АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2016 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого Височанської Н. К.

суддів Владичана А.І., Міцнея В.Ф.,

секретаря Вівчарик Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовомОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договорами позики та стягнення моральної шкоди, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м.Чернівці від 04 квітня 2016 року, -

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення боргу за договорами позики та стягнення моральної шкоди.

Посилався на те, що 19 березня 2002 року він уклав з відповідачем ОСОБА_2 договір позики, відповідно до умов якого останній позичив у нього гроші в сумі 10000грн. строком до 01 листопада 2002 року.

17 квітня 2002 року він уклав з відповідачами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 договір позики, відповідно до умов якого відповідачі позичили у нього гроші в сумі 7560грн. строком до 01 листопада 2002 року.

Рішенням Шевченківського районного суду м.Чернівці від 13 листопада 2006 року стягнуто солідарно з відповідачів на його користь заборгованість за договорами позики в розмірі 17560,00грн., судовий збір в сумі 175грн. 60коп., витрати на інформаційно - технічне забезпечення в сумі 30,00грн.

Рішення суду до цього часу не виконано.

Оскільки відповідачі зобов»язання не виконали, з урахуванням уточнених позовних вимог, просив стягнути з відповідачів суму боргу за договорами

№22ц/794/767/16 Головуючий у 1 інстанції: Гончарова І.М.

Категорія: 27 Доповідач: Височанська Н.К.

позики з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних за прострочення грошового зобов»язання.

Також вважає, що тривалим невиконанням договірних зобов»язань відповідачами нанесена йому моральна шкода, яка полягає у постійних переживаннях, втратою здоров»я. Просив стягнути з відповідачів на його користь моральну шкоду в розмірі по 5000 грн. з кожного.

Рішенням Шевченківського районного суду м.Чернівці від 04 квітня 2016 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 за договором позики від 19 березня 2002 року 7877грн. 03коп. - інфляційні витрати та 900грн. - 3% річних, а всього 8777грн. 03коп.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 за договором позики від 17 квітня 2002 року 5955,04грн. - інфляційні витрати, 680грн. - 3% річних, а всього 6635грн. 04коп.

В решті позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання розподілу судових витрат.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права просить рішення суду змінити та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у розгляді справи, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, а рішення суду - зміні з наступних підстав.

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_1 в частині стягнення з відповідачів інфляційних витрат та 3% річних за прострочення грошового зобов»язання, суд першої інстанції виходив із того, що були укладені різні договори позики, які не виконуються, тому позовні вимоги про стягнення інфляційних втрат та 3% річних від простроченої суми є обґрунтованими і такими, що підлягають частковому задоволенню за період з 26 листопада 2012 року по 26 листопада 2015 року.

Висновки суду в частині стягнення інфляційних витрат та 3% річних за прострочення грошового зобов»язання відповідають фактичним обставинам справи, встановленим судом, правам та зобов'язанням сторін, що випливають із спірних правовідносин, ґрунтуються на правильному застосуванні норм матеріального права.

В той же час колегія суддів не може повністю погодитись з періодом, за який задоволені позовні вимоги.

Як вбачається з матеріалів справи, що 19 березня 2002 року між ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 був укладений договір позики, відповідно до умов якого останній позичив у позивача гроші в сумі 10000грн. строком до 01 листопада 2002 року.

17 квітня 2002 року між ОСОБА_1, с одної сторони, та подружжям ОСОБА_2 і ОСОБА_3, з другої сторони, був укладений договір позики, відповідно до умов якого відповідачі позичили у позивача гроші в сумі 7560грн. строком до 01 листопада 2002 року.

Встановлено, що зобов»язання у встановлений договорами строк відповідачами не виконано.

Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч. 2 ст. 625 ЦК України).

Відповідно до положень ст. ст. 256, 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю в три роки.

Згідно з ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Строк виконання зобов'язання за договорами позики закінчився 1 листопада 2002 року, з цього ж часу розпочався перебіг строку позовної давності для пред'явлення позову до суду з метою захисту своїх цивільних прав та інтересів щодо стягнення з боржника інфляційних витрат та трьох процентів річних від простроченої суми.

В суді першої інстанції відповідачі подали заяву про застосування строку позовної давності (а.с.73-74).

Як вбачається з матеріалів справи, що позов про стягнення з боржників інфляційних витрат та трьох процентів річних від простроченої суми позивач подав до суду 26 листопада 2015 року. В процесі розгляду справи, а саме 14 березня 2016 року, позивач збільшив позовні вимоги і просив стягнути з відповідачів інфляційні витрати та 3% річних за прострочення грошового зобов»язання за період з 1 листопада 2002 року по 31 січня 2016 року.

Відповідно до ч.2 ст.264 ЦК України позовна давність переривається у разі пред»явлення особою позову. Після переривання перебіг позовної давності починається заново (ч.3 ст.264 ЦК України).

Таким чином, колегія суддів вважає, що позов в частині застосування ст.625 ЦК України підлягає задоволенню за період з 26 листопада 2012 року по 31 січня 2016 року.

За вказаний період кількість днів прострочення становить 1162 дні.

Отже, по договору позики від 19 березня 2002 року, укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на суму 10 000 грн. за період з 26 листопада 2012 року по 31 січня 2016 року слід стягнути інфляційні витрати в розмірі 8182,37 грн. та 3% річних від простроченої суми в розмірі 955,07 грн., а всього 9 137,44 грн.

По договору позики від 17 квітня 2002 року, укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 і ОСОБА_3 на суму 7 560 грн. за період з 26 листопада 2012 року по 31 січня 2016 року слід стягнути інфляційні витрати в розмірі 6 185,87 грн. та 3% річних від простроченої суми в розмірі 722,03 грн., а всього 6 907,90 грн.

Є безпідставними доводи апеляційної скарги про те, що на вимоги про застосування ч.2 ст.625 ЦК України позовна давність не поширюється.

Відповідно до ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Статтею 268 ЦК України зазначені вимоги, на які позовна давність не поширюється. Проте, вказаний в цій статті перелік вимог не відноситься до спірних правовідносин.

Доводи апелянта про стягнення процентів та інфляційних витрат за весь період прострочення зобов»язання, не ґрунтується на вимогах чинного законодавства та умовах договорів позики, оскільки такі наслідки порушення умов договору щодо строку виконання зобов»язань, сторонами не були передбачені.

У частині відмови у позові про відшкодування моральної шкоди, колегія суддів вважає, що вказані висновки відповідають вимогам чинного цивільного законодавства, оскільки стаття 1167 ЦК України передбачає, що моральна шкода відшкодовується внаслідок протиправних дій заподіювача, та не витікає із невиконання умов договору. Самими договорами позики не передбачено відшкодування моральної шкоди, завданої невиконанням позичальником свого зобов»язання.

А тому доводи апеляційної скарги в цій частині є безпідставними.

З урахуванням викладених обставин колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції в частині визначення періоду стягнення інфляційних витрат та 3% річних від простроченої суми підлягає зміні. В іншій частині рішення суду підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст.303, 307, 308, 309 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Шевченківського районного суду м.Чернівці від 04 квітня 2016 року в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_1 змінити, виклавши резолютивну частину наступним чином.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики від 19 березня 2002 року за період з 26 листопада 2012 року по 31 січня 2016 року в розмірі 9137,44 грн., що складається з інфляційних втрат в розмірі 8182,37 грн. та трьох відсотків за прострочення грошового зобов»язання в розмірі 955,07 грн.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики від 17 квітня 2002 року за період з 26 листопада 2012 року по 31 січня 2016 року в розмірі 6907,90 грн., що складається з інфляційних втрат в розмірі 6185,87 грн. та трьох відсотків за прострочення грошового зобов»язання в розмірі 722,03 грн.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, проте може бути оскаржене безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий:

Судді: