Справа № 495/158/16-ц
Ухвала

19 травня 2016 року м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючої судді Чебан Н.В.

при секретарі Ткаченко О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Білгород-Дністровський Одеської області клопотання представника ОСОБА_1 яка діє в інтересах ОСОБА_2 про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно по справі за позовом ОСОБА_3, якій діє в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, Староказацької сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області про визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину за заповітом, про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності,-

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача 12.01.2016 року звернувся до ОСОБА_4, ОСОБА_5, Староказацької сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області про визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину за заповітом, про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності.

В судовому засіданні представник позивача надав до суду заяву про забезпечення позову, в якій просив суд: накласти арешт на 1/2 частину житлового будинку з господарськими спорудами №31, що знаходиться в селі Староказаче, Білгород-Дністровського району Одеської області, по вулиці Леніна, та складається в цілому з одного житлового будинку, на плані зазначеного під літ «А», та господарських споруд під літерами: «Б» - гаражу, «В» - сараю, «Л» вбиральні, №1-11 споруджень, розташованих на земельній ділянці, площею 0,11 га; 1/2 частину житлового будинку з господарськими спорудами №31 а, що знаходиться в селі Староказаче, Білгород-Дністровського району Одеської області, по вулиці Леніна, та складається в цілому з одного житлового будинку, на плані зазначеного під літ «А» площею 40,0 кв.м., та господарських споруд під літерами: «Б» - літньої кухні, «В», «Г» - сараю, «Д» вбиральні, №1-4 - споруджень, розташованих на земельній ділянці, площею 0,11 га; 1/2 частину земельної ділянки №9, розташованої на території Старокозацької сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, масив №35+39, площею 6,29 га; 1/2 частину майнового паю в структурі вартості Колективного сільськогосподарського підприємства «Сільськогосподарський виробничий кооператив «Вільне козацтво», реорганізованого в Сільськогосподарський виробничий кооператив «Вільне козацтво», села Старокозаче, Білгород-Дністровського району Одеської області, вартістю 32 596,20 грн., що становить 0,52% загальної вартості майна пайового фонду вищезгаданого кооперативу; 50 % заощаджень, які знаходяться у Старокозацькій філії Ощадбанку України №6707/025 на рахунку №4048; 50% заощаджень, які знаходяться у Старокозацькій філії Ощадбанку України №6707/025 на рахунку №07700001.

Відповідач ОСОБА_5 проти задоволення клопотання заперечувала, посилаючись на те, що частина зазначеного майна на яке просить накласти арешт позивач, належить онукам ОСОБА_4, які ні є стороною у справі.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, суд вважає, що вищевказана заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що спір між сторонами виник з приводу спадщини, яка відкрилася після смерті ОСОБА_6 померлого 23.08.2001р. та ОСОБА_7 померлого 11.08.2003р.

Згідно відповіді державної Білгород-Дністровської районної нотаріальної контори, спадкова справа до майна померлого 23.08.2001 року ОСОБА_8 та до майна померлого 11.08.2003р. ОСОБА_7 не заводилась.(а.с.37-38,73-74)

В судовому засіданні ОСОБА_5 повідомила, що частина майна на яке просить накласти арешт позивач належить онукам відповідача по справі ОСОБА_4, яка померла.

З метою встановлення хто є власником спірного майна на яке позивач просить накласти арешт, судом запропоновано по справі оголосити перерву, проте представник позивача наполягав на розгляді заяви, за наявними в матеріалах справи доказами.

Згідно ч. 3 ст. 151 ЦПК України, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України, одним із видів забезпечення позову є накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд повинен оцінювати обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням наступних умов: наявності звязку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги; імовірності ускладнення виконання або невиконання судового рішення у разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у звязку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, які не є учасниками даного судового розгляду.

Постанова Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову наголошує, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу позивача та відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Таким чином, заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами та вживатися у разі достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття таких заходів може у майбутньому зробити неможливим виконання рішення суду.

Враховуючи, що представником позивача не надано суду жодного доказу, що саме відповідачі між якими виник спір є власниками спірного майна , а також інші відомості які потрібні для забезпечення позову, не доведено яким саме чином невжиття таких заходів може у майбутньому зробити неможливим виконання гіпотетичного рішення суду або утруднити його виконання, а також враховуючи те, що у звязку із вжиттям таких заходів може бути порушені права та охоронювані законом інтереси осіб, які не є учасниками даного судового розгляду, суд вважає що клопотання позивача про забезпечення позову є необгрунтованим.

Керуючись ст.ст. 151-153 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 яка діє в інтересах ОСОБА_2 про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно по справі за позовом ОСОБА_3, якій діє в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, Староказацької сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області про визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину за заповітом, про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності- відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили через пять днів з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області через Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області протягом пяти днів з дня її проголошення.

Суддя: Чебан Н.В.