Справа № 161/7368/16-ц
Провадження № 2/161/2932/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 вересня 2016 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді Гриня О.М.

при секретарі Пилипюк Л.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно та на частку в спільному майні подружжя,-

в с т а н о в и в :

Позивач звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно та на частку в спільному майні подружжя.

Свій позов мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер ОСОБА_4, який був членом житлово-будівельного кооперативу № 45. ОСОБА_4 повністю сплатив членські внески за кооперативну квартиру АДРЕСА_1. Вказує, що квартира була набута під час шлюбу ОСОБА_4 та ОСОБА_1, а тому відповідно до вимог Закону є спільною сумісною власністю подружжя.

Зазначає, що вона є спадкоємцем першої черги за законом після смерті ОСОБА_4 та прийняла спадщину, оскільки постійно проживала із спадкодавцем на час її відкриття, як це передбачено ст. 1268 ЦК України, однак оформити свої спадкові права належним чином не має можливості, оскільки право власності на квартиру АДРЕСА_2 не зареєстровано належним чином. Крім неї спадкоємцями першої черги за законом є . ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які в установлений законом строк спадщину не прийняли та не претендують на неї.

Просять суд визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно, а саме ? частку квартири АДРЕСА_3, після смерті ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року, та визнати за ОСОБА_1 право власності на частку в спільному майні подружжя, набутому під час шлюбу з ОСОБА_4, а саме на ? частку квартири АДРЕСА_3.

В судове засідання позивач не з'явилась, подала до суду заяву, в якій просила справу слухати в її відсутності, позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилась, подала суду заяву, в якій просила справу слухати в її відсутності.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилась, подала суду заяву, в якій просила справу слухати в її відсутності.

Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Як вбачається з копії довідки Житлово-комунального підприємства № 2 від 07 квітня 2016 року № 24 ОСОБА_4 був членом ЖБК АДРЕСА_4 державний кредит погашений повністю. Станом на 01.04.2016 року ОСОБА_4 заборгованості перед кооперативом немає (а.с. 8).

Відповідно до ч. 2, 3 ЦК України, член житлово-будівельного (житлового) кооперативу має право володіння і користування, а за згодою кооперативу - і розпоряджання квартирою, яку він займає в будинку кооперативу, якщо він не викупив її. У разі викупу квартири член житлово-будівельного (житлового) кооперативу стає її власником.

П.5 Постанови Пленуму Верховного суду України від 18 вересня 1987 року «Про практику застосування судами законодавства про житлово-будівельні кооперативи» передбачено, що член ЖБК, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, надану йому в користування, набуває право власності на квартиру і вправі розпоряджатись нею на свій розсуд - продавати, заповідати, обмінювати, в тому числі на інше жиле приміщення у будинку державного або громадського житлового фонду чи іншого ЖБК, на жилий будинок (частину будинку), що належить громадянину на праві власності і вчиняти відносно неї інші угоди, що не заборонені законом. Виходячи з цього, особа, якій відчужена членом ЖБК квартира, має переважне право на вступ до цього кооперативу.

Відповідно до п.8 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 року « Про судову практику у справах про спадкування» у разі смерті члена житлово-будівельного кооперативу, який повністю вніс пайовий внесок, квартира включається до складу спадщини.

ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року, що стверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 (а.с. 5).

З копії свідоцтва про укладення шлюбу вбачається, що 19 серпня 1972 року було зареєстровано шлюб між позивачем та ОСОБА_4 (а.с. 7).

Як встановлено в судовому засіданні, спірна квартира була набута ОСОБА_4 та ОСОБА_1 під час шлюбу, а тому, як це передбачено ст.60 Сімейного кодексу України, є їх спільною сумісною власністю.

Частиною 1 статті 70 Сімейного кодексу України передбачено, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Відповідно до вищенаведеної норми закону, ОСОБА_4 та ОСОБА_1 належить по ? частині квартири АДРЕСА_2.

Таким чином, після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина на ? частину квартири АДРЕСА_2.

Статтею 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив та батьки.

Судом встановлено, що спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_4 є позивач ОСОБА_5 та відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, що стверджується. Позивач спадщину прийняла, як того вимагає ст. 1269 ЦК України, оскільки на час її відкриття постійно проживали із спадкодавцем.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в установлений законом строк спадщину не прийняли та не претендують на неї.

Проаналізувавши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що слід визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно, а саме ? частку квартири АДРЕСА_3, після смерті ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року, та визнати за ОСОБА_1 право власності на частку в спільному майні подружжя, набутому під час шлюбу з ОСОБА_4, а саме на ? частку квартири АДРЕСА_3.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 58, 60, 213, 214, 215 ЦПК України, на підставі ст.ст. 1261, 1268 ЦК України, суд,-

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно, а саме ? частку квартири АДРЕСА_3, після смерті ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на частку в спільному майні подружжя, набутому під час шлюбу з ОСОБА_4, а саме на ? частку квартири АДРЕСА_3.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги на рішення суду. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Луцького міськрайонного суду О.М. Гринь