Справа № 333/5823/15-ц
Пр. № 2/333/119/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2016 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Наумової І.Й.,

при секретарі Кунець В.В.

за участю представника позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, треті особи: приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Нечипуренко Г.Ф., ПАТ «Запорізький механічний завод», Запорізька міська рада, ОСОБА_6 про визнання недійсним дублікату свідоцтва НОМЕР_1 про право власності на житло і договору дарування 1/3 частки квартири від 18.01.2010 року, -

ВСТАНОВИВ:

19.08.2015 року представник позивача ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, треті особи: приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Нечипуренко Г.Ф., ПАТ «Запорізький механічний завод», Запорізька міська рада, ОСОБА_6 про визнання недійсним дублікату свідоцтва НОМЕР_1 про право власності на житло і договору дарування 1/3 частки квартири від 18.01.2010 року.

02.10.2015 року до суду надійшла уточнена позовна заява ОСОБА_3 до ОСОБА_4, треті особи: приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Нечипуренко Г.Ф., ПАТ «Запорізький механічний завод», Запорізька міська рада, ОСОБА_6 про визнання недійсним дублікату свідоцтва НОМЕР_1 про право власності на житло і договору дарування 1/3 частки квартири від 18.01.2010 року, застосування наслідків недійсності правочину (реституції).

Ухвалою суду від 18.02.2016 року, суд прийняв до розгляду уточнену позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_4, треті особи: приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Нечипуренко Г.Ф., ПАТ «Запорізький механічний завод», Запорізька міська рада, ОСОБА_6 про визнання недійсним дублікату свідоцтва НОМЕР_1 про право власності на житло і договору дарування 1/3 частки квартири від 18.01.2010 року.

В своїй уточненій позовній заяві, позивач просив суд: визнати недійсним дублікат свідоцтва НОМЕР_1 від 28.06.1994 року про право власності на житло (АДРЕСА_1), виданий 10.11.2009 року ВАТ «Запорізький механічний завод» ОСОБА_7; визнати недійсним договір дарування від 18.01.2010 року 1/3 частки квартири (АДРЕСА_1) укладений між ОСОБА_7 та ОСОБА_4 посвідчений приватним нотаріусом Нечипуренко Г.Ф. та зареєстрованим в реєстрі за № 118; застосувати наслідки недійсності правочину (реституції) - повернення ОСОБА_4 1/3 частки квартири, отриманої за договором дарування 1/3 частки квартири від 18.01.2010 року та посвідченим приватним нотаріусом Нечипуренко Г.Ф., зареєстрованим в реєстрі за № 118; стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати.

В обґрунтування уточненої позовної заяви зазначає, що оспорюваний договір дарування є укладеним з недодержанням вимог закону, а саме із використанням дублікату свідоцтва НОМЕР_1 про право власності на житло, отриманого в порушення вимог діючого законодавства і підлягає визнанню недійсним, так як оригінал свідоцтва постійно зберігався у позивача. Позивач внаслідок укладання договору дарування 1/3 частки квартири від 18.01.2010 р. втратив право на її спадкування, а також позбавлений можливості реалізувати своє переважне право купівлі зазначеної частки, у зв'язку з ризиком визнання договору купівлі-продажу недійсним. Представник позивача ОСОБА_3 зазначає, що останній про порушення своїх прав дізнався 26.09.2013 р., коли отримав зареєстровану приватним нотаріусом Нечипуренко Г.Ф. заяву № 2067 від громадянина ОСОБА_4, в якій відповідач повідомляв, що має намір продати належну йому на підставі договору дарування від 18.01.2010 р. частку квартири АДРЕСА_1.

Також позивач зазначає, що на час укладання договору дарування 1/3 частки квартири за адресою: АДРЕСА_1 було порушено права неповнолітнього ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, який на час укладання договору дарування 1/3 части спірної квартири був зареєстрований у вказаній квартирі, так як дарувальником ОСОБА_7 не було отримано згоди органів опіки та піклування відповідно до вимог ст. 12 Закону України «Про основи соціального захисту бездомних і безпритульних дітей».

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, які викладені у позові.

Представник відповідача у судовому засіданні просив суд в задоволенні позову відмовити у повному обсязі з підстав пред'явлення вимог до неналежного відповідача, дотримання вимог чинного законодавства на момент укладання спірного договору дарування, наявності згоди органу опіки та піклування на укладання частки квартири за договором дарування дарувальнику ОСОБА_7, дотримання порядку отримання дублікату свідоцтва та укладання договору дарування та відсутності порушень вимог закону на момент вчинення оскаржуваного правочину.

Представник третьої особи Запорізької міської ради просив розглянути позовні вимоги на розсуд суду.

Третя особа ОСОБА_6 в судовому засіданні надала письмові пояснення, була допитана судом в якості свідка, просить суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Третя особа приватний нотаріус Нечипуренко Г.Ф. в судове засідання не з'явилася, надала суду письмові пояснення, просить суд розглядати справу за її відсутності, проти визнання договору дарування від 18.01.2010 р. недійсним заперечує.

Заслухавши пояснення сторін по справі, свідків, спеціаліста ТОВ «ЗМБТІ», органу опіки та піклування, дослідивши надані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Згідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини громадянина захищаються судом та відповідно до вимог чинного цивільного процесуального законодавства України кожній особі гарантується право звернення безпосередньо до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав.

За вимогами ст. ст.10,60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 57 ЦПК України, передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини.

18 січня 2010 року між ОСОБА_7 (дарувальником) та ОСОБА_4 (обдарованим) було укладено договір дарування 1/3 (однієї третьої) частки квартири АДРЕСА_1, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Нечипуренко Г.Ф., зареєстровано в реєстрі за № 118.

Відповідно до п. 2 договору дарування від 18.01.2010 р., посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Нечипуренко Г.Ф. частка квартири АДРЕСА_1, яка відчужується, належить дарувальнику на праві приватної власності на підставі дублікату Свідоцтва НОМЕР_1 про право власності на житло, виданого Орендним підприємством «Запорізький механічний завод» від 28.06.1994 року, дублікат виданий Відкритим акціонерним товариством «Запорізький механічний завод» від 10.11.2009 року та на підставі дублікату угоди, посвідченої Голуб В.В., приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу від 01.02.2000 року за р.№ 201, дублікат виданий Гончаровою Н.Г., нотаріусом державного нотаріального архіву Головного управління юстиції у Запорізькій області від 14.10.2009 року р.№ 2-113, що підтверджується Витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно № 24889210, реєстраційний номер 19373664, виданим Орендним підприємством Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації від 23.12.2009 року.

В пункті 5 договору дарування від 18.01.2010 р., дарувальник свідчить, що за адресою місцезнаходження відчужуваної частки квартири, окрім ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, інші малолітні та неповнолітні діти не проживають, не зареєстровані, та не мають право користування, а також будь-які інші особи, яких Дарувальник повинен утримувати за законом чи за договором, у зв'язку з чим договір укладається на підставі розпорядження голови Комунарської районної адміністрації Запорізької міської ради від 15.01.2010 року № П-1685.

21 січня 2010 року право власності ОСОБА_4 було зареєстровано БТІ відповідно до Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданого Орендним підприємством «Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації» № 25098021 від 21 січня 2010 року.

Дарувальник ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвом про смерть.

Згідно з листом Шостої державної нотаріальної контори від 03.10.2012 р. № 3407/02-14, виданого на ім'я ОСОБА_3 на його заяву від 20.09.2012 р. повідомляється, що його заява про прийняття спадщини за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 батька ОСОБА_7, надійшла до нотаріальної контори 11.07.2012 р., зареєстрована в книзі обліку спадкових справ за № 890, спадкова справа № 381 за 2012 рік.

Судом також досліджена угода від 01.02.2000 року, посвідчена Голуб В.В., приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу за р.№ 201, відповідно до якої гр. ОСОБА_7, ОСОБА_3, ОСОБА_11, в зв'язку з тим, що у свідоцтві про право власності на житло за НОМЕР_1, виданого Орендним підприємством «Запорізький механічний завод», яке належить їм на підставі спільної сумісної власності, а саме: трикімнатна квартира АДРЕСА_1 не визначені частки, дійшли згоди про встановлення розміру ідеальних часток громадян із житлової площі квартири:

гр. ОСОБА_7 належить 1/3 частка квартири;

гр. ОСОБА_11 належить1/3 частка квартири;

гр. ОСОБА_3 належить 1/3 частка квартири.

У подальшому 1/3 частки ОСОБА_7 була відчужена останнім за договором дарування від 18.01.2010 р. ОСОБА_4, частка ОСОБА_11 відчужена ОСОБА_6 на підставі договору дарування від 03.02.2000 року, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Щур М.А.

Судом встановлено, що до укладення договору дарування, станом на 23 грудня 2009 року (відповідно до Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданого Орендним підприємством «Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації» № 24688739 від 07 грудня 2009 року та Витягу з Реєстру прав власності на нерухоме майно виданого Орендним підприємством «Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації» № 24889210 від 23 грудня 2009 року зареєстрованими співвласниками квартири були: ОСОБА_6 - матір неповнолітнього ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1 1/3 (одна третя) частка квартири та ОСОБА_7 (1/3 (одна третя) частка квартири.

В матеріалах справи міститься заява ОСОБА_4 від 04.09.2013 року, посвідчена приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Нечипуренко Г.Ф. та зареєстрована в реєстрі за № 2067 про намір ОСОБА_4 продати належну йому на підставі договору дарування від 18.01.2010 р. 1/3 частку квартири АДРЕСА_1.

Відповідно до положень ст. 215 ЦК України та роз'яснень п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06 листопада 2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», правочин може бути визнаний недійсним лише на підставах, визначених законом, та із застосуванням наслідків недійсності, передбачених законом.

Такими підставами є недодержання в момент вчинення правочину стороною вимог, які встановлені ч.ч. 1-3, 5 та 6 ст. 203 ЦК України.

Згідно з ч. 1 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу (невідповідність змісту правочину акту цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; відсутність у сторони правочину необхідного обсягу цивільної дієздатності, відсутність вільного волевиявлення або його невідповідність його внутрішній волі; фіктивність правочину; протиріччя інтересам дітей при вчиненні правочину батьками).

На обґрунтування позовних вимог недійсності правочину позивач посилається на те, що оспорюваний договір дарування від 18.10.2010 р. є укладеним з недодержанням вимог закону, а саме із використанням дублікату свідоцтва НОМЕР_1 про право власності на житло, отриманого в порушення вимог діючого законодавства і підлягає визнанню недійсним, так як оригінал свідоцтва постійно зберігався у позивача. Позивач внаслідок укладання договору дарування 1/3 частки квартири від 18.01.2010 р. втратив право на її спадкування, а також позбавлений можливості реалізувати своє переважне право купівлі зазначеної частки, у зв'язку з ризиком визнання договору купівлі-продажу недійсним, дарувальником ОСОБА_7 не було отримано згоди органу опіки та піклування відповідно до вимог ст. 12 Закону України « Про основи соціального захисту бездомних і безпритульних дітей»

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін.

Згідно з ч. 1 ст. 182 Цивільного кодексу України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягали державній реєстрації.

Відповідно до ч. 5 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою. Відповідно до цього Закону реєстрація речових прав на нерухомість, їх обмежень здійснюється лише в разі вчинення правочинів щодо нерухомого майна, а також за заявою власника (володільця) нерухомого майна.

Відповідно до п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», до створення єдиної системи органів реєстрації прав, а також до формування Державного реєстру прав у складі державного земельного кадастру реєстрація об'єктів нерухомості проводилась комунальними підприємствами бюро технічної інвентаризації.

На момент отримання дарувальником ОСОБА_7 дублікату Свідоцтва НОМЕР_1 про право власності на житло, виданого Орендним підприємством «Запорізький механічний завод» від 28.06.1994 року діяв наказ міністерства юстиції України «Про затвердження Тимчасового положення про порядок державної реєстрації прав власності та інших речових прав на нерухоме майно» від 07.02.2002 № 7/5 .

Відповідно до п. 13 Додатку 1 Тимчасового положення про порядок державної реєстрації прав власності та інших речових прав на нерухоме майно, правовстановлюючими документами, на підставі яких в той час проводилась реєстрація прав власності на об'єкти нерухомого майна, могли бути, серед іншого, й дублікати правовстановлюючих документів, видані органами приватизації.

П. 8.6. Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, закріплено, що у разі втрати або зіпсування свідоцтва про право власності органом, який проводив оформлення права власності на нерухоме майно, за заявою власника (власників) або уповноваженої ним (ними) особи, до якої додається опубліковане в пресі повідомлення про недійсність втраченого або зіпсованого свідоцтва про право власності, видається дублікат свідоцтва про право

власності. За дорученням органів місцевого самоврядування та інших органів, які проводять оформлення права власності, БТІ можуть здійснити необхідні підготовчі заходи для видачі дубліката свідоцтва про право власності, у тому числі здійснення перевірки належності заявленої вимоги відомостям з Реєстру прав.

Допитаний у судовому засіданні представник ТОВ «ЗМБТІ» підтвердив, що дублікат свідоцтва НОМЕР_1 про право власності на житло, виданого орендним підприємством «Запорізький механічний завод» від 28.06.1994 року, дублікат виданий Відкритим акціонерним товариством «Запорізький механічний завод» від 10.11.2009 року відповідає змісту свідоцтва НОМЕР_1, яке міститься в реєстрі прав власності.

Згідно з вимогами ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Право вибору способу судового захисту належить виключно позивачеві (ч. 1 ст.20 ЦК, ст.ст. 3 і 4 ЦПК). Предмет або підставу позову позивач має право змінити шляхом подання письмової заяви лише до початку розгляду судом першої інстанції справи по суті (ч. 2 ст.31 ЦПК України).

Відповідно до п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18.12.2009 року "Про судове рішення у цивільній справі" правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів.

Суд вважає, що позивачем обрано невірний спосіб захисту свого права, оспорюваний дублікат свідоцтва НОМЕР_1 від 28 червня 1994 року про право власності на житло (квартиру АДРЕСА_1, виданий 10.11.2009 року ВАТ «Запорізький механічний завод» ОСОБА_7 не може бути визнаний недійсним з підстав, передбачених ст.ст.203, 215 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 317, ч. 1 ст. 319 ЦК України (в редакції, що діяла під час укладення договору дарування - 18 січня 2010 року), власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном; власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 346 ЦК України, право власності припиняється у разі відчуження власником свого майна. Дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків є правочином. Двостороннім правочином є договір.

Відповідно до ст. 717 ЦК України за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов'язується передати в майбутньому другій стороні (обдарованому) безоплатно майно (дарунок) у власність.

Згідно зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно ст. 12 Закону України «Про основи соціального захисту бездомних і безпритульних дітей», неприпустиме зменшення або обмеження прав та інтересів дітей під час вчинення будь-яких правочинів щодо жилих приміщень; органи опіки та піклування здійснюють контроль за дотриманням батьками та особами, які їх замінюють, житлових прав і охоронюваних законом інтересів дітей відповідно до закону; для вчинення будь-яких правочинів щодо нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, необхідний попередній дозвіл органів опіки та піклування, що надається відповідно до закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 176 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані передати у користування дитини майно, яке має забезпечити її виховання та розвиток.

Права батьків та дітей на користування житлом, яке є власністю когось з них, встановлюються законом (ч. 2 ст. 176 Сімейного кодексу України).

В матеріалах справи наявна така згода органу опіки та піклування (лист Комунарської районної адміністрації Запорізької міської ради від 15 січня 2010 року № П-1685.

Спеціаліст відділу по Комунарському району служби (управління) у справах дітей ЗМР в судовому засіданні пояснила, чинним законодавством, а саме Постановою КМУ №866 від 24.09.2009 року «Питання діяльності органів опіки та піклування, пов'язаної із захистом прав дитини» не передбачено форми, за якою відається дозвіл на проведення відчуження квартири. В даному випадку не було відчуження квартири, комісією перевірялось, чи не порушувались права дитини, у зв'язку з чим було надано відповідь на звернення ОСОБА_7.

До укладення договору дарування, станом на 23 грудня 2009 року (відповідно до Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно виданого Орендним підприємством «Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації» № 24688739 від 07 грудня 2009 року (а.с. 43) та Витягу з Реєстру прав власності на нерухоме майно виданого Орендним підприємством «Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації» № 24889210 від 23 грудня 2009 року (а.с. 44)) зареєстрованими співвласниками квартири були: ОСОБА_6 - матір ОСОБА_8 (свідоцтво про народження а.с.72) (1/3 (одна третя) частка квартири) та ОСОБА_7 (1/3 (одна третя) частка квартири).

Таким чином, право користування житлом ОСОБА_8 є похідним від права власності на 1/3 (одну третю) частки квартири його матері - ОСОБА_6 і не залежить від права власності на інші 2/3 частки квартири та переходу права власності на 1/3 (одну третю) частки квартири на підставі договору дарування від ОСОБА_7 до ОСОБА_4

Згідно ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

Аналізуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про не доведеність та не обґрунтованість позову.

Керуючись ст..ст. 10, 11, 15, 16, 31, 60, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 1, 14, 20, 203, 209, 215 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_4, треті особи: приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Нечипуренко Г.Ф., ПАТ «Запорізький механічний завод», Запорізька міська рада, ОСОБА_6 про визнання недійсним дублікату свідоцтва НОМЕР_1 про право власності на житло і договору дарування 1/3 частки квартири від 18.01.2010 року, - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Запорізької області через Комунарський районний суд м. Запоріжжя. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя І.Й. Наумова