АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 554/6860/15-ц Номер провадження 22-ц/786/1405/16Головуючий у 1-й інстанції Блажко І.О. Доповідач ап. інст. Пилипчук Л. І.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 травня 2016 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Полтавської області у складі:

головуючого - судді Пилипчук Л.І.,

суддів Бутенко С.Б., Пікуля В.П.,

секретар Філоненко О.В.,

за участю: позивача ОСОБА_2, його представника - адвоката Візір О.В., представника відповідача - Юхна В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 24 липня 2015 року

по справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Укргазвидобування» про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, відшкодування моральної шкоди,-

в с т а н о в и л а :

У травні 2015 року ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до ПАТ «Укргазвидобування» про визнання незаконним та скасування наказу №323-П від 18 травня 2015 року про звільнення за п.2 ст. 40 КЗпП України у зв'язку з невідповідністю працівника займаній посаді за станом здоров'я, що перешкоджає продовженню роботи. Посилався на те, що він є придатним до роботи електромонтером при певних умовах, оскільки у нього тимчасове зниження працездатності, а не стійке, що має бути підтверджено лише висновком медико-соціальної експертизи. Тому просив його поновити на роботі та стягнути 10 000 грн. моральної шкоди, заподіяної незаконним звільненням.

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 24 липня 2015 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення судом норм матеріального і процесуального права, просив рішення районного суду скасувати та постановити нове, яким задовольнити його позовні вимоги в повному обсязі.

Вважає, що тимчасове зниження його працездатності не є підставою для звільнення за п.2 ст.40 КЗпП України.

На його думку, суд не надав належної оцінки висновку медичної комісії Четвертої міської клінічної лікарні м.Полтави від 19.03.2015 року, згідно якого встановлена його придатність до роботи за професією електротехнічний персонал з оперативного обслуговування і ремонту ДЕХ, робота у нафтовій і газовій промисловості. Також стверджує, що висновок Науково-дослідного інституту гігієни праці та професійних захворювань ХНМУ від 17 квітня 2015 року в дійсності є лише випискою із медичної картки амбулаторного хворого №781і носить інформативний та рекомендаційний характер та не є обов'язковим.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які брали участь у розгляді справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_2 з 18 липня 1995 року працював у відповідача на різних посадах, остання з яких - електромонтер з ремонту та обслуговування електроустаткування./а.с.5, 6, 44/.

Наказом №323-П від 18 травня 2015 року позивача звільнено з роботи на підставі п.2 ст.40 КЗпП України у зв'язку зі станом здоров'я, яке перешкоджає продовженню даної роботи. /а.с.11/.

05.01.2015 року ОСОБА_2 видано направлення на обов'язковий попередній медичний огляд. Згідно висновку медичної комісії Четвертої клінічної лікарні м. Полтави від 13 січня 2015 року ОСОБА_2 не придатний до роботи за професією ДК 003:2005 роботи з обслуговування ДЕУ (ч.2) роботи у нафтовій та газовій промисловості (ч.4), а при повторному медичному огляді від 19.03.2015 року - ОСОБА_2 визнаний придатним до вказаної роботи. В цьому ж висновку зазначено про консультативний висновок обласного лікаря - профпатолога, яким йому рекомендовано тимчасове обмеження таких робіт на висоті./а.с.9,25,12/

Згідно виписки із медичної картки амбулаторного хворого №781 від 17 квітня 2015 року клініки науково-дослідного інституту гігієни праці та професійних захворювань Харківського національного медичного університету позивачеві протипоказана робота з обслуговування і ремонту діючих електроустановок, робіт на висоті, всіх видів підземних робіт та інших видів робіт, пов'язаних з дією шкідливих виробничих факторів /а.с.28 зворот/. Аналогічні висновки наведені і в листі клініки Науково-дослідного інституту гігієни праці та професійних захворювань №08-03/624 від 17 квітня 2015 року.

Встановивши вказані обставини та відмовляючи у позові, місцевий суд виходив з того, що стан здоров'я ОСОБА_2 перешкоджає продовженню роботи на посаді електромонтера з ремонту та обслуговуванню електроустаткування, що підтверджено висновком Науково-дослідного інституту гігієни праці та професійних захворювань ХНМУ №08-03/624 від 17 квітня 2015 року, а тому оспорюваний наказ та звільнення позивача є законним.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до п.2 ст.40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках, зокрема, виявленої невідповідності працівника займаній посаді або виконуваній роботі внаслідок недостатньої кваліфікації або стану здоров'я, які перешкоджають продовженню роботи.

Звільнення з підстави, зазначеної у пункті 2 ч.1 ст.40 цієї статті допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу ( ч.2 ст.40 КЗпП).

Згідно ст. 169 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний за свої кошти органiзувати проведення попереднього (при прийняттi на роботу) i перiодичних (протягом трудової дiяльностi) медичних оглядiв працiвникiв, зайнятих на важких роботах, роботах iз шкiдливими чи небезпечними умовами працi або таких, де є потреба у професiйному доборi, а також щорiчного обов'язкового медичного огляду осiб вiком до 21 року.

Відповідно до п.21 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 1992 року №9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» при розгляді справі про звільнення за п.2 ст.40 КЗпП України, суд може визнати правильним припинення трудового договору в тому разі, якщо встановить, що воно проведено на підставі фактичних даних, які підтверджують, що внаслідок недостатньої кваліфікації або стану здоров'я (стійкого зниження працездатності) працівник не може належно виконувати покладених на нього трудових обов'язків чи їх виконання протипоказано за станом здоров'я або небезпечне для членів трудового колективу чи громадян, яких він обслуговує, і неможливо перевести за його згодою на іншу роботу.

Таким чином, підставою для звільнення за п.2 ст.40 КЗпП України у зв'язку з невідповідністю займаній посаді або виконуваній роботі внаслідок стану здоров'я, яке перешкоджає продовженню даної роботи, - має бути відповідний медичний висновок, що підтверджує такий стан здоров'я, та неможливість переведення працівника, за його згодою, на іншу роботу.

В даному випадку неможливість виконання ОСОБА_2 роботи на посаді електромонтера з ремонту та обслуговування електроустаткування належним медичним висновком не підтверджена.

Натомість наявні в матеріалах справи медичні висновки Четвертої міської лікарні м.Полтави від 13 січня 2015 року та від 19.березня 2015 року є протирічивими та не містять категоричних висновків. В першому випадку - ОСОБА_2 до роботи непридатний, в другому, складеному з інтервалом двох місяців, - є придатним до роботи, тимчасово без роботи на висоті та визначено необхідність наступного медичного огляду через півроку. /а.с.9,25/

Виписка з медичної картки амбулаторного хворого від 17 квітня 2015 року, в якій вказано, що ОСОБА_2 протипоказано роботи з обслуговування і ремонту діючих електроустановок, робіт на висоті, всіх видів підземних робіт та інших видів робіт, пов'язаних з дією шкідливих виробничих факторів, - не є медичним висновком, який носить обов'язковий характер та не може бути підставою для застосування наслідків, передбачених п.2 ч.1ст.40 КЗпП України.

Крім того, слід врахувати, що підприємством було запропоновано позивачу вакантні посади на підприємстві, серед яких запропонована та ж посада, яку він обіймав до звільнення, але в іншому підрозділі підприємства. Згідно власноручного запису ОСОБА_2 він ознайомлений з вакансіями та згоден перевестися на посаду електромонтера з ремонту та електроустаткування./а.с.27/

Отже, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для звільнення позивача з роботи п.2 ч.1 ст.40 КЗпП України, а тому визнає незаконним наказ №323-П від 18.05.215 року та поновлює ОСОБА_2 на роботі.

Незаконним звільненням позивачу заподіяно моральних страждань, призвело до втрати нормальних життєвих зв'язків та вимагало від позивача додаткових зусиль для організації свого життя, тому, враховуючи фактичні обставини справи, виходячи із засад розумності, справедливості та співмірності, колегія суддів визначає до відшкодування 3000 грн. моральної шкоди.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову.

Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір за дві позовні вимоги немайнового характеру в загальній сумі 974,40 грн.

Керуючись ст.ст.303,304, 307, 309 п.п.1,4,ст.ст. 314, 316,317 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 - задовольнити частково.

Рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 24 липня 2016 року - скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_5 задовольнити частково.

Визнати незаконним та скасувати наказ № 323-П від 18 травня 2015 року про звільнення ОСОБА_5 з роботи за станом здоров'я, яке перешкоджає продовженню даної роботи за п. 2 ст. 40 КЗпП України, виданий Публічним акціонерним товариством «Укргазвидобування» в особі філії газопромислове управління «Полтавагазвидобування».

Поновити ОСОБА_5 на посаді електромонтера з ремонту та обслуговування електроустаткування 6 розряду з 18 травня 2015 року.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Укргазвидобування» в особі філії газопромислове управління «Полтавагазвидобування» на користь ОСОБА_5 моральну шкоду у розмірі 3000 грн.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Укргазвидобування» в особі філії газопромислове управління «Полтавагазвидобування» на користь держави 974,40 грн. удового збору.

Рішення набирає чинності з моменту проголошення, в частині поновленя на роботі підлягає негайному виконанню і може бути оскаржено в касаційному порядку протягом 20 днів шляхом подання касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий-суддя Л.І.Пилипчук

Судді: /підписи/ С.Б. Бутенко

В.П. Пікуль

ЗГІДНО: Л.І. Пилипчук