АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження №22-ц/790/3041/16 Головуючий 1-ї інстанції Богдан М.В.
Справа №641/8558/15-ц Доповідач: Довгаль А..П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - судді Довгаль А.П.

суддів - Коровіна С.Г., Коваленко І.П.

при секретарі - Щегельському О.Д.

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в м. Харкові в приміщенні суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 09 березня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів, -

в с т а н о в и л а:

У серпні 2015 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1, в якому просила стягнути з відповідача на її користь неустойку (пеню) за прострочення по сплаті аліментів за період з 08.01.2012року по 31.07.2015року в розмірі 168 481,28грн.

Заявлені вимоги позивач мотивує тим, що з 2001року до 21.03.2014року сторони перебували в зареєстрованому шлюбі. В цього шлюбу вони мають двох неповнолітніх дітей - сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та дочку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 28 квітня 2014 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% (відсотків) прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 18.01.2012року й до досягнення дітьми повноліття. Однак відповідач аліменти в добровільному порядку на утримання та виховання дітей їй не надає, у зв'язку з чим утворилася заборгованість, яка за даними Комінтернівського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції станом на 01.08.2015року становить суму 29 184,31грн. За її підрахунком розмір пені за несвоєчасну сплату аліментів за період з 18 січня 2012 року по 31 липня 2015 року складає 168 481,28грн.

У судовому засіданні суду першої інстанції позивач ОСОБА_2 заявлені вимоги підтримала і просила їх задовольнити з підстав, наведених у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_1 заперечував проти задоволення позову, вважає рахунок відповідача невірним, у зв'язку з чим просив в задоволенні позову відмовити.

Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 09 березня 2016 року позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 пеню за прострочення сплати аліментів на утримання дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 за період з січня 2012 року по серпень 2015 року в розмірі 9 248,11грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 92,48грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції скасувати і ухвалити у справі нове про відмову ОСОБА_2 в позові, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, на невідповідність висновків суду обставинам справи та на неналежну оцінку наданим доказам.

ОСОБА_2 рішення суду в апеляційному порядку не оскаржує.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, що з'явилися, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Перевіряючи законність та обґрунтованість судового рішення, апеляційний суд з'ясовує чи були враховані судом першої інстанції при ухваленні рішення всі факти, що входять до предмета доказування; чи підтверджені обставини (факти); якими доказами мотивовано рішення, належними чи допустимими доказами та чи доведені вони; чи відповідають висновки суду встановленим фактам; чи дотримані та правильно застосовані норми матеріального й процесуального права.

Судовим розглядом встановлено, що сторони перебували у шлюбі, який розірвано 21.03.2014року. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей - сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та дочку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.5-6).

На підставі рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 28 квітня 2014 року на користь ОСОБА_2 стягнуто з ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% (відсотків) прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 18.01.2012року й до досягнення дітьми повноліття. На це рішення судом видавався виконавчий лист, який надавався на виконання до Комінтернівського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції (а.с.7-8).

За правилами ст.195 СК України та ст.74 Закону України від 21 квітня 1999 року №606-ХІV «Про виконавче провадження» (з подальшими змінами та доповненнями), (надалі - ЗУ «Про виконавче провадження») розмір заборгованості з виплати аліментів визначається державним виконавцем, а за наявності спору питання про розмір такої заборгованості вирішується за заявою заінтересованої особи судом у порядку, встановленого законом.

Ніяких даних, які б свідчили про те, що існує спір з приводу неправильності нарахування суми заборгованості по аліментам матеріали справи не містять.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.

З урахуванням того, що згідно з положеннями СК України аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, тому за змістом ст.196 СК обмежується лише сумою несплачених аліментів за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів.

Це пов'язано з тим, що відповідно до ст.61 Конституції України ніхто не може бути притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Таким чином, сума заборгованості зі сплати аліментів за попередні місяці не додається за наступні, а кількість днів прострочення обчисляється виходячи з того, скільки днів прострочено до сплати певної суми заборгованості. При цьому пеня нараховується не з часу фактичного ухилення від утримання і не з часу подання позовної заяви про стягнення аліментів чи з часу набрання рішенням суду про стягнення аліментів законної сили, а з часу невиконання рішення суду.

Із наданого державним виконавцем Комінтернівського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції Гажа І.Л. розрахунку вбачається, що заборгованість по сплаті аліментів станом на 01.08.2015року складає 29 184,31грн.

Виходячи з правових позицій, викладених у постановах Верховного Суду України від 01 липня 2015 року у справі № 6-94цс15 та від 16 грудня 2015 року у справі № 6-2696цс15, з урахуванням правової природи пені, яка є дієвим стимулом належного виконання обов'язку, та у зв'язку з тим, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом ст.196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів.

При цьому сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались.

Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць).

Наведений у рішенні суду розрахунок (неустойки) пені за спірний період часу проведено згідно вищевказаних правових позицій Верховного Суду України, в той час як наданий позивачкою розрахунок є неправильним.

Таким чином, задовольняючи позовні вимоги частково та стягуючи неустойку (пеню) в розмірі 9 248,11грн., суд дійшов законного та обґрунтованого висновку. Наведений в рішенні розрахунок пені (неустойки) зроблено у відповідності із нормами чинного законодавства.

Посилання апелянта на те, що прострочення по сплаті аліментів сталося не з його вини, оскільки йому не було відомо про рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 28 квітня 2014 року, про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, колегією суддів не приймаються, оскільки вказані обставини спростовуються матеріалами справи. Як вбачається із наданого державним виконавцем розрахунку заборгованості по сплаті аліментів, за спірний період часу, відповідачем частково проводилась сплата аліментів на загальну суму 1 220,00грн., а тому вважати, що останній був необізнаний про необхідність сплачувати аліменти на дітей підстав немає.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду також не спростовують, суттєвими не являються, а тому колегія суддів не вбачає підстав для зміни або скасування оскаржуваного рішення, яке ухвалено з дотриманням вимог закону.

Згідно ч.1 ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 307ч.1п.1), 308, 313, 314ч.1п.1), 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 09 березня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді -