справа №482/512/16-ц
У Х В А Л А

23 травня 2016 року

Новоодеський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді Гажі О.П.

секретаря судового засідання Шведової Я.О.

з участю представника позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3, представника третьої особи ПП «Нолія» ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Нова Одеса, при підготовчому розгляді, справу цивільного судочинства за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2, третя особа ПП «Нолія», про поділ спільного майна подружжя, -

В С Т А Н О В И В :

12.04.2016 року на розгляд Новоодеського районного суду надійшов вищевказаний позов, який автоматизованою системою документообігу суду, після повторного авто розподілу розподілений в провадження судді Гажі О.П.

В своєму позові, позивач, посилаючись на створення у період спільного поважання з відповідачем, ним ПП «Нолія», статутний капітал якого збільшився до 1500000 гривень, просить суд стягнути з ОСОБА_2 на свою користь компенсацію частки у майні ПП «Нолія», що складає половину розміру статутного капіталу цього підприємства, а саме 750000 гривень.

11 травня 2016 року через канцелярію суду до справи була подана заява представника позивача про забезпечення позову шляхом накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно та грошові кошти, що належать відповідачу ОСОБА_2 і знаходяться у нього або у інших осіб (банках) на загальну суму 750000 гривень.

Свою заяву про забезпечення позову, представник позивача обґрунтував тим, що у нього є побоювання того, що відповідач може відчужити належне йому майно третім особам та витратити грошові кошти, що в подальшому може ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду.

Заява про забезпечення позову була оплачена судовим збором в розмірі 275,60 гривень.

В судовому засіданні представник позивача, посилаючись на викладені в заяві обставини, на її відповідність вимогам законодавства, просив суд цю заяву задовольнити.

Відповідач та його представник, в судовому засіданні, посилаючись на безпідставність і не аргументованість заяви, на її передчасність, просили суд в її задоволені відмовити.

Вислухавши сторони по справі та їх представників щодо поданої заяви про забезпечення позову, дослідивши з цього приводу обставини, суд приходить до наступного висновку.

У відповідності до вимог ст.ст.151 ч.3, 153 ЦПК України, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії судового розгляду справи і заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Так, відповідно до ст.ст.151-153 ЦПК України, приводами і підставами для забезпечення позову являються наявність заяви про забезпечення позову та зазначення причини, у звязку з якими потрібно забезпечити позов, вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності.

З позову вбачається, що між сторонами по справі виник та існує спір з приводу визнання створеного приватного підприємства «Нолія» спільним майном подружжя, його поділу та компенсації позивачу половини розміру частки у статутному капіталі цього підприємства.

На думку представника позивача, під час судового розгляду справи, можливе відчуження відповідачем належного йому на правах власності всього рухомого, нерухомого та іншого майна, що в свою чергу може утруднити чи зробити неможливим в подальшому виконання рішення суду.

Забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду, в разі задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч.3 ст.152 ЦПК України, забезпечення позову повинно бути співмірним із заявленими позивачем вимогами.

Обставини позову свідчать про те, що між сторонами дійсно існує спір, з приводу визнання створеного відповідачем ПП «Нолія» спільним майном сторін, якими є сторони по справі, його поділу та відшкодування позивачу в якості компенсації частки вартості цього майна, визначеного у статутному капіталі цього підприємства, що складає половину розміру статутного капіталу цього приватного підприємства, у розмірі 750000 гривень.

Питання щодо забезпечення позову, повинно ґрунтуватись на обставинах справи і тільки в межах заявленого предмету спору та не виходити за його межі.

Крім того, відповідно до керівних розяснень, що містяться в положеннях п.4 Постанови №9 Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», суд розглядаючи такі заяви, має з урахуванням доказів, наданих на підтвердження доводів і вимог, пересвідчитися в тому, що між сторонами дійсно виник та існує спір, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду при задоволені позову, для цього повинен також зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, яка звернулася з такою заявою. Також Верховний Суд України звертає свою увагу на те, що вжиті заходи забезпечення позову не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована, відповідно до закону, як підприємець. Крім того, суд повинен при вирішенні заяви про забезпечення позову враховувати не тільки інтереси позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені, у звязку із застосуванням відповідних заходів, наприклад обмеження можливості господарюючого субєкта користуватися та розпоряджатися власним майном, що може призвести до незворотних наслідків.

Позивач у своїй заяві про забезпечення позову, просить суд накласти арешт на все рухоме та нерухоме майно та грошові кошти, що належать відповідачу ОСОБА_2 і знаходяться у нього або у інших осіб (банках) на загальну суму 750000 гривень.

Така вимога позивача в якості забезпечення позову, не ґрунтується на вимогах чинного законодавства, поскільки виходить за межі заявлених позовних вимог, так як питання щодо поділу всього рухомого і нерухомого майна сторін, у позові позивачем не зазначається.

Позов заявлений і стосується тільки поділу і компенсації частки у статутному капіталі, створеного відповідачем ПП «Нолія».

Позивач у заяві та в судовому засіданні не зазначив достатніх доказів того, що відповідач має намір відчужити ПП «Нолія» і, що саме таке відчуження створить перешкоди подальшому виконанню можливого позитивного для позивача судового рішення.

Крім того, позивач не обґрунтував достатніми доказами обраний та визначений ним спосіб забезпечення позову у виді - саме накладення арешту на все майно відповідача, та не вказав будь-який інший спосіб забезпечення позову і, не зазначив, як можуть вплинути дії відповідача по можливому відчуженню ПП «Нолія» на можливе позитивне для позивача судове рішення про стягнення грошової компенсації у частці статутного капіталу належного відповідачу цього приватного підприємства.

Поскільки, предметом судового спору між сторонами являється створене відповідачем приватне підприємство «Нолія», яке здійснює господарську діяльність, то суд приходить до висновку, що обраний позивачем спосіб забезпечення позову - у виді арешту майна, може зашкодити інтересам відповідача та інтересам інших осіб, що з ним повязані та зашкодити підприємницькій діяльності цього підприємства, що буде суперечити вимогам закону і керівним розясненням, які містяться у вищевказаній постанові Пленуму ВСУ.

Тому, з урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що заява про забезпечення позову у спосіб накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно та грошові кошти, що належать відповідачу ОСОБА_2 і знаходяться у нього або у інших осіб (банках) на загальну суму 750000 гривень, являється безпідставною, недоведеною, неспівмірною із заявленими вимогами, в звязку з чим задоволенню не підлягає.

Відмова в задоволені заяви про забезпечення позову, не позбавляє особу права повторного звернення до суду з заявою про забезпечення позову з її новим обґрунтуванням і зазначенням інших видів цього забезпечення.

Керуючись ст.ст. 151-153, 208-210 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Заяву позивача про забезпечення позову у спосіб накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно та грошові кошти, що належать відповідачу ОСОБА_2 і знаходяться у нього або у інших осіб (банках) на загальну суму 750000 гривень, залишити без задоволення

Відповідно до вимог ст.293 ЦПК України, ухвала про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову, оскарження не підлягає, так як не перешкоджає подальшому розгляду справи і повторному зверненню з новою заявою.

Головуючий: