Справа № 235/2722/16-ц
Провадження № 2/235/1355/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 травня 2016 року м. Покровськ

Красноармійський міськрайонний суд Донецької області у складі:

Головуючого: Данилів С.В.,

за участю секретаря: Харенко Т.В.,

представник відповідача: Миджин Г.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Покровськ Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛЛО» про захист прав споживача та стягнення неустойки, -

В С Т А Н О В И В:

20 квітня 2016 року позивач звернулася до суду із позовом до ТОВ «АЛЛО» про захист прав споживача.

В обґрунтування позовних вимог вказує, що 08 серпня 2014 року у магазині «АЛЛО» ТОВ «АЛЛО», що розташований за адресою м. Кривий Ріг, пр. 200 річчя Кривого Рогу, буд. 14а, вона придбала флеш-накопичувач «Silicon Power», що підтверджується фіскальним чеком №11455, вартість якої склала 89,10 грн.

Позивач зазначає, що при користуванні флеш-накопичувачем вона виявила недоліки, у зв'язку з чим, 17 жовтня 2014 року звернулася до продавця з вимогою про гарантійний ремонт. Однак, директором магазину та директором філіалу їй було відмовлено у гарантійному ремонті.

Не погоджуючись із протизаконною відмовою у гарантійному ремонті, 23 травня 2015 року вона звернулася до Красноармійського міськрайонного суду Донецької області з позовною заявою про захист прав споживачів.

Позивач зазначає, що рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 27 листопада 2015 року, що набрало законної сили 03 лютого 2016 року, у цивільній справі № 235/3874/15-ц, її позов було задоволено та встановлено, що відмова у гарантійному ремонті була протизаконною. У зв'язку, з чим зобов'язано ТОВ «АЛЛО» прийняти на гарантійний ремонт флеш-накопичувач, та стягнуто неустойку на користь споживача у розмірі 181,56 грн. за період з 31 жовтня 2014 року по 23 травня 2015 року.

Позивач вказує, що 05 лютого 2016 року вона надіслала до ТОВ «АЛЛО» заяву із вимогою про добровільне виконання рішення суду та, крім цього, просила сплатити у добровільному порядку неустойку за прострочення гарантійного ремонту за період, що минув з моменту подачі першої позивної заяви, тобто з 23 травня 2015 року по 05 лютого 2016 року. Однак, 04 квітня 2016 року вона отримала письмову відповідь від ТОВ «АЛЛО», згідно якої відповідач необґрунтовано відмовився проводити ремонт флеш-накопичувача, натомість запропонував їй здійснити обмін товару та відмовив у сплаті неустойки за період, що минув після подачі позовної заяви від 23 травня 2015 року.

Також, позивач вказує, що вона погодилася із пропозицією ТОВ «АЛЛО» про обмін товару, змінила вимогу і 06 квітня 2016 року звернулася із усною заявою про заміну товару на аналогічний до магазину ТОВ «АЛЛО» за адресою: м. Красноармійськ, м-н Шахтарський, буд. 1, к1. 1. Оскільки на її заяву не відреагували, 12 квітня 2016 року вона подала письмову заяву і цього ж дня я отримала новий флеш-накопичувач.

Позивач зазначає, що після її звернення з вимогою про гарантійний ремонт від 17 жовтня 2014 року, ТОВ «АЛЛО» не виконувало зобов'язання з ремонту пред'явленого флеш-накопичувача аж до 06 квітня 2016 року, тобто впродовж 543 днів, відтак відповідно до ч. 9 ст. 8 ЗУ «Про захист прав споживачів», ТОВ «АЛЛО» перевищило строк усунення недоліків товару на 529 днів.

Позивач вказує, що відповідач сплатив неустойку за рішенням суду за період лише до 23 травня 2015 року, а тому вважає, що на відповідач зобов'язаний сплатити неустойку за період з 24 травня 2015 року по 06 квітня 2016 року, що становить 318 днів, яка згідно розрахунку становить 283 грн. Також позивач вважає, що їй заподіяна моральна шкода, яку вона оцінює у розмірі 300 гривень.

З огляду на вищенаведене, позивач просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на її користь 283,02 грн. неустойки та 300 грн. моральної шкоди.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_2, належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи у судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність.

У судовому засіданні представник відповідача ТОВ «АЛЛО» Миджин Г.Є. проти заявлених позовних вимог заперечив повністю, вважає позовні вимоги позивача не обґрунтованими, незаконними та такими що не підлягають задоволенню. Надав суду пояснення аналогічні змісту заперечення на позовну заяву.

Заслухавши пояснення представника відповідача, з'ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані у справі докази у їх сукупності, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог, на підставі наданих доказів, судом встановлено такі обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 59 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Судом встановлено, що згідно рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 27 листопада 2015 року, яке набрало законної сили 03 лютого 2016 року, позов ОСОБА_2 до ТОВ «АЛЛО» про захист прав споживачів задоволено частково. Зобов'язано ТОВ «Алло» прийняти на гарантійний ремонт флеш-накопичувач «Silicon Power», придбаний 08 серпня 2014 року (фіскальний чек №11455) ОСОБА_2, стягнуто з ТОВ «Алло» на користь ОСОБА_2 181, 56 грн. та в дохід держави судовий збір в сумі 487, 20 грн. Вказане рішення суду відповідач не оскаржував.

Згідно листа ТОВ «АЛЛО» № 11/1Г від 01 березня 2016 року, вбачається, що на вимогу ОСОБА_2 щодо виконання рішення суду у добровільному порядку, позивачу було запропоновано обміняти її товар на аналогічний, у зв'язку з тим, що наданий позивачем флеш-накопичувач повністю розламаний та деякі із деталей мають відламані частини, а також повідомлено, що ними перераховано пеню у сумі 181, 56 грн. З приводу сплати неустойки у добровільному порядку, повідомлено, що ними виконанно рішення суду у добровільному порядку у строки з моменту передачі ОСОБА_2 їм товару, відтак правові підстави для задоволення цієї вимоги відсутні.

Згідно заяви ОСОБА_2 про заміну товару на аналогічний від 12 квітня 2016 року, позивач отримавши лист відповідача із пропозицією здійснення заміни товару погодилася на обмін. Як зазначила сама позивач у позовній заяві, та це не оскаржувалось відповідачем, 12 квітня 2016 року позивач здійснила обмін флеш-накопичувача із недоліками на новий аналогічний флеш-накопичувач, з числа наявних у продавця.

Під час розгляду справи, представником відповідача було надано фотографії флеш-накопичувача позивача суду, з яких вбачається, що флеш-накопичувач позивача, наданий відповідачу для заміни, має недоліки пов'язані не з браком внутрішніх кріплень, а має зовнішні механічні пошкодження, зокрема зламані кріплення товару. На питання суду щодо проведення експертизи наданого позивачем товару, представник відповідача пояснив, що вартість флеш-накопичувача становить 89,10 грн., а за проведення експертизи необхідно заплатити 3000 грн., оскільки вартість експертизи значно перевищує товар проведення такої є недоцільним.

Відповідно до п. 9 ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів», за кожний день затримки усунення недоліків понад установлений строк (чотирнадцять днів) споживачеві виплачується неустойка відповідно в розмірі одного відсотка вартості товару.

Згідно з п 26 Постанови Кабінету Міністрів України № 506 від 11 квітня 2002 р. «Про затвердження порядку гарантійного ремонту (обслуговування) або гарантійної заміни технічно складних побутових товарів», гарантійний ремонт полягає у виконанні робіт, пов'язаних з усуненням недоліків товару для забезпечення використання його за призначенням протягом гарантійного терміну експлуатації. Усунення недоліків здійснюється шляхом заміни чи ремонту комплектуючого виробу або окремої складової частини, а також виконання регулювальних робіт відповідно до вимог нормативних документів.

Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем відбулася заміна товару на аналогічний з числа наявних у продавця (виробника), жодного ремонту комплектуючого виробу або окремої складової частини не відбувалось, відтак підстави для виплати пені, відповідно до ст.. 8 Закону України «Про захист прав споживачів» немає, оскільки пеня виплачується за кожний день затримки в усуненні недоліків, а недоліки не усувалися.

Відтак, в задоволені вимоги позивача про стягнення з відповідача неустойки за прострочення ремонту флеш-накопичувача за період з 24 травня 2015 року по 06 квітня 2016 року слід відмовити.

Крім того, суд звертає увагу, що позивач товар придбала 08 серпня 2014 року, а першу вимогу з приводу гарантійного ремонту товару позивачем було заявлено 17 жовтня 2014 року, і під час розгляду справи у Красноармійському міськрайонному суді Донецької області заявлена вимога позивача про стягнення неустойки була розглянута.

Що стосується позовних вимог про стягнення моральної шкоди у сумі 300 грн., суд зазначає наступне.

Відповідно ч.1 ст. 23 ЦК України, особа має право на стягнення моральної шкоди, яка заподіяна йому внаслідок порушення його прав.

У п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31 березня 1995 року зазначено, що спори про відшкодування заподіяної фізичній чи юридичній особі моральної (немайнової) шкоди розглядаються, коли право на відшкодування моральної шкоди безпосередньо передбачене нормами Конституції України або випливає з її положень, або закріплене законодавством, яке встановлює відповідальність за заподіяння моральної шкоди.

Також, у вказаній Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31 березня 1995 р. зазначено, що під моральною шкодою слід розуміти витрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Крім того, у пункті 4 вищевказаної Постанови передбачено, що у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів», споживач має право на відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону.

Згідно ст. 5 Закону України «Про відповідальність за шкоду, завдану внаслідок дефекту продукції», зазначено, що продукція має дефект, у разі, коли вона не відповідає рівню безпеки, на яку споживач або користувач має право розраховувати виходячи з усіх обставин, зокрема, пов'язаних із розробленням, виробництвом, обігом, транспортуванням, зберіганням, встановленням, технічним обслуговуванням, споживанням, використанням, знищенням цієї продукції, а також наданням застережень та іншої інформації про таку продукцію.

Згідно із ст. 6 Закону України «Про захист прав споживачів», потерпілий повинен довести наявність шкоди, наявність дефекту продукції, наявність причино - наслідкового зв'язку між дефектом в продукції та шкодою.

Відповідно до ст.. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Позивач при звернені до суду не надав доказів щодо того, що товар має дефект, не відповідає рівню безпеки на яку споживач має право розраховувати, не підтверджено наявність шкоди, та не надано жодного доказу, підтвердженого спеціалістом, що позивач після користування флеш-накопичувачем мав розлад здоров'я та, що стан здоров'я позивача погіршився.

Враховуючи наведене, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог про відшкодування моральної шкоди слід відмовити.

Відповідно до ч. 4 ст.. 88 ЦПК України, у разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду позову позивача, звільненого від оплати судових витрат, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок держави.

Відповідно до ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів», позивач звільнена від сплати судового збору, відтак судові витрати компенсуються за рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 15, 60, 79, 88, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволені позову ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛЛО» про захист прав споживача та стягнення неустойки відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Красноармійський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: С.В. Данилів