Апеляційний суд Житомирської області
Справа №285/4242/15-ц Головуючий у 1-й інст. Савицька Л.Й..
Категорія 19 Доповідач Кочетов Л. Г.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого-судді: Кочетова Л.Г.,

суддів: Микитюк О.Ю., Товянської О.В.,

при секретарі: Кравчук Л.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Житомирі справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на заочне рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 24 лютого 2016 року,

в с т а н о в и л а :

У листопаді 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду із вказаним позовом та в обгрунтування вимог зазначила, що вона перебуває у шлюбі з відповідачем, від якого мають спільну дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Матеріальної допомоги на утримання дитини відповідач не надає, хоча має постійну роботу та стабільний заробіток. Просила стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі ? частини всіх видів його доходів щомісячно.

Заочним рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 24 лютого 2016 року позов задоволено повністю.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати, постановити нове - про відмову в задоволені позову, посилаючись на порушенням норм матеріального та процесуального права, неповноту дослідження обставин справи. Зазначає, що суд першої інстанції не мав права виносити заочне рішеня, поскільки позивач згоди на це не давала; він не був присутній в судовому засіданні з поважних причин; судом не враховано, що дочка знаходиться на його утриманні; висновок суду, про те, що відповідач може надавати дитині матеріальну допомогу є помилковим.

Розглянувши справу в межах, визначених ст. 303 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітню дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 2, 3).

Згідно з положеннями ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Статтею 181 ч.1 СК передбачено, що способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

Згідно з роз»ясненнями пункту 17 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року "Про практику застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК ) і виплачуються щомісячно.

Як вбачається із змісту позовної заяви, апеляційної скарги та пояснень сторін, домовленості батьків щодо матеріального забезпечення дитини не досягнуто, а тому висновок суду першої інстанції про наявність підстав для стягнення аліментів на користь особи, з якою проживає дитина є правильним.

Згідно з положеннями ч.4 ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає.

Як встановлено з пояснень сторін та підтверджується наданими сторонами актами та довідками (а.с. 37-39), сторони проживають разом з малолітньою дитиною в одній квартирі № АДРЕСА_1.

Оскільки позивач проживає з дитиною, то вона має право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів.

При цьому надання матеріального забезпечення відповідачем у добровільному порядку а також його спільне проживання разом з дитиною, у відповідності до вимог чинного законодавства, не є підставою для відмови в позові.

Висновок суду першої інстанції про те, що відповідач може сплачувати аліменти, є цілком обгрунтованим та підтверджується довідкою з місця роботи останнього про розмір заробітної плати (а.с. 22).

Посилання апелянта на те, що він не був присутній в судовому засіданні з поважних причин, є надуманим, оскільки довідка, на яку він посилається, взагалі зазначення таких причин не містить. Крім того вказана обставина на привильність висновків суду не впливає.

Посилання апелянта на порушення прав позивача при заочному розгляді справи не грунтується на законі, на права відповідача та привильність рішення не впливає.

Наведені в апеляційній скарзі доводи, висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому колегія суддів приходить до висновку, що підстави для скасування рішення відсутні.

Керуючись ст. ст. 209, 218, 303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Заочне рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 24 лютого 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий Судді