норм матеріального права свідчать про обгрунтований висновок суду першої інстанції щодо стягнення з відповідача на користь позивача зазначеної вище заборгованості за тілом кредиту, процентів та пені , а також свідчать про відсутність підстав для застосування до вимог позивача щодо стягнення пені за період з 17.12.2014 року по 05.01.2015 року строку позовної давності на стадії апеляційного розгляду справи.

Вказані обставини справи та вимоги норм матеріального права також свідчать про безпідставність викладених відповідачем в апеляційній скарзі доводів, які висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для скасування чи зміни ухваленого у справі рішення.

З огляду на наведене , судова колегія приходить до висновку про залишення рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст.303, 308, 315, 317, 319, 218, 209 ЦПК України, судова колегія,-

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Заочне рішення Київського районного суду м. Харкова від 16 березня 2016 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий, суддя: І.Г. Гальянова

Судді : А.І. Колтунова

Н.О. Міненкова