Ухвала іменем україни 18 травня 2016 рокум. Київ Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі: головуючого Касьяна О.П., суддів: Мартинюка В.І., Попович О.В., Остапчука Д.О., Савченко В.О.,
розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до управління освіти Первомайської міської ради Миколаївської області та Первомайської гімназії Первомайської міської ради Миколаївської області про визнання дій неправомірними, скасування наказу та зобов'язання вчинити певні дії, за касаційною скаргою представника управління освіти Первомайської міської ради Миколаївської області - Ляшко ЮліїПетрівни - на рішення апеляційного суду Миколаївської області від 28 травня 2015 року,

в с т а н о в и л а :

У січні 2015 року ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_5 звернулась до суду із зазначеним позовом, який уточнила, та остаточно просила визнати незаконною відмову управління освіти у прийнятті її заяви від 06 січня 2015 року про надання невикористаної відпустки за 2015 рік з наступним звільненням на пенсію; видати наказ про надання їй невикористаної відпустки за 2015 рік з наступним звільненням на пенсію на підставі заяви від 06 січня 2015 року; розглянути своєчасно її заяву від 08 січня 2015 року про надання невикористаної відпустки за 2015 рік з наступним звільненням на пенсію; видати наказ про надання їй невикористаної відпустки за 2015 рік з наступним звільненням на пенсію з виплатою грошової винагороди за сумлінне та зразкове виконання нею службових обов'язків на підставі заяви від 08 січня 2015 року; визнати незаконною відмову Первомайської гімназії своєчасно розглянути її заяву від 08 січня 2015 року про надання невикористаної відпустки за 2015 рік з наступним звільненням на пенсію та надати до управління освіти подання про надання їй невикористаної відпустки з наступним звільненням з виплатою грошової винагороди за сумлінне виконання нею службових обов'язків на підставі заяви від 08 січня 2015 року; визнати незаконним та скасувати наказ Первомайської гімназії від 14 січня 215 року № 07-к/тм «Про надання щорічної відпустки ОСОБА_3.»; зобов'язати Первомайську гімназію надати до управління освіти подання про надання їй невикористаної відпустки за 2015 рік з наступним звільненням на пенсію з виплатою грошової винагороди за сумлінне та зразкове виконання службових обов'язків на підставі зави від 08 січня 2015 року; зобов'язати управління освіти видати наказ про надання їй невикористаної щорічної відпустки за 2015 рік тривалістю 56 календарних днів з 15 січня по 11 березня 2015 року з виплатою матеріальної допомоги на оздоровлення в розмірі посадового окладу, з виплатою грошової винагороди за сумлінне та зразкове виконання нею службових обов'язків в розмірі посадового окладу, з подальшим її звільненням за власним бажанням, що зумовлене виходом на пенсію, з урахуванням підвищень на підставі її заяви від 08 січня 2015 року.

Свої вимоги позивачка обґрунтовувала тим, що відповідачі не виконали вимоги законодавства про працю, а саме: ч. 1 ст. 38, ч. 3 ст. 115 КЗпП України та ч. 1 ст. 3 Закону України «Про відпустки».

Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 20 лютого 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Миколаївської області від 28 травня 2015 року рішення суду першої інстанції скасовано, ухвалено нове рішення про часткове задоволення позову.

Визнано неправомірною бездіяльність управління освіти Первомайської міської ради Миколаївської області та Первомайської гімназії Первомайської міської ради Миколаївської області щодо розгляду заяви ОСОБА_3 від 08 січня 2015 року про звільнення за власним бажанням у зв'язку з виходом на пенсію.

Визнано незаконним наказ директора Первомайської гімназії Первомайської міської ради Миколаївської області № 07-к/тм від 14 січня 2015 року про надання щорічної основної відпустки ОСОБА_3

В задоволенні решти позовних відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі скаржник просить скасувати рішення апеляційного суду Миколаївської області від 28 травня 2015 року, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та порушення норм процесуального права, залишити в силі рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 20 лютого 2015 року.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи касаційної скарги, ознайомившись із запереченнями на касаційну скаргу, перевіривши матеріали справи, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що будь-яких порушень трудових прав позивачки з боку роботодавця, в межах заявлених позовних вимог, не було та позивачкою не надано суду переконливих доказів таких порушень.

Переглядаючи спір в апеляційному порядку та скасовуючи рішення суду першої інстанції із ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_3, суд апеляційної інстанції виходив із того, що в порушення норм трудового законодавства, під час розгляду заяви ОСОБА_3 від 08 січня 2015 року та видання наказу № 07-к/тм від 14 січня 2015 року відповідачами не вирішено питання про звільнення позивачки у зв'язку з виходом на пенсію за правилами ч. 1 ст. 38 КЗпП України, а тому така бездіяльність та зазначений наказ не можуть вважатись правомірними.

Проте погодитися з такими висновками суду апеляційної інстанції не можна з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що ОСОБА_3 працювала в Первомайській гімназії на посаді вчителя фізики з 2001 року.

08 січня 2015 року позивачка звернулась із заявою до начальника управління освіти та директора Первомайської гімназії про надання їй з 15 січня 2015 року невикористаної щорічної відпустки за 2015 рік тривалістю 56 днів з подальшим звільненням за власним бажанням у зв'язку з виходом на пенсію. Крім того, ОСОБА_3 просила виплатити їй матеріальну допомогу на оздоровлення, а також звільнити її з 11 березня 2015 року (відповідно до положень ст.. 3 Закону України «Про відпустки») за власним бажанням у зв'язку з виходом на пенсію та в цей день видати копію наказу про звільнення, трудову книжку, письмовий розрахунок про нараховані суми та виплатити грошову винагороду за сумлінне і зразкове виконання службових обов'язків.

Зазначена заява позивачки надійшла до управління освіти 13 січня 2015 року.

Наказом директора Первомайської гімназії від 14 січня 2015 року № 07-к/тм ОСОБА_3 було надано основну щорічну відпустку тривалістю 56 календарних днів (з 15 січня по 12 березня 2015 року включно). Позивачці було нараховано та виплачено відпускні в сумі 6094 грн 17 коп., матеріальну допомогу в розмірі посадового окладу 1986 грн 60 коп.

Відповідно до наказу директора Первомайської гімназії від 02 лютого 2015 року № 05-к/тр позивачці було нараховано та виплачено грошову винагороду за сумлінне та зразкове виконання службових обов'язків в розмірі 200 грн.

03 лютого 2015 року директор Первомайської гімназії надала в управління освіти подання про звільнення вчителя фізики ОСОБА_3 від 03 лютого 2015 року № 30, яке було погоджене начальником управління освіти.

При цьому судами встановлено, що наказу про звільнення ОСОБА_3 у зв'язку з виходом на пенсію на час розгляду справи в суді першої інстанції видано не було, з урахуванням того, що відповідно до положень ст. 3 Закону України «Про відпустки» цей наказ має бути підготовлений та виданий управлінням освіти лише 12 березня 2015 року, тобто в останній день відпустки позивачки.

Відповідно до ч. 1 ст. 38 КЗпП України працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні. У разі, коли заява працівника про звільнення з роботи за власним бажанням зумовлена неможливістю продовжувати роботу, в тому числі, вихід на пенсію, власник або уповноважений ним орган повинен розірвати трудовий договір у строк, про який просить працівник.

Згідно із ч. 1 ст. 3 Закону України «Про відпустки» за бажанням працівника у разі його звільнення (крім звільнення за порушення трудової дисципліни) йому має бути надано невикористану відпустку з наступним звільненням. Датою звільнення в цьому разі є останній день відпустки.

За ч. 1 ст. 3 Закону України «Про загальну середню освіту» призначення на посаду та звільнення з посади заступників керівника та інших педагогічних працівників державного та комунального загально-освітнього навчального закладу здійснюється відповідним органом управління освітою за поданням керівника загальноосвітнього навчального закладу.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції при скасуванні рішення суду першої інстанції дійшов помилкового висновку, що відповідачем при розгляді заяви позивачки від 08 січня 2015 року та виданні наказу про надання останній щорічної відпустки було допущено бездіяльність щодо вирішення питання про звільнення позивачки за правилами ч. 1 ст. 38 КЗпП України.

Беручи до уваги, що в заяві позивачки від 08 січня 2015 року було зазначено вимогу про надання основної щорічної відпустки строком на 56 календарних дні із наступним звільненням у зв'язку із виходом на пенсію відповідно до вимог ст. 3 Закону України «Про відпустки», колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції щодо відсутності порушень норм трудового законодавства, зокрема ч. 1 ст. 38 КЗпП України та ч. 1 ст. 3 Закону України «Про відпустки», при розгляді зазначеної заяви позивачки.

З огляду на наведене колегія суддів вважає, що суд апеляційної інстанції ухвалив рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до скасування рішення суду першої інстанції, ухваленого згідно із законом, а тому рішення суду апеляційної інстанції підлягає скасуванню із залишенням в силі рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 339, 343 - 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, -

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу представника управління освіти Первомайської міської ради Миколаївської області - Ляшко Юлії Петрівни - на рішення апеляційного суду Миколаївської області від 28 травня 2015 року задовольнити.

Рішення апеляційного суду Миколаївської області від 28 травня 2015 року скасувати, залишивши в силі рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 20 лютого 2015 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.П. Касьян

Судді: В.І.Мартинюк

Д.О. Остапчук

О.В. Попович

В.О. Савченко