АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний номер справи 666/208/16-ц Головуючий в суді І інстанції: Рядча Т.І. Номер провадження 22-ц/791/966/16 Доповідач: Склярська І.В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Херсонської області в складі:

головуючого Склярської І.В.,

суддів: Вейтас І.В.,

Цуканової І.В.,

секретар Мирненко А.О.,

за участю прокурора Кущ В.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою заступника прокурора Херсонської області на рішення Дніпровського районного суду м. Херсона від 17 лютого 2016 року у справі за позовом Прокурора - заступника керівника Херсонської місцевої прокуратури, який діє в інтересах держави до Антонівської селищної ради м. Херсона, ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Громадська організація «Антонівська хвиля» про визнання недійсними рішень, державного акту та витребування майна з чужого незаконного володіння,-

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2016 року Прокурор - заступник керівника Херсонської місцевої прокуратури звернувся до суду з позовом в інтересах держави, посилаючись на те, що рішенням Антонівської селищної ради від 06.02.2004 року № 207 надано дозвіл гр. ОСОБА_4 на розробку проекту відведення присадибної земельної ділянки площею 1500 кв.м. по АДРЕСА_1 для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель і споруд. Рішенням Антонівської селищної ради від 09.07.2004 року № 252 передано у власність ОСОБА_4 для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель земельну ділянку площею 0,1423 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_1. На підставі вказаного рішення ОСОБА_4 видано державний акт на право власності на земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_1 НОМЕР_2 зареєстрований 21.07.2004 за № 25.

Відповідно до договору купівлі-продажу земельної ділянки від 13.04.2009 року ОСОБА_4 земельну ділянку площею 0,1423 га по АДРЕСА_1 продано ОСОБА_5

Відповідно до договору купівлі-продажу земельної ділянки з об'єктом незавершеного будівництва від 08.11.2011 року - земельну ділянку площею 0,1423 га продано ОСОБА_6 з розташованим на ній об'єктом незавершеного будівництва, готовністю 30 %.

Відповідно до договору купівлі-продажу земельної ділянки з об'єктом незавершеного будівництва від 06.08.2015 року земельну ділянку площею 0,1423 га з розташованим на ній об'єктом незавершеного будівництва, готовністю 30% - продано ОСОБА_3

Оскільки земельна ділянка відноситься до земель водного фонду, знаходиться в нормативних межах прибережно-захисної смуги річки Дніпро, в порушення вимог законодавства про неможливість надання земель водного фонду у приватну власність надано земельну ділянку водного фонду для будівництва та обслуговування житлового будинку в тому числі і без прийняття рішення про зміну цільового призначення, оспорювані рішення ради прийняті всупереч вимогам статей 58,60,61 ЗК України, ст.88 ВК України, а також власником спірного майна є територіальна громада Антонівської селищної ради з володіння якої не з її волі вибула земельна ділянка, прокурор просив суд з урахуванням збільшених позовних вимог:

визнати недійсним рішення Антонівської селищної ради від 06.02.2004 року № 207 про надання дозволу гр. ОСОБА_4 на розробку проекту відведення присадибної земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель площею 1500 кв.м. по АДРЕСА_1;

визнати недійсним рішення Антонівської селищної ради від 09.07.2004 року № 252 «Про надання у власність гр. ОСОБА_4 земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель площею 0,1423 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_1;

визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку НОМЕР_2 зареєстрований 21.07.2004 року за № 25 виданий ОСОБА_4;

витребувати з незаконного володіння ОСОБА_3 на користь територіальної громади Антонівської селищної ради земельну ділянку площею 0,1423 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 з кадастровим номером НОМЕР_1.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Херсона від 17.02.2016 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі заступник прокурора Херсонської області, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, що призвело до ухвалення рішення, яке не відповідає нормам ст.213 ЦПК України, просить рішення скасувати і ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити.

В письмових запереченнях на апеляційну скаргу ОСОБА_3 її доводи не визнала, рішення суду вважає законним та обґрунтованим.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб, які з'явились в судове засідання, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах, визначених ст.303 ЦПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з недоведеності того, що земельна ділянка розташована у прибережній захисній смузі в межах Антонівської селищної ради і відноситься до земель водного фонду, а також з урахуванням ч.3 ст.61 ЦПК України набрання чинності рішення Дніпровського районного суду від 16.04.2013 року, яким було відмовлено в позові Херсонського міжрайонного екологічного прокурора про визнання незаконним та скасування рішення Антонівської селищної ради, недійсними державних актів на право власності на землю, застосування наслідків нікчемних правочинів та повернення земельної ділянки.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Антонівської селищної ради № 207 від 06.02.2004 року «Про надання дозволу на розробку проекту відведення присадибних земельних ділянок громадянам в смт. Антонівка для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель» ОСОБА_4 надано дозвіл на розробку проекту відведення присадибної земельної ділянки в смт. Антонівка для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель площею 1500 кв.м. по АДРЕСА_1 (а.с.10).

Рішенням Антонівської селищної ради № 252 від 09.07.2004 року «Про надання громадянам у приватну власність присадибних земельних ділянок в смт. Антонівка для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель» ОСОБА_4 надана земельна ділянка у приватну власність, площею 1423 кв.м. по АДРЕСА_1 в смт. Антонівка для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель (а.с.6).

21 липня 2004 року ОСОБА_4 видано Державний акт на право власності на зазначену земельну ділянку (а.с.11).

За висновком Херсонського міського управління земельних ресурсів від 25.04.2004 року, який був необхідний для отримання дозволу на розробку проекту відведення присадибної земельної ділянки, ділянка розташована у прибережній захисній смузі р. Дніпро. Категорія земель - землі водного фонду, угіддя - відкриті землі. Земельна ділянка розташована в межах існуючої забудови (а.с.15).

Відповідно до статті 60 ЗК України, статті 88 ВК України прибережні захисні смуги встановлюються по обидва береги річок та навколо водойм уздовж урізу води (у меженний період) шириною: для малих річок, струмків і потічків, а також ставків площею менш як 3 гектари - 25 метрів; для середніх річок, водосховищ на них, водойм, а також ставків площею понад 3 гектари - 50 метрів; для великих річок, водосховищ на них та озер - 100 метрів.

Згідно з пунктом 2.9 Порядку погодження природоохоронними органами матеріалів щодо вилучення (викупу), надання земельних ділянок, затвердженого наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 5 листопада 2004 року № 434, у разі відсутності належної землевпорядної документації та встановлених у натурі (на місцевості) меж щодо водоохоронних зон та прибережних захисних смуг водних об'єктів, природоохоронний орган забезпечує їх збереження шляхом урахування при розгляді матеріалів щодо вилучення (викупу), надання цих земельних ділянок нормативних розмірів прибережних захисних смуг, установлених статтею 88 ВК України, та орієнтовних розмірів і меж водоохоронних зон, що визначаються відповідно до Порядку з урахуванням існуючих конкретних умов забудови на час установлення водоохоронної зони.

Відсутність окремого проекту землеустрою щодо встановлення прибережної захисної смуги не свідчить про відсутність самої прибережної захисної смуги, оскільки її розміри встановлені законом.

Аналіз наведених норм законодавства дає підстави для висновку про те, що при наданні земельної ділянки за відсутності проекту землеустрою зі встановлення прибережної захисної смуги необхідно виходити з нормативних розмірів прибережних захисних смуг, установлених статтею 88 ВК України, та орієнтовних розмірів і меж водоохоронних зон, що визначаються відповідно до Порядку визначення розмірів і меж водоохоронних зон та режиму ведення господарської діяльності в них, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 травня 1996 року № 486.

До такого правового висновку, який в силу ст.360-7 ЦПК України, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своій діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму, дійшов Верховний Суд України у своїй постанові у справі № 6-184 цс 15 від 01.07.2015 року.

Оскільки, спірна ділянка розташована у прибережній захисній смузі р. Дніпро, категорія земель-землі водного фонду,надання дозволу гр. ОСОБА_4 на розробку проекту відведення присадибної земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель площею 1500 кв.м. по АДРЕСА_1 суперечить нормам матеріального права, а тому враховуючи те, що оспорюване рішення Антонівської селищної ради від 06.02.2004 року № 207 відносно ОСОБА_4 не було предметом розгляду іншої справи, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для задоволення позовної вимоги про визнання недійсним рішення Антонівської селищної ради від 06.02.2004 року № 207.

Разом з тим, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовної вимоги про визнання недійсним рішення Антонівської селищної ради від 09.07.2004 року № 252 «Про надання у власність гр. ОСОБА_4 земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель площею 0,1423 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_1.

Так, рішенням Дніпровського районного суду м. Херсона від 16 квітня 2013 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Херсонської області від 18 червня 2013 року в задоволенні позову Херсонського міжрайонного екологічного прокурора про

- визнання незаконним та скасування п.1.1 рішення Антонівської селищної ради від 09.07.2004 року № 252 в частині передачі у власність гр.. ОСОБА_4 земельної ділянки площею 0,1423 га для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель по АДРЕСА_1 у смт. Антонівка;

- визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку виданого 04.02.2010 року ОСОБА_5;

- повернення земельної ділянки загальною площею 0,1423 га до власності держави в особі Антонівської селищної ради;

- зобов'язання ОСОБА_6 звільнити земельну ділянку загальною площею 0,1423 га, розташовану в смт. Антонівка, АДРЕСА_1 та привести у придатний для використання стан шляхом знесення недобудованого житлового будинку за його рахунок, відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20 листопада 2013 року рішення суду першої інстанції та ухвала суду апеляційної інстанції залишені без змін.

Отже, оспорюване рішення Антонівської селищної ради від 09.07.2004 року № 252 в частині передачі у власність гр. ОСОБА_4 земельної ділянки площею 0,1423 га для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель по АДРЕСА_1 у смт. Антонівка вже було предметом судового розгляду, в ході якого його відповідність вимогам закону переглядалася в повному обсязі, що вбачається з вищезазначених судових рішень.

Доводи апеляційної скарги щодо інших підстав оскарження оспорюваного рішення спростовуються змістом поданих позовних заяв міжрайонного екологічного прокурора та прокурора місцевої прокуратури.

Оскільки державні акти на право власності на земельні ділянки є документами, що посвідчують право власності і видаються на підставі відповідних рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, то у спорах пов'язаних із правом власності на земельні ділянки, недійсними можуть визнаватися як зазначені рішення, на підставі яких видано відповідні державні акти, так і самі акти на право власності на земельні ділянки.

Визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку вважається законним, належним та окремим способом поновлення порушених прав у судовому порядку.

Така правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові у справі №6-319цс15 від 01.07.2015 року, яка в силу ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для застосування.

Отже, оскільки надання дозволу на розробку проекту відведення присадибної земельної ділянки по АДРЕСА_1 суперечить нормам статті 60 ЗК України, статті 88 ВК України, Порядку погодження природоохоронними органами матеріалів щодо вилучення (викупу), надання земельних ділянок, затвердженого наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 5 листопада 2004 року № 434, також фактично відбулася зміна цільового призначення земельної ділянки, яка знаходиться в прибережній зоні та враховуючи, що визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку вважається законним, належним та окремим способом поновлення порушених прав у судовому порядку, оспорюваний акт не був предметом судового розгляду в іншій справі, колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність підстав для визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку НОМЕР_2 зареєстрований 21.07.2004 року за № 25 виданий ОСОБА_4.

Встановлення вищезазначених порушень є, на думку колегії суддів, підставою для визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку НОМЕР_2 зареєстрованого 21.07.2004 року за № 25 виданого ОСОБА_4. При цьому, з урахуванням заперечень на апеляційну скаргу, колегія суддів вважає, що незалучення правонаступників померлого ОСОБА_4 не перешкоджає визнанню недійсним державного акту, оскільки останній за життя розпорядився земельною ділянкою шляхом укладення договору купівлі-продажу.

Статтею 361 Закону України "Про прокуратуру" та частиною другою статті 45 ЦПК України передбачено право прокурора з метою представництва інтересів громадянина або держави в суді в межах повноважень, визначених законом, звертатися до суду з позовною заявою, брати участь у розгляді справ за його позовом тощо.

Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній заяві самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі прокурор набуває статусу позивача (абзац 2 частини другої статті 45 ЦПК України).

Таким чином, враховуючи, що прокурор є позивачем у справі, але позовні вимоги до відповідача ОСОБА_3 про витребування з її незаконного володіння земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 заявлені на користь територіальної громади Антонівської селищної ради- іншого відповідача у справі, їх задоволення, за нормами процесуального закону в межах даної справи, не може бути.

Саме з підстав того, що прокурор за даним позовом набув статус позивача, колегія суддів вважає, що підстави для застосування строку позовної давності відсутні, оскільки прокурору про вищезазначені порушення стало відомо в межах строку позовної давності і протилежне представником відповідача ОСОБА_3, не доведено.

За викладених обставин, доводи апеляційної скарги щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог про визнання недійсним рішення Антонівської селищної ради від 09.07.2004 року № 252 «Про надання у власність гр. ОСОБА_4 земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель площею 0,1423 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 та витребування з незаконного володіння ОСОБА_3 на користь територіальної громади Антонівської селищної ради земельної ділянки площею 0,1423 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 з кадастровим номером НОМЕР_1, колегія суддів до уваги не приймає, як такі, що не ґрунтуються на нормах матеріального та процесуального права. Інші доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає доведеними та обґрунтованими, а тому рішення суду в частині відмови у визнанні недійсним рішення Антонівської селищної ради від 06.02.2004 року №207, визнанні недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку підлягає скасуванню з ухваленням в цій частині нового рішення про задоволення вказаних позовних вимог.

На підставі ст.88 ЦПК України, з Антонівської селищної ради м. Херсона підлягає стягненню судовий збір: в дохід держави в сумі 1378 грн., на користь прокуратури Херсонської області - в сумі 1515 грн.80 коп.

На підставі викладеного, ст. 60,152 ЗК України, ст. 88 ВК України, ст.303, ч.1 п.2 ст.307, ч.1 п.3,4 ст.309 , ст.316 ЦПК України, колегія суддів,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу заступника прокурора Херсонської області задовольнити частково.

Рішення Дніпровського районного суду м. Херсона від 17 лютого 2016 року в частині відмови у визнанні недійсним рішення Антонівської селищної ради від 06.02.2004 року №207, визнанні недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку скасувати, ухвалити в цій частині нове рішення.

Вказані позовні вимоги задовольнити.

Визнати недійсним рішення Антонівської селищної ради від 06.02.2004 року № 207 про надання дозволу гр. ОСОБА_4 на розробку проекту відведення присадибної земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель площею 1500 кв.м. по АДРЕСА_1.

Визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку НОМЕР_2 зареєстрований 21.07.2004 року за № 25, виданий ОСОБА_4.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Стягнути з Антонівської селищної ради судовий збір: в дохід держави в сумі 1378 грн., на користь прокуратури- в сумі 1515 грн.80 коп.

Рішення набирає законної сили з дня його проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку протягом 20-ти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий І.В. Склярська

Судді: І.В. Вейтас

І.В. Цуканова