ЄУН №337/6564/15-ц
№2/337/184/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2016 року Хортицький районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді - Сидорової М.В.

при секретарі - Стафорової О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Запоріжжя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Житлово-будівельного кооперативу «Титан-9», ОСОБА_2, третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації», Державний нотаріус Восьмої Запорізької державної нотаріальної контори, про визнання права власності на спадкове майно,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з вказаним позовом та просить визнати за нею право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті бабусі - ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2

ОСОБА_4 обґрунтовує тим, що після смерті її бабусі ОСОБА_3, яка за життя заповіту не склала, відкрилась спадщина на належну їй на праві власності квартиру за адресою: АДРЕСА_2. Вона є спадкоємцем першої черги за законом після смерті ОСОБА_3, оскільки її батько, який є сином померлої - ОСОБА_5, помер ІНФОРМАЦІЯ_3

В зв'язку з цим, вона звернулась до Восьмої Запорізької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та, в подальшому, з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3, але 30.01.2015р. отримала постанову державного нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальних дій, згідно якої їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно, а саме на спірну квартиру.

Крім неї спадкоємцем першої черги є відповідач ОСОБА_2 - донька ОСОБА_3.

Оскільки позивач не має правовстановлюючих документів на квартиру, яка належала померлій ОСОБА_3 на праві власності, вона не має можливості оформити право власності на спадкове майно, в зв'язку з чим вимушена звернутись до суду.

Представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_6 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав викладених в позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснила, що позивач ОСОБА_1 не є рідною донькою її покійного брата ОСОБА_5, вона майже не спілкувалась з померлою ОСОБА_3 та з нею. Після смерті матері - ОСОБА_3, вона - ОСОБА_7 в травні 2014 року звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, а через рік - в травні 2015 року нотаріусом їй було роз'яснено про наявність іншого спадкоємця та спору з приводу спадкового майна. Спірна кооперативна квартира була отримана її батьком за обмінним ордером в 1972 році в обмін на квартиру за адресою: АДРЕСА_3, яка належала її батькам з доданням кімнати площею 18 кв.м., яка належала їй та її чоловіку. Вважає, що спірна квартира належала не лише її померлій матері, а частина квартири належала також і їй, тобто частина квартири не повинна входити до спадкової маси. При цьому пояснила, що право власності на свою частку квартири вона не оформлювала, квартира була оформлена на мати ОСОБА_3 На даний час вона продовжує опікуватися квартирою, сплачує комунальні послуги. Вважає, що позивач не набула права власності на частку квартири в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3, тому просила в задоволенні позову відмовити.

Представник відповідача - ЖБК «Титан-9» в судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_3 була членом ЖБК, квартира за адресою: АДРЕСА_2. належить їй на праві власності, оскільки в березні 1986 року було повністю виплачено пай за квартиру. Вважає, що спір щодо спадкового майна не стосується ЖБК.

Представник третьої особи - ТОВ «Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації», державний нотаріус Восьмої Запорізької державної нотаріальної контори ОСОБА_8 в судове засідання не прибули, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність третіх осіб.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, представника відповідача - ЖБК «Титан-9», всебічно та повно дослідивши матеріали справи, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Зі змісту ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, з правочинів, тобто дій особи, спрямованих на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно зі ст. 15 Закону УРСР від 7 лютого 1991 року № 697-XII «Про власність» (набрав чинності з 15 квітня 1991 року, втратив чинність згідно із Законом України від 27 квітня 2007 року № 997-V з 20.06.07р.) член житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані йому в користування, набуває права власності на це майно.

Відповідно до п. 3 Постанови Верховної Ради Української РСР «Про введення в дію Закону Української РСР «Про власність» від 26 березня 1991 року положення статті 15 Закону Української РСР «Про власність» застосовуються до правовідносин, що виникли як до, так і після 15 квітня 1991 року.

Аналогічні підстави набуття права власності на квартиру членом житлово-будівельного кооперативу також визначені ст. 384 ч.3 ЦК України, який набрав чинності 01.01.2004 року.

Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом та за законом.

Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті.

Відповідно до частини 3 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч.1 ст. 1266 ЦК України, внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини.

Відповідно до ч.1 та ч.3 ст. 1267 ЦК України, частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Спадкоємці за письмовою угодою між собою, посвідченою нотаріально, якщо це стосується нерухомого майна або транспортних засобів, можуть змінити розмір частки у спадщини когось із них.

Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч.1 ст. 1260 ЦК України, у разі спадкування за законом усиновлений та його нащадки, з одного боку, та усиновлювач і його родичі - з другого, прирівнюються до родичів за походженням.

Відповідно до п. 4.15, 4.18 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012р. № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування" зазначено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

В п.8 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі смерті члена житлово-будівельного кооперативу, яким до дня смерті були внесені повністю пайові внески за квартиру, вона включається до складу спадщини.

Судом встановлено, що відповідно до ордеру №2523 від 14.11.1972р., виданого Бюро обміну жилої площі Виконкому Запорізької міської Ради депутатів трудящий, ОСОБА_9 дозволена зайняти трикімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_4. з зазначенням осіб які мають право на жилу площу: ОСОБА_3 - дружина, ОСОБА_10 - син, ОСОБА_2 - донька, ОСОБА_11 - зять (а.с.75).

Рішенням Виконкому Ленінської Районної ради народних депутатів м.Запоріжжя №37/1 від 26.01.1995р. затверджено рішення зборів уповноважених ЖБК «Титан-9» від 07.01.1995р. (протокол №60) про прийом до членів ЖБК «Титан-60» ОСОБА_3 та закріплення за нею трикімнатної квартири АДРЕСА_5 на склад сім'ї з одної людини в зв'язку із смертю її чоловіка ОСОБА_9 (а.с.102).

Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна №57299585 від 13.04.2016р. відомості про реєстрацію прав власності на об'єкт нерухомого майна - квартиру АДРЕСА_6 - відсутні (а.с.89).

При цьому здовідки №32 від 03.05.1995р., наданої Житлово-будівельним кооперативом «Титан-9», вбачається, що вартість трикімнатної квартири АДРЕСА_7 виплачена ОСОБА_3 повністю в березні 1986 року (а.с.94).

Згідно висновку про реєстрацію від 15.06.1995р., КП Міжміське бюро технічної інвентаризації засвідчив, що квартира АДРЕСА_7 належить ОСОБА_3 на праві особистої власності на підставі довідки ЖБК «Титан-9» від 03.05.1995р. №32 (а.с.95).

Таким чином, ОСОБА_3 на праві особистої власності належить квартира АДРЕСА_7.

ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 померла в м.Запоріжжя.

Після смерті ОСОБА_3відкрилась спадщина, зокрема, на квартиру АДРЕСА_6.

Судом також встановлено, що ОСОБА_3 за життя заповіту не склала, а тому спадкування здійснюється за законом.

Згідно даних, які містяться в матеріалах спадкової справи №119-2014, заведеної 15.05.2014р. у Восьмій Запорізькій державній нотаріальній конторі щодо майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3, заяви про прийняття спадщини подалидонька померлої - ОСОБА_2 (а.с.37 зворот) та онука ОСОБА_1 (а.с.45).

Позивач ОСОБА_1 є онукою ОСОБА_3, оскільки її батько - ОСОБА_5 був рідним сином ОСОБА_3. Даний факт підтверджено Витягом з державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статтей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України №8 від 01.04.2015р. щодо реєстрації актового запису про народження ОСОБА_5 (а.с.80), свідоцтвом про народження ОСОБА_12 (а.с.7) та свідоцтвами укладання нею шлюбів (а.с.8-9) та Повним витогом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження за №0 від 096.10.2015р. (а.с.99-101).

Батько позивачки - ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.10).

15.05.2014р. відповідач ОСОБА_2 подала до Восьмої Запорізької державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини після смерті матері - ОСОБА_3 (а.с. 37 зворот).

30.05.2014р. позивач ОСОБА_1 подала до Восьмої Запорізької державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини після смерті бабусі - ОСОБА_3 (а.с. 45).

Крім того, з матеріалів спадкової справи вбачається, що 30.05.2014р. онук померлої ОСОБА_3 - ОСОБА_13, який не був зареєстрований та не мешкав з нею за однією адресою, був повідомлений державним нотаріусом Восьмої Запорізької державної нотаріальної контори про відкриття спадщини після смерті бабусі та йому було роз'яснено строк та порядок подання до нотаріуса заяви про прийняття спадщини (а.с.45 зворот).

Даних про подання ОСОБА_13 у встановлений законом шестимісячний строк з дня відкриття спадщини до державного нотаріуса заяви про прийняття спадщини, матеріали спадкової справи не містять.

30.01.2015р. позивач ОСОБА_1 подала до Восьмої Запорізької державної нотаріальної контори заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті бабусі - ОСОБА_3 (а.с. 46).

Постановою державного нотаріуса Восьмої Запорізької державної нотаріальної контори ОСОБА_14 від 30.01.2015р. позивачу ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спірну квартиру після смерті померлої бабусі - ОСОБА_3, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на вказане спадкове майно.

На підставі викладеного, повно і всебічно з'ясувавши обставини справи, на які посилаються сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши надані сторонами докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку, що позивач ОСОБА_1, будучі спадкоємцем за правом представлення та маючи право на спадкування тієї частки спадщини, яка належала б за законом її батькові, якби він був живим на час відкриття спадщини, реалізувала своє право на прийняття спадщини за законом після своєї померлої бабусі ОСОБА_3, шляхом подачі відповідної заяви нотаріусу про прийняття спадщини у встановлений законодавством строк та не здійснювала відмову від прийняття спадщини, але у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно - спірну квартиру, державний нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, іншим шляхом оформити право власності неможливо.

Заперечення відповідача ОСОБА_2 проти заявлених позовних вимог з посиланням на ту обставину, що позивач ОСОБА_1 була удочерена її братом ОСОБА_5, суд не приймає через безпідставність, оскількиусиновлений та його нащадки прирівнюються до родичів за походженням.

Доводи відповідача ОСОБА_2 що спірна квартира не повністю належала на праві власності її матері - ОСОБА_3, є недоведеними та безпідставними, спростовуються матеріалами справи.

Враховуючи, що відповідач ОСОБА_2 також реалізувала своє право на прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3, шляхом подачі відповідної заяви нотаріусу про прийняття спадщини у встановлений законодавством строк та не здійснювала відмову від прийняття спадщини, але на даний час свідоцтво про право на спадщину за законом на спірну квартиру не отримувала, з урахування заявлених позовних вимог, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 384, 393, 1216-1270 ЦК України, ст. ст. 3, 57-61, 208, 209, 213, 214, 215, 218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

ОСОБА_4 Олександрівни задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Запорізької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів через Хортицький районний суд м.Запоріжжя.

Суддя: М.В. Сидорова