АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа 758/9942/14-ц
№ апеляційного провадження:22-ц/796/7505/2016
Головуючий у суді першої інстанції: Супрун Г.Б.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Семенюк Т.А.

8 вересня 2016 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого - Семенюк Т.А

Суддів - Саліхова В.В., Кабанченко О.А.,

при секретарі - П'ятничук В.Г.,

розглянувши в судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Златобанк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Златобанк» на рішення Подільського районного суду м. Києва від 28 березня 2016 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «ЗлатоБанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 28 березня 2016 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «ЗлатоБанк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 21150446,53 грн., штраф в розмірі 5000 грн.

В решті позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Не погодившись з рішенням суду, представник позивача подав апеляційну скаргу в якій просить суд рішення змінити, позов задовольнити повністю, вважаючи, що судом порушено норми матеріального та процесуального права, не враховано обставини, які мають суттєве значення для справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, заперечення, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Судом встановлено, що у серпні 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись в обґрунтування своїх вимог на те, що 12 серпня 2008 року між ВАТ «ЗЛАТОБАНК», правонаступником якого є ПАТ «ЗЛАТОБАНК» та ОСОБА_3 укладено кредитний договір №004/08/СL, відповідно до якого Банк відкрив позичальнику кредитну лінію на споживчі цілі з лімітом кредитування 2600000 доларів США., строком до 11 серпня 2010 року, зі сплатою 16% річних.

Протягом дії кредитного договору неодноразово укладалися додаткові угоди до нього, а саме: 29 квітня 2011 року укладена додаткова угода № 6, згідно умов якої за користування кредитними коштами встановлюється плата у розмірі 16% річних за користування кредитними коштами в доларах США, виданими першим траншем в межах встановленого в п. 1.1 цього договору ліміту заборгованості, в сумі 1 200 000 доларів США; 18% річних за користування кредитними коштами в доларах США, що будуть видані іншими траншами в доларах США в межах встановленого в п. 1.1 цього договору ліміту заборгованості; 14% річних за користування кредитними коштами в гривні, в межах ліміту заборгованості.

Додатковою угодою №11 від 31 січня 2013 р. продовжено строк повернення коштів, встановлено, що кредит надається з 12 серпня 2008 року по 31 січня 2014 року.

Як постійному VIP-клієнту надавався кредит на суму 21513337 грн., що підтверджується заявами на видачу готівки.

Зазначив, що відповідач свої зобов'язання за кредитним договором не виконав, у зв'язку із чим станом на 12 серпня 2014 року утворилась заборгованості у розмірі 31 505 055,53 грн.

З урахуванням збільшення позовних вимог в частині пені та 3% річних, просив стягнути з відповідача на користь Банку пеню за прострочену заборгованість по тілу кредиту за період з 3 лютого 2014 року по 18 серпня 2015 року в розмірі 11 729 225,80 грн., пеню за прострочену заборгованість по відсоткам за період з 29 січня 2010 року по 18 серпня 2015 року в розмірі 3 225 521,86 грн., пеню за прострочену заборгованість по відсоткам (долари США) за період з 29 січня 2010 року по 31 березня 2010 року в розмірі 30 323,81 грн., на підставі ст. 625 ЦК України 3% річних за період з 3 лютого 2014 року по 18 серпня 2015 року в розмірі 1 033 255,38 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, 12 серпня 2008 року між ВАТ «ЗЛАТОБАНК», правонаступником якого є ПАТ «ЗЛАТОБАНК» та ОСОБА_3 укладено кредитний договір №004/08/СL, відповідно до якого Банк відкрив позичальнику кредитну лінію на споживчі цілі з лімітом кредитування 2600000 доларів США., строком до 11 серпня 2010 року, зі сплатою 16% річних

Протягом дії кредитного договору неодноразово укладалися додаткові угоди до нього, а саме: 29 квітня 2011 року укладена додаткова угода №6, згідно умов якої за користування кредитними коштами встановлюється плата у розмірі 16% річних за користування кредитними коштами в доларах США, виданими першим траншем в межах встановленого в п. 1.1 цього договору ліміту заборгованості, в сумі 1 200 000 доларів США; 18% річних за користування кредитними коштами в доларах США, що будуть видані іншими траншами в доларах США в межах встановленого в п. 1.1 цього договору ліміту заборгованості; 14% річних за користування кредитними коштами в гривні, в межах ліміту заборгованості, а саме: № 11121 від 21 грудня 2009 року на суму 413 296 грн., №110806 від 31 серпня 2010 року на суму 16 844 800 грн; № 108462 від 29 жовтня 2010 року на суму 230 831 грн., № 118505 від 30 листопада 2010 року на суму 237 646,69 грн., № 46778 від 31 січня .2011 року на суму 244 214,63 грн., № 61275 від 28 лютого 2011 року на суму 247 273,17 грн., № 80171 від 31 березня 2011 року на суму 226 446,73 грн., 78531 від 29 квітня 2011 року на суму 254 152,70 грн., № 38025 від 30 травня 2011 року на суму 249 155,93 грн., № 83612 від 30 червня 2011 року на суму 221 463,51 грн., № 90396 від 29 липня 2011 року на суму 217 086,51 грн.,№ 92117 від 30 серпня 2011 року на суму 227 118,04 грн., № 101811 від 30 вересня 2011 року на суму 229 623,69 грн., № 100849 від 31 жовтня 2011 року на суму 224 761,97 грн., № 107714 від 30 листопада 2011 року на суму 235 356,60 грн., № 62390 від 30 грудня 2011 року на суму 230 345,01 грн., № 130259 від 31 січня 2012 року на суму 240 527,45 грн., № 8797 від 3 травня 2012 року на суму 248 144,78 грн., № 150680 від 31 травня 2012 року на суму 242 686,32 грн., № 51747 від 31 липня 2012 року на суму 248 406,60 грн.

Додатковою угодою №11 від 31 січня 2013 року продовжено строк повернення коштів, визначено, що кредит надається з 12 серпня 2008 року по 31 січня 2014 року.

Як вбачається з матеріалів справи, кредит в іноземній валюті, заборгованість по тілу кредиту, наданого в доларах США погашено в повному обсязі 31 серпня 2010 року в розмірі 1 837 109,63 доларів США, що також підтверджено представником позивача в судовому засіданні.

Судом також встановлено, що, останній платіж по кредиту, наданому в національній валюті - гривні, відбувся 27 листопада 2011 року в розмірі 39860 грн., всього відповідачем сплачено 362890,81 грн., остання сплата по відсоткам здійснена 29 січня 2013 року в розмірі 39 787,15 грн.

Згідно висновку КНДІСЕ №3382/3383/15-32 від 26 червня 2015, підписи від імені ОСОБА_3, що містяться в графі «підпис отримувача» у заявах на видачу готівки №115124 від 29 лютого 2012 року, №7843 від 2 квітня 2012 року, №161840 від 30 серпня 2012 року, виконані рукописним способом без попередньої технічної підготовки чи технічних засобів. Підпис від імені ОСОБА_3 в графі «підпис отримувача» у заяві на видачу готівки №73634 від 29 грудня 2010 року наводився кульковою ручкою по попередньо скопійованим штрихам елементів підпису, тобто кульковою ручкою обведено електрофоторгафічне зображення підпису. Підписи від імені ОСОБА_3 нанесені барвною речовиною чорного кольору, що містяться в графі «підпис отримувача» у заявах на видачу готівки №73634 від 29 грудня 2010 року, №115124 від 29 лютого 2012 року, №7843 від 2 квітня 2012 року №161840 від 30 серпня 2012 року виконані не відповідачем, а іншою особою (іншими особами) з наслідуванням підпису ОСОБА_3.

Відповідно до висновку КНДІСЕ №17617-17619/15-32 від 22 лютого 2016 року, встановлено, що підписи від імені ОСОБА_3, що містяться в графах «підпис отримувача» у заявах на видачу готівки №101811 від 30 вересня 2011 року на суму 229 623,69 грн., №150680 від 31 травня 2012 року на суму 242 686,32 грн., №2862 від 2 липня 2012 року на суму 253 712,09 грн. виконані рукописним способом без попередньої технічної підготовки та технічних засобів. Підписи від імені ОСОБА_3, що містяться в графах «підпис отримувача» у заявах на видачу готівки №101811 від 30 вересня 2011 року на суму 229 623,69 грн., №150680 від 31 травня 2012 року на суму 242 686,32 грн. виконані ОСОБА_3 Підпис від імені ОСОБА_3 в графі «підпис отримувача» у заяві на видачу готівки №2862 від 2 липня 2012 року на суму 253 712,09 грн. виконаний не ОСОБА_3, а іншою особою з наслідуванням підпису останнього.

З розрахунку заборгованості станом на 18 серпня 2015 року, заборгованість за процентами складає 6 235 191,72 грн., пеня за прострочену заборгованість по тілу кредиту за період з 3 лютого 2014 року по 18 серпня 2015 року в розмірі 11 729 225,80 грн., пеня за прострочену заборгованість по відсоткам за період з 29 січня 2010 року по 18 серпня 2015 року в розмірі 3 225 521,86 грн., пеня за прострочену заборгованість по відсоткам за період з 29 січня 2010 року по 31 березня 2010 року в розмірі 30 323,81 грн., та 3% річних за період з 3 лютого 2014 року по 18 серпня 2015 року в розмірі 1 033 255,38 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 610 ЦК України визначено, що порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Частиною 2 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Положеннями ст. 267 ЦК України встановлено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставною для відмови у позові

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач не виконав належним чином взятих на себе зобов'язань, у зв'язку із чим виникла заборгованість перед Банком, проте позивачем не доведений розмір заборгованості на суму 1 218 368,00 грн. (за заявами на видачу готівки: № 73634 від 29 грудня 2010 року на суму 232 915,61 грн., № 161840 від 30 серпня 2012 року на суму 259 693,33 грн., № 115124 від 29 лютого 2012 року на суму 242 508,98 грн., № 7843 від 2 квітня 2012 року на суму 229 538,00 грн., № 2862 від 2 липня 2012 року на суму 253 712,09 грн.).

Колегія суддів не може погодитися з доводами апеляційної скарги, що суд безпідставно відмовив у стягненні на користь Банку 1 218 368,00 грн. заборгованості, так як представник позивача не визнавав висновків експертизи, оскільки доказів на спростування висновків експертизи позивачем не надано, клопотання про призначення повторної експертизи не заявлялось. Суд першої інстанції, дослідивши усі докази в їх сукупності, дійшов правильного висновку про недоведеність отримання позивачем зазначеної суми.

Також колегія суддів не може погодитися з доводами апеляційної скарги, що судом першої інстанції відмовлено у задоволенні позовних вимог у зв'язку із пропуском строку позовної давності по всій заборгованості, оскільки судом першої інстанції застосовано строк позовної давності лише до пені за кредит у іноземній валюті, який відповідачем погашено, про що представник позивача не заперечував.

Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо застосування строків позовної давності до пені за кредит у іноземній валюті та про безпідставність стягнення коштів у розмірі 1 218 368,00 грн. (за заявами на видачу готівки: № 73634 від 29 грудня 2010 року на суму 232 915,61 грн., № 161840 від 30 серпня 2012 року на суму 259 693,33 грн., № 115124 від 29 лютого 2012 року на суму 242 508,98 грн., № 7843 від 2 квітня 2012 року на суму 229 538,00 грн., № 2862 від 2 липня 2012 року на суму 253 712,09 грн.).

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та не дають підстав вважати, що судом допущені порушення норми матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення спору.

Оскільки рішення суду постановлене з дотриманням норм діючого законодавства, висновки суду обґрунтовані, відповідають обставинам справи, колегія суддів не вбачає підстав для його скасування.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Златобанк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Златобанк» відхилити.

Рішення Подільського районного суду м. Києва від 28 березня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді