Номер провадження: 22-ц/785/421/16
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Вадовська Л. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.03.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - Вадовської Л.М.,

суддів - Ващенко Л.Г.,

ОСОБА_2,

при секретарі - Коноваленко Х.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом заступника Білгород-Дністровського міжрайонного прокурора в інтересах держави в особі Білгород-Дністровської районної державної адміністрації до ОСОБА_3, за участю третьої особи відділу Держгеокадастру у Білгород-Дністровському районі Одеської області про внесення змін до договору оренди земельної ділянки за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 12 листопада 2015 року, -

в с т а н о в и л а :

Заступник Білгород-Дністровського міжрайонного прокурора, звернувшись 24 червня 2014 року в інтересах держави в особі Білгород-Дністровської районної державної адміністрації до суду з вищеназваним позовом, вказав, що між Білгород-Дністровською районною державною адміністрацією та ОСОБА_3 укладено договір від 18 лютого 2005 року оренди земельної ділянки рекреаційного призначення площею 0,3633 га, в тому числі 0,3633 га забудованих земель, що знаходиться на території Білгород-Дністровського району Одеської області за межами населеного пункту на Будацькій косі біля села Курортне, для обслуговування будівель і споруд бази відпочинку «Ювма» строком на 25 років. Договір зареєстровано в Центрі державного земельного кадастру 18 лютого 2005 року за №04. Орендна плата визначена в розмірі 10,0% від нормативної грошової оцінки землі та підлягає перегляду один раз у два роки. Посилаючись на те, що орендна плата на земельні ділянки державної та комунальної власності є регульованою ціною, що сторони договору не досягли домовленості щодо перегляду орендної плати у звязку зі зміною нормативної оцінки землі, що нормами чинного законодавства передбачена можливість зміни умов договору за рішенням суду на вимогу однієї сторони, що можливість збільшення розміру орендної плати передбачена сторонами в договорі, прокурор в інтересах держави просив внести зміни до договору від 18 лютого 2005 року оренди землі, викласти в наступній редакції пункт 4 договору «Нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 488 382,11 грн.» та пункт 8 договору «Орендна плата вноситься у грошовій формі у розмірі 10,0% нормативної грошової оцінки землі, що становить 48 838,21 грн. на рік» (т.1 а.с.1-5). Білгород-Дністровською районною державною адміністрацією Одеської області, в інтересах якої подано позов, пояснень, заперечень суду першої інстанції не надано.

Відповідачем ОСОБА_3 пояснень, заперечень суду першої інстанції не надано.

Третьою особою відділом Держгеокадастру у Білгород-Дністровському районі Одеської області (до зміни Держземагенство) пояснень заперечень суду першої інстанції не надано.

Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 12 серпня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 22 жовтня 2014 року, в задоволенні позову відмовлено (т.1 а.с.38-45, 73-76).

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1 квітня 2015 року рішення суду першої інстанції, ухвалу суду апеляційної інстанції скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції (т.1 а.с.127-129).

В ході нового розгляду справи прокурор, уточнивши 23 червня 2015 року вимоги, просив внести зміни до договору від 18 лютого 2005 року оренди землі, викласти в наступній редакції пункт договору «Нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 609989,25 грн.» та пункт 8 договору «Орендна плата вноситься у грошовій формі у розмірі 10,0% нормативної грошової оцінки землі, що становить 60 998,93 грн. на рік» (т.1 а.с.150-151, 165-166).

Білгород-Дністровською районною державною адміністрацією Одеської області, в інтересах якої заявлено вимоги, позов підтримано (т.1 а.с.162-164).

Відповідачем ОСОБА_3 пояснень, заперечень суду першої інстанції не надано.

Третьою особою відділом Держгеокадастру у Білгород-Дністровському районі Одеської області (до зміни Держгемагенство) пояснень заперечень суду першої інстанції не надано.

Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 12 листопада 2015 року позов задоволено (т.1 а.с.201-202).

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення про відмову в позові.

Неправильність рішення суду мотивовано невідповідністю висновків суду обставинам справи, неправильним застосуванням норм матеріального права, порушенням норм процесуального права.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, заслухавши пояснення, дослідивши докази, колегія суддів дійшла висновку про відхилення апеляційної скарги з наступних підстав.

Між Білгород-Дністровською районною державною адміністрацією та ОСОБА_3 укладено 18 лютого 2005 року договір оренди земельної ділянки загальною площею 0,3633га, в тому числі 0,3633 га забудованих земель. На момент укладення договору на земельній ділянці знаходились обєкти нерухомого майна як то будівлі та споруди бази відпочинку «Ювма», нормативна грошова оцінка земельної ділянки становила 10134,46 грн. За умовами договору договір укладено на 25 років; орендна плата вноситься у грошовій формі у розмірі 10,0% нормативної грошової оцінки землі у розмірі 1013,45 грн. за кожен рік оренди, що складає 25336,25 грн. за весь строк оренди (п.8); обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції (п.9). Договором передбачено, що розмір орендної плати переглядається один раз у два роки у разі: зміни умов господарювання, передбачених договором; зміни розмірів земельного податку, підвищення цін, тарифів, у тому числі внаслідок інфляції; погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини орендаря, що підтверджено документами; в інших випадках, передбачених законом (п.11) (а.с.6-11).

Рішенням Білгород-Дністровської районної ради Одеської області «Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земельної ділянки ОСОБА_3 для обслуговування будівель та споруд бази відпочинку «Ювма», розташованої за адресою: Одеська область, Білгород-Дністровський район, територія Будацької коси біля с.Курортне (за межами населених пунктів)» від 27 липня 2012 року №278-УІ, зокрема, затверджено технічну документацію з нормативної грошової оцінки земельної ділянки площею 0,3633 га ОСОБА_3, грошова нормативна оцінка якої складає 488382,11 грн. (а.с.12, 13).

Згідно даних відділу Держземагенства у Білгород-Дністровському районі станом на 1 січня 2015 року коефіцієнт індексації нормативно-грошової оцінки землі дорівнює 1,249, з огляду на що нормативно-грошова оцінка земельної ділянки, що перебуває у користуванні ОСОБА_3 згідно договору оренди земельної ділянки, укладеного 18 лютого 2005 року з Білгород-Дністровською районною державною адміністрацією на земельну ділянку загальною площею 0,3633 га, розташовану на території Будацької коси біля с. Курортне для обслуговування будівель і споруд бази відпочинку «Ювма» становить 609989,25 грн.(а.с.152).

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції виходив з умов укладеного 18 лютого 2005 року договору про оренду землі, якими передбачено перегляд розміру орендної плати, з рішення ради про затвердження нормативної грошової оцінки земельної ділянки ОСОБА_3, з індексації такої станом на 1 січня 2015 року. Пославшись на відсутність взаємної згоди сторін на зміну умов договору та на вимогу адміністрації щодо приведення орендної плати у відповідність до нормативної грошової оцінки землі з урахуванням коефіцієнту індексації, суд, з огляду на законодавчо передбачену зміну договору за рішенням суду на вимогу однієї із сторін, задовольнив позов.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують. Посилання на те, що положення Податкового кодексу України та рішення Білгород-Дністровської районної ради від 27 липня 2012 року №278 не мають зворотної сили та, відповідно, не можуть бути застосовані до спірного договору оренди земельної ділянки безпідставні з огляду на наступне.

Так, пункт 11 договору оренди кореспондується з положеннями статті 651 ЦК України, згідно яких зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Згода сторін у даному випадку презюмується, оскільки договір підписано орендодавцем та орендарем, що свідчить про їх взаємну згоду стосовно умов договору. Підписуючи договір оренди земельної ділянки від 18 лютого 2005 року ОСОБА_3 погодився з його умовами, в тому числі й з передбаченим пунктом 11 можливим переглядом розміру орендної плати, що повністю відповідає пункту 13 типового договору оренди землі, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 березня 2004 року №220.

За змістом Закону України «Про оцінку земель» однією з істотних умов договору оренди є орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду, відповідальності за її несплату (ст.15); орендна плата за землю є платежем, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою (ст.21); нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться у разі визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності (ст.13); дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформлюються як витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель (п.2 ст.20, п.3 ст.23).

Відповідно до статті 632 ЦК України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. У випадках встановлених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування. Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом.

Статтею 651 ЦК України встановлено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Таким чином, нормами законодавства передбачена можливість зміни умов договору за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у випадках, встановлених договором або законом. Орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності є регульованою ціною, тому законодавча зміна є підставою для перегляду розміру орендної плати, встановленої умовами договору. Якщо орендар в добровільному порядку з переглядом розміру орендної плати не погоджується, статтею 30 Закону України «Про оренду землі» передбачено вирішення спору в судовому порядку. Сторонами договору оренди землі від 18 лютого 2005 року було передбачено на майбутнє можливість зміни розміру орендної плати у відповідності до певних обставин; зміни вносяться на майбутнє у діючий договір оренди. Нормативна грошова оцінка земель є основою для визначення розміру орендної плати, а зміна нормативної грошової оцінки земельної ділянки є підставою для перегляду розміру орендної плати.

Правові підстави для відмови у внесенні змін до договору про оренду землі відсутні.

Доводи апеляційної скарги щодо недоведеності прокурором підстав для представництва в суді безпідставні з огляду на наступне.

Відповідно до частин 1,3 статті 36-1 Закону України «Про прокуратуру» від 5 листопада 1991 року №1789-ХП (чинною на час звернення прокурора до суду) представництво прокуратурою інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні прокурорами від імені держави процесуальних та інших дій, спрямованих на захист в суді інтересів держави у випадках, передбачених законом. Підставою для представництва в суді інтересів держави є наявність порушень або загрози порушень інтересів держави.

Як зазначено в резолютивній частині рішення Конституційного Суду України від 9 липня 2002 року в справі щодо офіційного тлумачення положення частини другої статті 124 Конституції України (справа про досудове врегулювання спорів), положення частини другої статті 124 Конституції України щодо поширення юрисдикції судів на всі правовідносини, що виникають у державі, в аспекті конституційного звернення необхідно розуміти так, що право особи (громадянина України, іноземця, особи без громадянства, юридичної особи) на звернення до суду за вирішенням спору не може бути обмежене законом, іншими нормативно-правовими актами.

Згідно рішення Конституційного Суду України від 8 квітня 1999 року №3-рп/99 «інтереси держави» є оціночним поняттям, прокурор або його заступник у кожному випадку самостійно визначає, в чому саме полягає порушення інтересів держави в конкретних правовідносинах, які підлягають вирішенню в судовому порядку. Прокурори та їх заступники подають позовні заяви саме в інтересах держави, а не в інтересах підприємств, установ, організацій незалежно від їх підпорядкування і форм власності. Прокурор або його заступник самостійно визначає і обґрунтовує в позовній заяві, в чому полягає порушення інтересів держави чи в чому існує загроза інтересам держави (п.1 резолютивної частини); «орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах» потрібно розуміти орган державної влади чи орган місцевого самоврядування, якому законом надано повноваження органу виконавчої влади.

Відповідно до статті 14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави та обєктом права власності українського народу. Від імені народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування. Згідно статті 80 ЗК України субєктами права власності на землю є, зокрема, держава, яка реалізує це право через відповідні органи державної влади,- на землі державної власності. Статтею 84 ЗК України передбачено, що у державній власності перебувають усі землі України, крім земель комунальної та приватної власності. Право державної власності на землю набувається і реалізується державою через органи виконавчої влади відповідно до повноважень, визначених цим Кодексом.

Таким чином, відсутність додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки в частині зміни розміру орендної плати завдає шкоди державній власності, розпорядником якої згідно договору оренди земельної ділянки є Білгород-Дністровська районна державна адміністрація. Регулювання земельних відносин з порушенням законодавства України спричиняє державі та територіальній громаді економічні збитки, перешкоджає здійсненню передбаченого Конституцією України права власності на землю. Вказаним обумовлюється необхідність представництва прокурором інтересів держави в особі Білгород-Дністровської районної державної адміністрації.

Керуючись ст.303, п.1 ч.1 ст.307, ст.ст.308, 313, п.1 ч.1 ст.314, ст.ст.315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 12 листопада 2015 року в справі за позовом заступника Білгород-Дністровського міжрайонного прокурора в інтересах держави в особі Білгород-Дністровської районної державної адміністрації до ОСОБА_3, за участю третьої особи відділу Держгеокадастру у Білгород-Дністровському районі Одеської області про внесення змін до договору оренди земельної ділянки залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий Л.М.Вадовська

Судді Л.Г.Ващенко

ОСОБА_2