Справа № 715/338/16-ц
Провадження № 2/715/235/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2016 року Глибоцький районний суд Чернівецької області

в складі: головуючого судді Цуренка В.А.

секретар судового засідання Оршевська С.М.

за участю позивачки ОСОБА_1

представників позивачки ОСОБА_2, ОСОБА_3

відповідачів ОСОБА_4, ОСОБА_5

представника відповідачів ОСОБА_6

представника третьої особи Лотоцької Т.М.

розглянувши у відкритому судовому засiданнi в смт. Глибока в залі суду справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа Глибоцький районний сектор ДМС України про усунення перешкод у здійсненні права власності шляхом позбавлення осіб права користування житловим приміщенням та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1, третя особа орган опіки та піклування Глибоцька районна державна адміністрація Чернівецької області про зобов'язання не вчиняти дій та встановлення безстрокового житлового сервітуту відносно частини житлового будинку,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду із вказаним позовом. В обґрунтування своїх позовних вимог посилалися на те, що їй належить на праві приватної власності житловий будинок, який розташований в АДРЕСА_1. Вказане нерухоме майно розташоване на належній їй на праві власності земельній ділянці. У вказаному господарстві проживають відповідачі: ОСОБА_10 (зареєстрована та проживає), ОСОБА_5 - проживає без реєстрації. З 2012 року відповідачка ОСОБА_4 перестала бути членом сім'ї позивачки - власника будинку, оскільки Рішенням Глибоцького районного суду Чернівецької області шлюб, між сином позивачки ОСОБА_2 та відповідачкою ОСОБА_4 був розірваний. Після розірвання шлюбу між ОСОБА_2 та відповідачкою ОСОБА_4, остання почала зловживати своїм положенням колишньої невістки, зневажливо ставитись до неї, грубити та обзивати, перестала доглядати та допомагати позивачці по господарству. Після того, як син позивачки перейшов жити до своєї громадянської дружини в її житловий будинок, життя позивачки взагалі стало нестерпним, оскільки негативне ставлення до неї відповідачки перетворилось на жорстоке поводження, зокрема, після обмеження рухливості позивачки у зв'язку з хворобою.

11 березня 2016 року представник позивачки ОСОБА_1 - ОСОБА_3 подав до суду заяву про уточнення позовних вимог, в якій просив усунути перешкоди у здійсненні ОСОБА_1 права власності (володіння, користування, розпорядження) належним їй житловим будинком, господарськими будівлями і спорудами, які розташовані по АДРЕСА_1 шляхом позбавлення ОСОБА_10 та ОСОБА_5, права користування житловим приміщенням - будинком, який розташований за адресою: АДРЕСА_1. На даний час позивачка змушена була перейти з свого будинку в будинок цивільної дружини свого сина, оскільки самостійно себе доглядати не має змоги та потребує сторонньої допомоги. Відповідачка ОСОБА_4 без згоди позивачки привела в спірний будинок свою матір, яка на даний час проживає і користується вказаним майном без згоди та дозволу позивачки.

23 березня 2016 року ОСОБА_4 подала до суду зустрічний позов до ОСОБА_1, третя особа на стороні позивача: орган опіки та піклування Глибоцької районної державної адміністрації Чернівецької області про зобов'язання не чинити перешкоди в користуванні житловим будинком з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, встановлення безстрокового особистого житлового сервітуту відносно частини житлового будинку. В даному позові посилалася на те, що в провадженні суду перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про усунення перешкод у здійсненні права власності шляхом позбавлення права користування житловим приміщенням. В якій зазначає, що позовні вимоги не визнає у повному обсязі та з метою захисту конституційного права на житло (сервітутного права) як свого, так і неповнолітніх дітей, які перебувають на її повному матеріальному утриманні і вихованні та проживають разом з нею у спірному житловому будинку, звертається до суду із зустрічним позовом. В період з серпня 1997 року по червень 2011 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі із сином позивачки ОСОБА_2. На підставі рішення Глибоцького районного суду Чернівецької області у цивільній справі № 2-430/11 від 02.06.2011 року шлюб між ними розірвано. Від шлюбу у них народилося двоє дітей: дочка - ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_1 та син - ОСОБА_12, ІНФОРМАЦІЯ_2. Діти проживають разом з нею у спірному житловому будинку. Її вселення у спірний житловий будинок у 1997 році відбулося, як члена сім'ї. З часом народилися діти, які також входили до складу їхньої сім'ї. Відтак, вселення членів сім'ї у житловий будинок, який належить громадянину на праві приватної власності є результатом реалізації права власника, в цих осіб виникає право на користування чужим майном, тобто, сервітутне право. Дочка ОСОБА_13 є студенткою 3-го курсу Новоселицького медичного коледжу БДМУ. Син ОСОБА_12 навчається у 5-б класі Корчівецької загально освітньої школи І-ІІІ ступенів. Спірний житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями та спорудами є їх єдиним з неповнолітніми дітьми постійним місцем проживання, частиною яких вони користуються для задоволення власних житлово-побутових потреб як колишні члени сім'ї власника житлового будинку і у них виникло по життєве сервітутне право на користування ним для постійного проживання у спірному житловому будинку, що і змусило її звернутися до суду з цим позовом так, як вона поселилась на спірну жилу площу як члени сім'ї позивачки (власника житла) і мають право користування цим житлом на підставі ч. 1 ст. 405 ЦК України, оскільки сам факт припинення родинних стосунків між позивачем та відповідачем не є самостійною підставою для визнання відповідача та його неповнолітніх дітей, такими, що втратили право користування житловим приміщенням. Доказом того, що у неї відсутнє інше житло є інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта № НОМЕР_1 від 21.03.2016 року. Тому просить суд, встановити безстроковий особистий житловий сервітут відносно частини житлового будинку АДРЕСА_1 для постійного проживання в ньому ОСОБА_4, ОСОБА_11, ОСОБА_14. ОСОБА_15 ОСОБА_9 не чинити перешкоди ОСОБА_4, ОСОБА_11, ОСОБА_14 у користуванні частиною житлового будинку АДРЕСА_1 відносно якого встановлено безстроковий особистий житловий сервітут. Просила суд у задоволенні первісного позову відмовити за безпідставністю позовних вимог, судові витрати покласти на первісного позивача ОСОБА_1

25 квітня 2016 року позивач за зустрічним позовом ОСОБА_4 подала до суду заяву про збільшення розміру позовних вимог, в якій просить суд, встановити безстроковий особистий житловий сервітут відносно частини житлового будинку АДРЕСА_1, згідно технічного паспорту - 18 на вказаний житловий будинок та поповерхового плану садибного (індивідуального) житлового будинку (поверх 1 літера «А»), а саме: коридор 1-4 площею 2,4 кв. м; коридор 1-9 площею 8,9 кв. м; коридор 1-10 площею 4,5 кв. м; житлову кімнату 1-3 площею 11,9 кв. м; житлова кімната 1-12 площею 13,5 кв. м для постійного проживання в них ОСОБА_4, ОСОБА_11, ОСОБА_12 та надати їм в постійне безстрокове користування надвірну будівлю (літню кухню) літ. «Г» площею 64,5 кв. м. Зобов'язати ОСОБА_1 не чинити перешкоди ОСОБА_4, ОСОБА_11, ОСОБА_14 у користуванні частиною житлового будинку АДРЕСА_1 відносно якого встановлено безстроковий особистий житловий сервітут з відповідною частиною господарських будівель та споруд. Зустрічні позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. В задоволенні первісного позову відмовити за безпідставністю позовних вимог. Судові витрати покласти на первісного позивача ОСОБА_1

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 та представники позивачки ОСОБА_2, ОСОБА_3 змінені позовні вимоги первісного позову підтримали повністю, в своїх поясненнях підтвердили обставини, які викладені в зміненій позовній заяві та просили суд змінені позовні вимоги первісного позову задовольнити, а у задоволенні змінених зустрічних позовних вимог відмовити.

Відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 та їх представник - ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечували проти задоволення змінених позовних вимог первісного позову, посилаючись на їх необґрунтованість та безпідставність, та просили відмовити в їх задоволенні, а їхні змінені зустрічні позовні вимоги просили суд задовольнити.

Представник органу опіки та піклування Глибоцької районної державної адміністрації Чернівецької області Лотоцька Тетяна Михайлівна в судовому засіданні просила суд у задоволені змінених вимог первісного позову відмовити та задовольнити змінені зустрічні позовні вимоги.

Представник третьої особи Глибоцького районного сектору ДМС України в судове засідання не з'явився, проте від них надійшла заява, в якій вони просять розглянути справу у відсутності їх представника.

Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, свідків: ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_2, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23 та дослідивши інші докази, суд приходить до висновку, що в задоволенні змінених позовних вимог первісного позову та у задоволенні змінених позовних вимог зустрічного позову слід відмовити, з наступних підстав.

Судом встановлено, що нерухоме майно по АДРЕСА_1 належить позивачці ОСОБА_1 на праві власності на підставі свідоцтва про право власності № НОМЕР_2 від 29 грудня 2015 року.

Також судом встановлено, що на даний час у ньому проживає позивачка, також відповідачка ОСОБА_4 з дітьми ОСОБА_13 та ОСОБА_14 займають кімнату, кухню, коридор житлового будинку літ. «А», а також використовують приміщення літньої кухні літ. «Г» для здійснення підприємницької діяльності. Вказані обставини підтверджуються поясненнями сторін, показами свідків та іншими матеріалами справи.

Не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, оскільки не підтверджені належними і допустимими доказами посилання позивачки про проживання у спірному будинку відповідачки ОСОБА_5.

Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч.1 ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб.

Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до вимог ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Оскільки судом встановлено, що відповідачка ОСОБА_4, яка була членом сім'ї позивачки, на даний час все ще користується спірним нерухомим майном, а відповідачка ОСОБА_5 не проживає там, а приходить допомагати своїй дочці та внукам, тому відсутні правові підстави для визнання відповідачів такими, що втратили право користування спірним житловим приміщенням. Із позовом про виселення відповідачів позивачка в суд не зверталася.

Тому, суд вважає, що у задоволенні змінених первісних позовних вимог слід відмовити.

Вирішуючи змінені зустрічні позовні вимоги, суд виходить з того, що згідно ч.1 ст.401 ЦК України право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлене щодо земельної ділянки, інших природних ресурсів (земельний сервітут) або іншого нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом. На даний час позивачка ОСОБА_4 вже користується спірним майном, тому встановлення сервітуту є неможливим, оскільки він вже існує. Більш того, ОСОБА_4 надала суду договір про безоплатне користування житловим будинком від 08 вересня 2003 року, у якому також встановлений вказаний сервітут.

Також не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні ті обставини, що позивачка ОСОБА_1 чинить, чи буде чинити відповідачці ОСОБА_4 перешкоди у користуванні майном, оскільки не підтверджені належними і допустимими доказами.

За таких обставин суд вважає, що в задоволенні змінених зустрічних позовних вимог необхідно також відмовити.

На підставі викладеного, ст. 41 Конституції України, ст. 328, 391 ЦК України, Постанови Пленуму Верховного суду України „Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ" та керуючись ст. 3-11, 57-60, 209, 212, 214-215, 224-226 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні змінених позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 третя особа Глибоцький районний сектор ДМС України про усунення перешкод у здійсненні права власності шляхом позбавлення осіб права користування житловим приміщенням відмовити.

У задоволенні змінених зустрічних позовних вимог ОСОБА_4 до ОСОБА_1, третя особа орган опіки та піклування Глибоцька районна державна адміністрація Чернівецької області про зобов'язання не вчиняти дій та встановлення безстрокового житлового сервітуту відносно частини житлового будинку відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Чернівецької області через Глибоцький районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ: