Справа № 362/283/15-ц Головуючий у І інстанції Ковбель М. М.
Провадження № 22-ц/780/5419/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 46 17.11.2016
УХВАЛА

Іменем України

17 листопада 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого - Мельника Я.С.,

суддів: Волохова Л.А., Матвієнко Ю.О.,

та секретаря Дрозда Р.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на заочне рішення Васильківського міськрайонного суду Київської від 15 серпня 2016 року у справі за позовом заступника Васильківського міжрайонного прокурора Київської області в інтересах держави в особі Головного управління Держземагенства у Київській області, Державного підприємства «ДСВ ІФРГ НАН України» до Глевахівської селищної ради Васильківського району Київської області, ОСОБА_2 про визнання незаконним та скасування рішення селищної ради, визнання недійсними державних актів на право власності на земельні ділянки та витребування земельних ділянок із чужого володіння,-

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2015 року заступник Васильківського міжрайонного прокурора Київської області звернувся до суду з вищезазначеним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що Державному підприємству Дослідне сільськогосподарське виробництво Інституту фізіології рослин і генетики НАН України (далі - ДП ДСВ ІФРГ НАН України) 20 травня 2002 було видано державний акт на право постійного користування земельною ділянкою, загальною площею 387,19 га з якої, в подальшому, рішенням Глевахівської селищної ради № 329-15-V від 22 серпня 2007 року було передано у приватну власність відповідача ОСОБА_2 земельну ділянку, площею 0,0984 га, кадастровим номером :02:006:0002 та видано державний акт на право власності на цю ділянку.

Прокурор вважає, що це рішення Глевахівської селищної ради є незаконним та підлягає скасуванню, разом із скасуванням державного акту на право власності на цю земельну ділянку та витребуванням її із чужого володіння, оскільки вилучення цієї земельної ділянки у Державного підприємства «ДСВ ІФРГ НАН України» відбулося з порушенням закону, зокрема ст. ст. 84, 149 Земельного кодексу України, та ст. 5 Закону України «Про особливості правового режиму діяльності Національної академії наук України, галузевих академій наук та статусу їх майнового комплексу» та порушує права належного землекористувача.

Заочним рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської від 15 серпня 2016 року позов задоволено частково, визнано незаконним та скасовано рішення Глевахівської селищної ради № 329-15-V від 22 серпня 2007 року в частині передачі у власність ОСОБА_2 земельної ділянки площею 0,0984 га, визнано недійсним та скасовано державний акт на право власності на спірну земельну ділянку серії ЯЕ № 819211, виданого ОСОБА_2 і витребувано вказану земельну ділянку у відповідача ОСОБА_2 на користь Державного підприємства «ДСВ ІФРГ НАН України» та вирішено питання щодо судових витрат. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із цим рішенням, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права та неповне зясування судом усіх обставин справи.

У обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що позивачем не було надано належних доказів на підтверження того, що спірна земельна ділянка перебувала у користуванні ДП «ДСВ ІФРГ НАН України», а Глевахівська селищна рада, передаючи цю ділянку у власність ОСОБА_2, на його думку, діяла у межах своїх повноважень.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, що з'явилися, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, вважає необхідним апеляційну скаргу відхилити з наступних підстав.

Відповідно до ст. ст. 10, 11, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд розглядає справу в межах заявлених вимог на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у цих сторін виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що передача спірної земельної ділянки у власність відповідача ОСОБА_2 відбулася із порушенням Закону та прав державного підприємства, через що позовні вимоги у частині визнання незаконним та скасування рішення селищної ради та державного акту на право власності на земельну ділянку, разом із витребуванням її із володіння відповідача, є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, що 20 травня 2002 року ДП «ДСВ ІФРГ НАН України» було видано державний акт на право постійного користування землею серія ІІ-КВ № 001432-270, який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 102 (а. с. 17).

На підставі рішення Глевахівської селищної ради № 329-15-V від 22 серпня 2007 року ОСОБА_2, серед інших, було передано у власність земельну ділянку, площею 0,10 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку в с. Глеваха ( а.с. 22 ), та видано державний акт серії ЯЕ№819211 на право власності на земельну ділянку кадастровий номер :02:006:0002, який зареєстровано 02 жовтня 2007 року (а. с. 30).

Рішенням Господарського суду Київської області від 31 грудня 2008 року, залишеним без змін постановою Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 30 квітня 2009 року, у Державного підприємства "Дослідне сільськогосподарське виробництво Інституту фізіології рослин і генетики НАН України" було вилучено та передано до земель запасу Глевахівської селищної ради Васильківського району Київської області 387,19 га землі.

Рішенням Господарського суду Київської області від 21 квітня 2010 року, залишеним без змін постановами Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 02 липня 2010 року, Вищого Господарського суду України від 23 червня 2011 року, рішення Господарського суду Київської області від 31 грудня 2008 року скасовано за нововиявленими обставинами та відмовлено у позові (а. с. 42-43).

Державне підприємство «Київський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» листом від 19 серпня 2011 року направило директору ДП «ДСВ ІФРГ НАН України» копії каталогів координат земельних ділянок та зазначило, що координати зовнішніх меж земельних ділянок по яких були складені каталоги координат були складені не по польовим вимірам, а за допомогою дигитайзера.

З матеріалів технічної документації по складанню державного акту на право постійного користування землею ДП «ДСВ ІФРГ НАН України» Васильківського району Київської області та каталогів координат земельних ділянок цього державного підприємства, а також з технічної документації із землеустрою щодо складання державного акту на право власності на земельну ділянку для будівництва та обслуговування жилого будинку гр. ОСОБА_2 технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) ДП «ДСВ ІФРГ НАН України» на території Глевахівської селищної ради вбачається, що земельна ділянка з кадастровим номером :02:006:0002, що була передана ОСОБА_2, знаходиться у межах земель, переданих у постійне користування ДП «ДСВ ІФРГ НАН України» (а.с. 124-197).

Відповідно до ч. 1 ст. 122 ЗК України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Частиною 3 ст. 5 ЗУ «Про особливості правового режиму діяльності Національної академії наук України, галузевих академій наук та статусу їх майнового комплексу» передбачено, що вилучення земельних ділянок Національної академії наук України та галузевих академій наук може здійснюватися лише за згодою Президії Національної академії наук України та президій галузевих академій наук відповідно до Земельного кодексу України.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що саме ДП «ДСВ ІФРГ НАН України» є належним користувачем спірної земельної ділянки, а її надання відповідачу ОСОБА_2 відбулося без вилучення та без зміни її цільового призначення з порушенням ст. ст. 84, 116, 149 Земельного кодексу України, ч. 3 ст. 5 Закону України «Про особливості правового режиму діяльності Національної академії наук України, галузевих академій наук та статусу їх майнового комплексу», та без згоди її постійного користувача, тому суд дійшов до правильного висновку про визнання рішення Глевахівської селищної ради в частині передачі у власність відповідача земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку і виданого на підставі вказаного рішення державного акту на право приватної власності на земельну ділянку незаконними та їх скасування і витребуванням останньої на користь належного землекористувача.

Даний висновок узгоджується із правовою позицією Верховного Суду України щодо наслідків скасування судового рішення, висловленою у постановах від 24 червня 2015 року у справі № 6-251цс15 та від 02 вересня 2015 року у справі № 6-1168цс15, який є обовязковим для всіх судів України відповідно до ст. 360-7 ЦПК України.

Посилання апелянта на те, що ця ділянка не належить до земель Державного підприємства «ДСВ ІФРГ НАН України», є безпідставними та спростовуються матеріалами справи.

Інших вагомих, достовірних та достатніх доводів, які б містили інформацію щодо предмета доказування і спростовували висновки суду першої інстанції та впливали на законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення, апеляційна скарга не містить.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Васильківського міськрайонного суду Київської від 15 серпня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий: Судді: