ПЕТРИКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 187/264/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" травня 2016 р. Петриківський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Соловйова І.М., за участю секретаря судового засідання Столяренко Н.П., розглянувши в смт. Петриківка у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом органу опіки та піклування Петриківської районної державної адміністрації Дніпропетровської області в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2, за участі Новомосковської місцевої прокуратури Дніпропетровської області про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,-

Обставини справи:

24.03.2016 до звернувся Орган опіки та піклування Петриківської районної державної адміністрації Дніпропетровської області (далі Позивач) до ОСОБА_2 (далі Відповідач) про позбавлення останньої батьківських прав по відношенню до її неповнолітньої дитини ОСОБА_1 Свої вимоги мотивує тим, що Відповідачка є матірю ОСОБА_1 У ході проведення засідання комісії з питань захисту прав дитини було встановлено, що Відповідач не має постійного місця проживання, ніде не працює, веде аморальний спосіб життя, зловживає спиртними напоями. Мати зовсім не приділяє уваги ні навчанню, ні вихованню своєї дочки, матеріально не забезпечує. На даний час неповнолітня дитина проживає зі своєю бабусею ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Батько дівчини ОСОБА_4 помер 08 грудня 2007 року. ОСОБА_1 навчалася у Червонопартизанській неповній загальноосвітній школі, а з березня 2015 року ОСОБА_1 була ученицею Кобеляцької спеціальної загальноосвітньої школи - інтернату Полтавської обласної ради. З січня 2016 року відрахована за невідвідування уроків. У квітні 2015 року на засіданні комісії з питань захисту прав дитини Петриківської райдержадміністрації вже розглядалося питання з приводу не виконання батьківських обовязків Відповідачкою, однак на даний час ситуація не змінилася, мати продовжує злісно ухилятися від батьківських обовязків відносно доньки, тому вдруге служба у справах дітей Петриківської райдержадміністрації клопотала про притягнення Відповідачки до адміністративної відповідальності. У зв'язку з тим, що невиконання своїх обовязків матері носить систематичний характер просять позбавити її батьківських прав. Одночасно, просили стягнути з Відповідачки аліменти на утримання дитини.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_5, ОСОБА_1, та представник прокуратури ОСОБА_6, просили задовольнити предявлені вимоги.

Відповідач в судовому засіданні позов визнала, не заперечувала проти позбавлення її батьківських прав, так як дійсно дитина з нею не проживає, інколи відвідує, але її вихованням вона не займається. Також не заперечувала проти стягнення зх. неї аліментів.

Вислухавши пояснення сторін, прокурора, допитавши свідків, розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд,-

встановив:

Відповідачка є матірю ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Батько ОСОБА_1 - ОСОБА_4 помер 08.12.2007.

Як пояснила, ОСОБА_1, мати пє, її вихованням не займається, вона завжди проживала разом зі своєю бабусею ОСОБА_3 Після останнього разу, коли вона гостювала у своєї матері, стала свідком скандалу, після чого одразу повернулася до дому до бабусі. На разі не може влаштуватися до школи, так як матір ухиляється від зібрання необхідних документів. Просила позбавити її матір батьківських прав, так як та її вихованням не займається, матеріально не допомогає.

Свідок ОСОБА_3 суду пояснила, що онука - ОСОБА_1, завжди проживала з нею. Мати ніколи не цікавилася донькою, не займалася вихованням та не допомагала матеріально. Просила позбавити ОСОБА_2 батьківських прав.

З наданої Петриківською селищною радою Петриківського район Дніпропетровської області довідки-характеристики від 16.03.2016, вбачається, що Відповідач зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_3 (Пролетарській), 18, але фактично проживає в ІНФОРМАЦІЯ_4. Відповідач 18.12.2006 року отримала від матері свого співмешканця ОСОБА_4 - ОСОБА_3, прописку за вищевказаною адресою. Більше того, опісля смерті ОСОБА_4 при сприянні та забезпеченні правових основ було визнано батьківство щодо ОСОБА_1 (оформлено нове свідоцтво про народження ) і за заявою матері призначено відповідно до законодавства пенсію по втраті годувальника на неповнолітню доньку. Весь період життя дитини ОСОБА_1 до недавнього часу - справжня громадянська турбота рідної бабусі ОСОБА_3 не лише про память свого сина, а й більше. Так, упродовж восьми останніх років вона за своїм станом здоровя намагається виконати обовязок щодо виховання онуки ОСОБА_1, а тому забезпечувала побутові умови вдома та для її навчання в Червонопартизанській неповній середній школі. А в два останні роки ОСОБА_1 за своїм фізіологічним розвитком (через недоотримання позитивного прикладу виховання в сімї "вирвалась" на вулицю) - в світ підліткового неблагополуччя. Відповідального виховання і контролю поведінки ОСОБА_1 не отримує й досі. Мати дитини, ОСОБА_2, як одинока жінка і пізніше, як громадянка, на утриманні якої у звязку зі смертю біологічного батька дитини ОСОБА_4 лишилась донька, - не проявляє жодної ознаки своєї турботи про неї та не забезпечує матеріальної участі в створенні умов для розвитку юнки, її виховання. Дівчинка-підліток стала бродяжити та контактувати з старшокласницею ОСОБА_7, у сімї якої є загрози щодо неї та малолітнього брата Сергія. Тому при підтримці працівників місцевої поліції ОСОБА_1 за згодою матері восени 2015 року було передано до Кобеляцької спеціальної загальноосвітньої школи-інтернат Полтавської області на навчання. Нині розглядається питання про влаштування ОСОБА_1Ю на екстернатну форму навчання за місцем мешкання. Торік Відповідачка мала адміністративне покарання у вигляді громадських робіт - відпрацювала 40 годин.

Згідно довідки Петриківського відділення Новомосковського відділу поліції ГУ НП в Дніпропетровській області від 16.05.2016 №41.3/3083 та роздруківки з бази даних АРМОР стосовно Відповідачки, остання притягалася до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення: 27.02.2009 за ч.1 ст. 184 КУпАП (Невиконання батьками або особами, що їх замінюють, обов'язків щодо виховання дітей), 15.05.2013 за ч.1 ст. 173 КУпАП Дрібне хуліганство), 22.08.2014 за ч.1 ст. 173-2 КУпАП (Вчинення насильства в сім'ї, невиконання захисного припису або непроходження корекційної програми), 23.08.2014 за ч.1 ст. 184 КУпАП, 05.03.2015 за ч.2 ст. 184 КУпАП.

Відповідно довідки виконавчого комітету Петриківської селищної ради, акта обстеження житлово-побутових умов проведеного Позивачем від 20.05.2016 та акта обстеження умов проживання проведеного виконавчим комітетом Петриківської селищної ради ОСОБА_1 проживає ІНФОРМАЦІЯ_5 разом зі своєю бабусею ОСОБА_3 та дядьком ОСОБА_8

В актах зазначено, що ОСОБА_2 протягом багатьох років не проживає з донькою ОСОБА_1 Неповнолітня проживає за вказаною адресою без реєстрації з 2002 року.

У своєму висновку про позбавлення батьківських прав громадянки ОСОБА_2, Позивач вважає за доцільне направити матеріали до суду для вирішення питання про позбавлення батьківських прав Відповідачки відносно її дитини, як такої що самоусунулася від виховання та піклування дитини.

Суд зауважує, що в Україні законодавство про охорону дитинства ґрунтується на Конституції України, Декларації ООН з прав дитини (1959 р.), Конвенції ООН про права дитини (1989 р.), міжнародних договорах, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, Сімейному кодексі України, а також інших нормативно правових актах, що регулюють суспільні відносини у цій сфері.

Як зазначено в Декларації ООН з прав дитини (1959 р.) "дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любов і розуміння. Вона повинна, якщо це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і, в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості".

Закон України "Про охорону дитинства" передбачає, що кожна дитина має право на достатній життєвий рівень. При цьому виховання в сімї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи які їх заміняють, мають право і зобовязанні виховувати дитину, піклуватися про її здоровя, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

У статті 150 Сімейного кодексу України визначені обовязки батьків щодо виховання та розвитку дитини.

За змістом ст. 155 ч.4 Сімейного кодексу України ухилення батьків від виконання батьківських обовязків є підставою для покладання на них відповідальності, встановленої законом, зокрема позбавлення батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від виконання своїх обовязків по вихованню дітей.

Суд зазначає, ухилення батьків від виконання своїх обовязків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя. Зазначені факти, як кожний окремо, та і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обовязками.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідачкою під час судового розгляду не було надано жодного доказу у підтвердження того, що вона протягом значного періоду часу не виконувала своїх батьківських обов'язків з поважних причин. При цьому в судовому засіданні Відповідач обставини у справі не оспорювала та визнала позов повністю.

Судом не встановлено, що Відповідачці перешкоджали належним чином виконувати свої батьківські обов'язки, так як доказів на підтвердження цих обставинам надано не було.

За таких обставин, надавши оцінку дослідженим доказам та поясненням сторін, суд дійшов висновку, так як Відповідач злісно ухиляється від виконання своїх обовязків по вихованню дитини, передбачених законодавством України та нехтує загальновстановленими нормами моралі суспільства, вона підлягає позбавленню батьківських прав відносно неповнолітньої дитини.

Щодо вимог про стягнення аліментів, суд зазначає таке.

Виходячи з положень статей 180, 191 Сімейного Кодексу України (далі СК України) батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Частиною 2 ст. 182, ст. 183 СК України встановлено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

За приписами 181, 182 СК України за відсутності домовленості між батьками про спосіб виконання ними обов'язку утримувати дитину розмір аліментів визначається судом з урахуванням стану здоров'я та матеріального становища дитини, стану здоров'я та матеріального становища платника аліментів, наявності у платника аліменти інших дітей,непрацездатного чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інших обставин, що мають істотне значення.

При цьому суд зауважує, що за приписами ч.2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини.

Відповідач є працездатною, за час перебування дитини у ОСОБА_3 матеріальної допомоги та взагалі свого обовязку щодо утримання дитини не виконувала, що Відповідачкою в порушення вимог статей 10 та 60 ЦПК України не спростовано.

За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність обовязку та можливості Відповідача сплачувати аліменти в розмірі ? частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно до її повноліття, на користь неповнолітньої починаючи з дати предявлення позову.

Оскільки позивач на підставі ст. 3 ч.2 п.14 Закону України "Про судовий збір" звільнений від сплати судового збору при зверненні із заявами до суду щодо захисту прав малолітніх осіб, судовий збір підлягає стягненню з Відповідача в дохід держави в розмірі 1102,40 грн., так як ставка, яка підлягає сплаті за подання по кожній вимозі позову складає 551,20 грн.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 214-215, 218 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов органу опіки та піклування Петриківської районної державної адміністрації Дніпропетровської області в інтересах ОСОБА_1 задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6 (повторно свідоцтво про народження серія І-КИ № 210288 від 21 січня 2009 року видане відділом реєстрації актів цивільного стану Петриківського районного управління юстиції Дніпропетровської області).

Стягувати з ОСОБА_2 аліменти в розмірі ? частини з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно на утримання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, до її повноліття але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на користь ОСОБА_1, починаючи з 24 березня 2016 року.

Відповідно до ст. 367 ЦПК України рішення щодо стягнення аліментів в частині суми місячного платежу допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір по справі в розмірі 1 102 (тисяча сто дві) грн. 40 коп. на користь держави.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом. Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення буде виготовлено та підписано 24.05.2016.

Суддя ОСОБА_9