Провадження №2/485/192/16
26 липня 2016 року Снігурівський районний суд Миколаївської області у складі: головуючого судді - Лисенка М.Є.,
при секретарі - Бондаренко С.В.,
за участю 3-ї особи - ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №1 м. Снігурівка цивільну справу за позовом Публічного Акціонерного Товариства Банк Київська Русь в особі Уповноваженої особи фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію у ПАТ "Банк "Київська Русь" ОСОБА_2, до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа фізична особа підприємець ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором поруки,
Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ«Банк «Київська Русь» направила ОСОБА_3, та ОСОБА_4, вимогу про виконання забезпеченого порукою зобов'язання. Оскільки позичальник ФОП ОСОБА_1, з 01 червня 2015 року не виконує умови Кредитного договору в частині сплати основного боргу.
Які позивач просить стягнути з відповідачів, як із солідарних боржників та судові витрати.
В судове засідання належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи представник позивача не з'явився, суду надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримує, на заочне рішення погоджується.
Відповідачі ОСОБА_3, та ОСОБА_4, повідомленні належним чином про дату, час та місце розгляду справи в судові засідання не з'явилися. Про причини неявки суд не повідомили.
3-я особа ОСОБА_1, суду пояснив, що у зв'язку з прийняттям рішення про початок процедури ліквідації ПАТ «Банк «Київська Русь» він звертався до Банка щодо роз'яснення подальшого виконання договору, а саме на яких умовах його виконувати та на які реквізити здійснювати платежі передбачені договором. Разом з тим, жодної відповіді він так і не отримав.
У листопаді 2015 року він звернувся до уповноваженої особи гарантування вкладів фізичних осіб з проханням відтермінувати претензійно - позовну роботу та розглянути можливість добровільного врегулювання погашення заборгованості за кредитним договором. Відповіді також не отримав.
Судом ухвалено про заочний розгляд справи відповідно до вимог ст. ст. 224-226 ЦПК України.
Враховуючи, що позивач скористався своїм правом, передбаченим статтею 31 ЦПК України до прийняття рішення, справа розглядається з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимоги від 21.06.2016 року.
Дослідивши докази по справі, суд прийшов до наступного.
Між сторонами виникли правовідносини із зобов'язальних по кредитному договору.
Позивач виконав зобов'язання за кредитним договором та надав позичальнику кредитні кошти в повному обсязі, про що свідчать наявні в матеріалах справи меморіальні ордери № 6147 від 29.04.2013 року та № 5917 від 31.07.2013 року.
27 листопада 2014 року з метою забезпечення своєчасного і повного виконання зобов'язань ОСОБА_1, за кредитним договором були укладені два договори поруки між ПАТ «Банк «Київська Русь» та ОСОБА_4, та між ПАТ «Банк «Київська Русь» та ОСОБА_3, відповідно до п.п. 2.1-2.2.4 умов яких поручителі зобов'язалися солідарно відповідати у повному обсязі за виконання позичальником усіх зобов'язань, що виникли з кредитного договору (а.с.22-34).
Позичальник неналежним чином виконував зобов'язання по оплаті кредитних коштів, починаючи з червня 2015 року допускав заборгованість по процентам, тіло кредиту не погашав, у зв'язку з чим Уповноважена особа фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію у ПАТ "Банк "Київська Русь" направила відповідачам вимогу про виконання забезпеченого порукою зобов'язання та станом на 21 червня 2016 року заборгованість за кредитом становить 771820,89 грн, із яких: 650 333, 33грн,- сума основної заборгованості за договором, 1318,05 грн, -30% річних за несвоєчасне погашення процентів,120 169, 51 грн, - 30% річних за несвоєчасне погашення кредиту. Вказане підтверджене розрахунком заборгованості (а.с.95).
Відповідно до статей 525,526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ч. 1 статті 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку.
Частиною 1 статті 554 ЦК України передбачено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.
Приписом статей 610,612 Цивільного кодексу України визначено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), а боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Згідно статті 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Стаття 629 ЦК України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.
Статтею 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
Аналогічне положення міститься у п.9.2(9.2.1) кредитного договору банк має право зупинити подальше кредитування позичальника та/або вимагати дострокового повернення кредиту, сплати процентів, винагород та штрафних санкцій, що передбачені договором (відкликання кредиту), а також відшкодування збитків, завданих банку в наслідок невиконання або неналежного виконання позичальником та/або поручителями (заставодавцями, іпотекодавцями, гарантами), умов договору та/або договорів забезпечення, а позичальник зобов'язаний протягом 5 (п'яти) календарних днів з дати надіслання банком відповідної вимоги, або в інший строк встановлений у відповідній вимозі банку, повернути суму заборгованості за кредитом, що залишилась, сплатити проценти, винагороди, інші платежі за договором та штрафні санкції, а також відшкодувати збитки, завдані банку.
Ураховуючи наведене, суд вважає доведеним факт порушення відповідачами взятих на себе зобов'язань перед позивачем щодо погашення кредитних зобов'язань, а як наслідок дострокове стягнення кредиту у заявленій позивачем сумі, а також неустойки, як наслідок порушення договірного зобов'язання.
Позивач направляв вимогу відповідачам про погашення заборгованості по Кредитному договору однак відповідачі заборгованість не погасили.
Відповідно до ч.1статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.
Відповідачі не спростували вимоги позивача, не надали суду відповідні докази, які свідчать про відсутність заборгованості перед кредитором за договірними зобов'язаннями Позичальника.
За такого, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та їх задоволення шляхом стягнення з відповідачів, як із солідарних боржників, заборгованості по кредитному договору в заявленому розмірі, солідарно з кожного із поручителя, які укладали окремі договори поруки.
Керуючись ст. ст. 10,11,27-31,57,60,208,209,213 -215,218,224-226 ЦПК України, суд, -
Позовну заяву Публічного Акціонерного Товариства Банк Київська Русь в особі Уповноваженої особи фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію у ПАТ "Банк "Київська Русь" ОСОБА_2, до ОСОБА_3, ОСОБА_4 третя особа фізична особа підприємець ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором поруки - задовольнити повністю.
Копія рішення направити сторонам провадження.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі протягом 10-ти днів з дня його проголошення апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуте судом за письмовою заявою відповідача до суду, що його ухвалив, з поданням такої заяви у десятиденний термін з дня отримання копії рішення.

СУДДЯ