Справа № 373/467/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2016 року Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Колодко Л.В.

при секретарі Тітровій І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Переяслав-Хмельницькому справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Переяслав-Хмельницької міської ради про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом., -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_3 звернулась з названим позовом в суд. Свої вимоги обгрунтовує тим, що після смерті її чоловіка, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, який постійно проживав по АДРЕСА_1, а на даний період, в зв'язку із зміною назви, по вулиці Небесної Сотні, відкрилась спадщина, що складається з житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами за зазначеною адресою. За життя ОСОБА_4 право власності на житловий будинок не оформив, свідоцтва про право власності на нерухоме майно йому не видавалось. Вона прийняла спадщину, як спадкоємець першої черги, відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України, оскільки постійно проживала разом зі спадкодавцем. На момент відкриття спадщини їх дочка ОСОБА_6 була неповнолітньою, яка сьогодні не претендує на прийняття спадщини і не зверталась з відповідною заявою в нотаріальну контору. Їй, позивачу, у видачі свідоцтва про право на спадщину на зазначене будинковолодіння нотаріусом відмовлено через відсутність правовстановлюючого документу на даний будинок, загальна вартість якого складає 185816,00 гривень. Просила визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що розташовані за адресою: АДРЕСА_2, в порядку спадкування за законом, після смерті, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_7, яка діє за довіреністю від 11.12.2015 року, посвідченої приватним нотаріусом Переяслав-Хмельницького міського нотаріального округу Київської області і зареєстрованої в реєстрі за №884, позов підтримали, просять задовольнити позовні вимоги.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов визнала і бажає, щоб за матір'ю було визнано право власності на житловий будинок, в порядку спадкування, після смерті, ІНФОРМАЦІЯ_1, батька ОСОБА_4, в якому проживає на даний період і вона із своєю сім'єю.

Відповідач - Переяслав-Хмельницька міська рада Київської області в судове засідання свого представника не направила. Про день та час розгляду справи повідомлена належним чином. Міський голова Переяслав-Хмельницької міської ради в адресу суду направив заяву, в якій просить справу розглядати за відсутності представника Переяслав-Хмельницької міської ради.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, судом встановлено наступне.

З рішення виконавчого комітету Переяслав-Хмельницької міської Ради народних депутатів №205-2 від 15.10.1984 року вбачається, що ОСОБА_4 наділено земельну ділянку площею 600 кв.м під будівництво житлового будинку по типовому проекту №184-19-4, житловою площею 53,7 м2 та корисною 77,9 кв.м по АДРЕСА_1 яка згідно розпорядження виконавчого комітету Переяслав-Хмельницької міської ради Київської області №23/7-09 від 19.02.2016 року перейменована на АДРЕСА_1

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер.

З копії свідоцтва про укладення шлюбу, спадкової справи №97, заведеної 30.07.1991 року, після смерті ОСОБА_4 вбачається, що позивач ОСОБА_3, яка перебувала зі спадкодавцем ОСОБА_4 в зареєстрованому шлюбі, з 27.11.1983 року, звернулась з заявою в Переяслав-Хмельницьку державну нотаріальну контору про прийняття спадщини та просила, на підставі ст. 22 Кодексу про шлюб та сім'ю України (в редакції 1969 року), видати їй свідоцтво про право власності на 1/2 частину жилого будинку, а на 1/2 частину - свідоцтво про право на спадщину за законом, зазначаючи, що крім неї, спадкоємцем є дочка померлого - ОСОБА_6.

Отже, з вищевказаних обставин вбачається, що спадщина після смерті, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4 відкрилась до 01.01.2004 року і прийнята позивачем ОСОБА_1, тому при вирішенні даного спору підлягають застосуванню норми законодавства, чинного на час відкриття спадщини, зокрема ЦК УРСР (в редакції 1963 року) та КпШС України (в редакції 1969 року).

Державним нотаріусом Переяслав-Хмельницької міської державної нотаріальної контори згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії №19/02-31 від 22.01.2016 року позивачу ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок через відсутність правовстановлюючого документу на вищевказаний будинок.

Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання. Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок, споруду, зокрема відповідно до Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких проводиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженого Міністерством комунального господарства УРСР від 31.01.1966 року та погодженого з Верховним Судом УРСР від 15.01.1966 року, який втратив чинність згідно з наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13.12.1995 року.

Державна реєстрація прав власності на житлові будинки, споруди регулювалась підзаконними нормативними актами, зокрема такими, як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу УРСР, затвердженої заступником Міністерства комунального господарства УРСР від 31.01.1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13.12.1995 року №56, Тимчасовим положенням про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 року №7/5 і зареєстроване в Мінюсті 18.02.2002 року за №157/64451 з подальшими змінами.

Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК України та Законом України „Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 01.07.2004 року.

Виникнення права власності на житловий будинок по АДРЕСА_1 у ОСОБА_4 також регулювалось Законом України „Про власність" №697-XII від 07.02.1991 року, Законом України „Про місцеві ради народних депутатів та місцеве і регіональне самоврядування" №553-ХІІ від 07.12.1990 року, Законом України „Про державний нотаріат" від 25.12.1974 року, постановою Ради Міністрів УРСР №105 від 11.03.1985 року „Про порядок обліку житлового фонду в Українській РСР", інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих, затвердженого наказом Міністра юстиції УРСР за №1/5 від 19.01.1976 року.

Суд при вирішенні питання щодо визнання права власності на житловий будинок з надвірними господарськими будівлями по вулиці Небесної Сотні, 2а в місті Переяслав-Хмельницькому Київської області, в порядку спадкування, оцінює всі докази, надані сторонами.

З технічної документації на відвід земельної ділянки №2а по вулиці Щорса в місті Переяслав-Хмельницькому Київської області ОСОБА_4 без дати початку та закінчення вбачається, що згідно акту від 18.10.1984 року ОСОБА_4 на підставі рішення виконавчого комітету Переяслав-Хмельницької міської Ради народних депутатів №205-2 від 15.10.1984 року відведено в натурі земельну ділянку площею 600 кв.м під будівництво житлового будинку по типовому проекту №184-19-4, житловою площею 53,7 м2 та корисною 77,9 кв.м, розташованої по АДРЕСА_1, але будинок за зазначеною адресою не було введено в експлуатацію, допустимих доказів про це не існує. А наявний акт державної прийомки в експлуатацію індивідуального домоволодіння без зазначення дати, де відсутні підписи голови комісії і членів такої комісії від Держсанінспекції, інспекції Держпожежнагляду, будівельної організації, МБТІ, землевпорядника і не затверджений рішенням виконавчого комітету Переяслав-Хмельницької міської Ради народних депутатів не є належним і допустимим доказом щодо введення в експлуатацію спадкового будинку і виникнення права власності на зазначений будинок, що стверджувала в судовому засіданні представник позивача ОСОБА_7 і просила не приймати до уваги вказаний акт.

За таких обставин будівництво будинку, розташованого за вищезазначеною адресою слід вважати незавершеним.

Пунктом 8 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року „Про судову практику у справах про спадкування" встановлено, якщо будівництво здійснювалось згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов'язки, як забудовника, входять до складу спадщини.

Законодавством передбачено порядок прийняття в експлуатацію будівель інспекцією архітектурно-будівельного контролю за місцем їх розташування і не може підмінятися судовим рішенням.

Визнання права власності в порядку спадкування на недобудований будинок відповідно до чинного законодавства України неможливо.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги.

Суд сприяє всебічному, повному з'ясуванню обставин, роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджає про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Позивач в судовому засіданні не скористалась своїм правом щодо зміни підстави чи предмету позову і не заявляла вимог про визнання за спадкоємцем майнових прав забудовника, що входять до складу спадщини.

Законом України „Про нотаріат" №3425-XII від 02.06.1993 року у разі смерті подружжя свідоцтво про право власності на частку в їх спільному майні видається нотаріусом на підставі письмової заяви другого з подружжя з наступним повідомленням спадкоємців померлого, які прийняли спадщину. Таке свідоцтво може бути видано на половину спільного майна.

Зі спадкової справи №97 за 1991 рік, після смерті, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, вбачається, що позивач зверталась до нотаріуса про видачу їй свідоцтва про право на 1/2 частину житлового будинку в порядку ст. 22 КпШС України, але таке свідоцтво їй не видано і вона не зверталась з позовом, пов'язаного зі спадкуванням частки майна, що є у спільній сумісній власності.

З огляду на вищевикладені обставини, позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Переяслав-Хмельницької міської ради про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 529 - 531, 535, 549 ЦК УРСР в редакції 1963 року, ст. 22 КпШС України в редакції 1969 року, постановою Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року „Про судову практику у справах про спадкування", ст.ст. 10, 60, 209, 212 - 215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Переяслав-Хмельницької міської ради про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Київської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Складання повного рішення виконано 19.05.2016 року.

Головуючий: Л.В. Колодко