Справа № 605/386/16-ц
УХВАЛА

Іменем України

про призначення справи до судового розгляду

"09" вересня 2016 р. Підгаєцький районний суд Тернопільської області в складі головуючої судді Ігнатової Г.В. при секретарі Чебан Т.В. за участю представника позивача ОСОБА_1.,розглянувши у відкритому попередньоому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за борговою розпискою,-

ВСТАНОВИВ

Ухвалою судді від 18 серпня 2016 року провадження у зазначеній справі відкрито.

Крім того 29.08.2016 року позивач звернувся в суд з клопотанням про забезпечення позову шляхом накладання арешту на 1/4 частки квартири за адресою : АДРЕСА_1 що належить на праві спільної сімісної власності ОСОБА_4 та земельну ділянку площею 0, 1000га ( кадастровий номер :02:002:0052), яка знаходиться в м. Підгайці вул.. Д.Галицького, 3, мотивуючи тим, що оскільки відповідач не повертає йому суму боргу, то накладення арешту на майно відповідача є гарантією повернення йому боргу

Представник позивача у попередньому судовому засіданні позовні вимоги підтримав тому числі з урахуванням поданої заяви про збільшення суми позовних вимог. У звязку з цим просить про накладення арешту на майно, що належать відповідачу і знаходяться у неї, просить про внесення справи на судовий розгляд.

Відповідач повторно в попереднє судове засідання не зявилася, причини неявки не повідомила заяви про відкладення попереднього судового засідання від неї не надходило.

Спір між сторонами до судового розгляду не врегульований.

Під час проведення попереднього розгляду у даній справі проведено дії

згідно ч.6 ст.130 ЦПК України.

Підстав для відкладення попереднього судового засідання немає.

В частині заявленого клопотання позивачем ОСОБА_2, суд, заслухавши представника позивача , вивчивши матеріали справи, вважає, що клопотання задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ч.1 ст.152 ЦПК України, позов забезпечується накладанням арешту на майно, що належить відповідачеві, ч. 3 цієї статті встановлено, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Згідно ч. 2 ст. 151 ЦПК України, у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначені відомості, потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до положень п. 4 Постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.2006 N 9 Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Як вбачається з поданого позову, позивач просить стягнути з відповідача грошові кошти у розмірі 57093 грн. 30 коп., але в забезпечення позову просить накласти арешт на 1/4 частки квартири за адресою : АДРЕСА_1 та земельну ділянку площею 0, 1000га ( кадастровий номер :02:002:0052), яка знаходиться в м. Підгайці вул.. Д.Галицького, 3.Вказуючи що нерухоме майно , належить на праві власності відповідачкі не зазначаючи його вартість.

Арешт майна полягає у проведенні його опису, оголошенні заборони розпоряджатися ним, а у разі потреби - в обмеженні права користування майном або його вилученні у боржника та передачі на зберігання іншим особам. Види, обсяги і строк обмеження встановлюються державним виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин.

Порушення заборони державного виконавця розпоряджатися або користуватися майном, на яке накладено арешт, тягне за собою відповідальність зберігача майна, передбачену законом.

Арешт застосовується:для забезпечення збереження майна боржника, що підлягає наступній передачі стягувачеві або реалізації;для виконання рішення про конфіскацію майна боржника;при виконанні ухвали суду про накладення арешту на майно, що належить відповідачу і знаходиться у нього чи в інших осіб.

Як вбачається із заяви, наданої заявником, ним не обгрунтовано необхідності застосування саме такого виду забезпечення позову, чому є недієвимо інші види забезпечення позову, не наведено мотивів, за якими інші види забезпечення позову неможливо застосувати у даній цивільній справі щодо відповідача, а тому у суду відсутні підстави для забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно, яке належить відповідачу.

Перевіривши матеріали справи та розглянувши викладені в заяві про забезпечення позову доводи, вважаю, що обґрунтування необхідності вжиття заходів забезпечення позову та підстави для забезпечення позову шляхом накладення арешту на зазначене нерухоме майно відповідача відсутні..При цьому суд виходить з того, що позивач не зазначив ,якими правовстановлюючими документами підтверджується право власності відповідача на це майно , матеріали справи не містять відомості про належність вказаної квартири відповідачу по справі та не надано відомостей щодо, оцінки майна, відповідача на яке може бути накладений арешт в межах заявленої ціни позову. Крім того, з матеріалів доданих до заяви про забезпечення позову не вбачається, що нерухоме майно, на яке позивач просить накласти арешт належить відповідачу, тому як жодний документ не є правовстановлювальним, або таким, що містить відомості щодо його власника ОСОБА_3.

Відсутність зазначених відомостей у поданому клопотанні позбавляє суд дійти висновку про наявність достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття заходів забезпечення позову може у майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Крім того, суд вважає, що запропонований позивачем спосіб забезпечення позову: накладення арешту на майно відповідача, не є співмірним із заявленими позивачем вимогами, оскільки не враховує інтереси третіх осіб, які мають право на користування цим майном.

Виходячи з того, що позивачем не було надано жодного доказу та не було наведено жодної обставини про те, що якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання потенційного рішення за результатами розгляду справи, з урахуванням всіх наведених обставин ,суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні його заяви.

Крім того, бажання примусити відповідача повернути борги не є передбаченою законом підставою для накладення арешту на майно відповідача.

На підставі наведеного, керуючись статтями 130, 151 - 153, 210 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

Справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за борговою розпискою, призначити до судового розгляду у відкритому судовому засіданні на 15.09.2016 на 16:00

В задоволенні клопотання позивача та його представника про застосування заходів забезпечення позовних вимог шляхом накладення арешту на нерухоме майно по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за борговою розпискою відмовити.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання та не перешкоджає подальшому розгляду справи.

В судове засідання викликати сторони.

Ухвала в частині забезпечення позову може бути оскаржена в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подання в пятиденний строк з дня її проголошення апеляційної скарги.

Головуючий: підпис ОСОБА_5