Номер провадження: 22-ц/785/3695/16
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Парапан В. Ф.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.05.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Одеської області у складі:

Головуючого: судді Парапана В.Ф.

Суддів: Панасенкова В.О., Громіка Р.Д.

За участю секретаря: Томашевської К.В.,

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 14 березня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до приватного акціонерного товариства «Фарлеп-Інвест» про захист прав споживача при отриманні телекомунікаційних послуг, -

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2015р. ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з ПрАТ «Фарлеп-Інвест» на його користь моральну шкоду в розмірі 5 000 грн., матеріальну шкоду, фактичні збитки та упущену вигоду в розмірі 50 000 грн. й зобов'язати відповідача перерахувати тариф за неповне користування телекомунікаційними послугами згідно договору №804072 та відповідно до вимог Антимонопольного Комітету України та повернути йому переплачені суми оплат згідно ст. 40 «Про затвердження Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг», затверджених Постановою КМУ №295 від 11.04.2012 р.

Позивач зазначав, що він неодноразово звертався до ПАТ «Фарлеп-Інвест» з приводу систематичного порушення підприємством обов'язків за договором № 804072 від 14.11.2008 р., особовий рахунок № 720550, укладеного між ним та ПАТ «Фарлеп-Інвест». Зокрема Інтернет і телефонний зв'язок з його №785-71-53 систематично припиняється, особливо після того, як проходять тривалі дощі. Перевірка, яку провели запрошені ним фахівці показала, що телефонний кабель на ділянці від АТС до входу в його будинок прокладений з порушенням відповідних вимог, тому при намоканні утворюється коротке замикання. Це призводить до систематичної відсутності телефонного зв'язку на телефоні № 785-71-53.

За його зверненнями відповідач проводить ремонт неналежної якості. 02.11.2015р. у нього остаточно зникли Інтернет і телефонний зв'язок. Тому 03.11.2015р. він звернувся за телефоном: 340-340 та була прийнята заявка на ремонт телефонного кабелю №1888908, а на ремонт Інтернету: заявка №1888909. В офісі відповідача його повідомили, що пошкоджено кабель, але коли буде усунено пошкодження невідомо. Роботи по усуненню пошкодження не проводяться.

Керівник будівельних робіт, де було пошкоджено кабель повідомив його, що відповідач не вів належним чином документацію своїх телефонних кабелів, тому вони, не маючи інформації про наявність там телефонного кабелю вирили котлован дуже великого розміру в сотні метрів для будівництва висотного будинку.

Досі телефон і Інтернет не працюють, хоча минуло більше місяця. Цим йому наноситься значна моральна шкода, йому не можуть дозвонитися партнери, колеги, родичі,

він не може прийняти і передати Е-mail і т. д. Він подав претензію до ПАТ «Фарлеп-Інвест», але вона залишилася без відповіді.

У звязку з несправністю телефонного кабелю не працював і Internet Wi-Fi, він не зміг використати свої приміщення для прийому гостей, не працювало супутникове телебачення, оскільки воно також працює через Интернет.

Посилаючись на ці обставини, позивач з підстав, передбачених Законом України «Про телекомунікації, «Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг», затверджених Постановою КМУ №296 від 11.05.2012р., просив про задоволення його позову.

В судовому засіданні позивач позов підтримав та просив про його задоволення.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, вважав його необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 14.03.2016р. у задоволенні позові відмовлено.

У апеляційній скарзі позивач просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення його вимог, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права.

В запереченнях на апеляційну скаргу відповідач, вважаючи рішення суду законним та обґрунтованим, просить відмовити у задоволенні скарги, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

За правилами ч.1 ст. 303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, що зявилися у судове засідання, дослідивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції керувався тим, що позивачем не надано доказів розміру завданої йому матеріальної шкоди та доказів про завдання йому моральної шкоди та що відповідачем був здійснений перерахунок абонентської плати позивача в звязку із відсутністю послуг.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду, оскільки він відповідає обставинам справи та вимогам закону.

Судом установлено, що 14.11.2008р. між ТОВ «ЦСС», правонаступником якого є ПрАТ «Фарлеп-Інвест» та ОСОБА_2 було укладено договір №804072, відповідно до умов якого, ПрАТ «Фарлеп-Інвест» надає позивачу телекомунікаційні послуги.

У звязку з надходженням до ПрАТ «Фарлеп-Інвест» скарг абонентів та операторів-партнерів компанії про відсутність телекомунікаційних послуг в межах вулиць Літературної, Каманіна, Морехідного провулку в. Одесі відповідачем було проведено моніторинг телекомунікаційної мережі засобами дистанційного контролю та технічної проблеми виявлено не було.

Працівниками лінійної служби компанії в ході проведення обстеження місцевості зясувалося, що по провулку Морехідному ТОВ «Алькабір-буд» виконувалися земельні роботи (риття котловану під будівництво багатоквартирного будинку), в результаті яких, була зруйнована кабельна каналізація електрозвязку, що належить ПрАТ «Фарлеп-Інвест».

20.11.2015р. відповідачем було направлено Лист-претензію вих. № 436/01-10/06 ТОВ «Алькабір-буд» щодо переносу зруйнованої кабельної каналізації електрозвязку, але вона залишилася без відповіді.

23.11.2015 р. ОСОБА_2 звернувся до ПрАТ «Фарлеп-Інвест» з претензією стосовно відсутності телефонного та Інтернет звязку.

У відповідь на зазначену претензію 04.12.2015 р. на адресу ОСОБА_2 відповідачем було направлено лист №201/Н-01-07/06, згідно якого обладнання компанії не було причиною відсутності надання телекомунікаційних послуг. Тимчасова відсутність послуг телефонного звязку та Інтернету за адресою підключення викликано пошкодженням телефонної каналізації компанії сторонньою організацією. Ремонтно-відновлювальні роботи були завершені 01.12.2015р. За період тимчасової відсутності телекомунікаційних послуг з 03.11.2015 р. по 01.12.2015 р. по особовому рахунку ОСОБА_2 №720550 проведено коректування нарахувань абонентської плати.

Відповідно до ч.2 ст. 40 Закону України «Про телекомунікації», оператори, провайдери телекомунікацій не несуть майнової відповідальності перед споживачами телекомунікаційних послуг за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань з надання телекомунікаційних послуг унаслідок дії непереборної сили (землетрус, повінь, ураган тощо), викрадання чи пошкодження зловмисниками лінійних та станційних споруд, що використовуються оператором телекомунікацій, або з вини споживача у випадках, передбачених цим Законом.

Частина 3 ст. ст. 40 Закону України «Про телекомунікації» передбачає, що питання відшкодування завданих споживачеві фактичних збитків, моральної шкоди, втраченої вигоди через неналежне виконання оператором, провайдером телекомунікацій обов'язків за договором про надання телекомунікаційних послуг вирішуються в судовому порядку.

Згідно п.6.2. договору про надання телекомунікаційних послуг, оператор не несе відповідальності за неможливість виконання умов цього договору внаслідок дії або бездіяльності третіх осіб, що безпосередньо впливають на виконання умов цього договору.

Відповідно до ч.2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема є договори та інші правочини.

Згідно ч.1 ст. 13 ЦК України цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства.

В силу ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За положеннями ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Стаття 614 ЦК України встановлює, що особа, яка порушила зобовязання несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином, суд першої інстанції дослідивши надані сторонами докази, дійшов до обґрунтованого висновку про те, що ПрАТ «Фарлеп-Інвест» виконало свої зобовязання за договором про надання телекомунікаційних послуг, а за наявності факту руйнування лінійних споруд оператора третіми особами, відповідно до положень ст. 40 Закону України «Про телекомунікації»та п.6.2. договору, ПрАТ «Фарлеп-Інвест» звільняється від майнової відповідальності перед абонентом.

Отже позивачем не надано суду будь - яких доказів вини відповідача та не доведено прямий причинний звязок між діями відповідача та завданими позивачу збитками (матеріальної шкоди). Крім того, позивачем не надано доказів розміру завданих йому збитків (матеріальної шкоди).

Таким чином, суд першої інстанції правомірно відмовив у задоволенні вимог позивача щодо відшкодування матеріальної шкоди, фактичних збитків та упущеної вигоди в розмірі 50 000 гривень, оскільки позивачем не доведений факт вини відповідача в завданні йому такої шкоди.

Згідно п.2.1.2. договору про надання телекомунікаційних послуг, відповідач зобовязаний здійснювати перерахунок абонентської плати, у випадку якщо пошкодження телекомунікаційної мережі виникло не з вини проверить абонента та не усунуто протягом терміну, встановленого законом, крім обставин, наведених в п.6.1. цього договору.

Як було встановлено судом, позивачу було відновлено надання телекомунікаційних послуг 02.12.2016 р. На виконання п.2.1.2. договору, протягом грудня 2015р., позивачу був здійснений перерахунок абонентської плати в звязку із відсутністю послуг (згідно проблемних листів (ПЛ) № 1888907 (Інтернет) і ПЛ № 1888908 (телефонія) за період 03.11.2015р. - 01.12.2015р. через пошкодження кабелю третіми особами був здійснений перерахунок абонентської плати на загальну суму 120,17 грн., що підтверджується рахунками на сплату послуг за період 01.11.2015р. - 31.01.2016 р.

Отже, оскільки відповідачем був здійснений перерахунок абонентської плати позивача в звязку із відсутністю послуг, тому позовні вимоги в частині зобовязання перерахувати тариф за неповне користування телекомунікаційними послугами згідно договору № 804072 cуд першої інстанції правильно відхилив.

Як вже було зазначено вище позивач, обґрунтовуючи свої вимоги про відшкодування матеріальної та моральної шкоди посилався на те, що відповідач неналежним чином виконував свої зобовязання за договором, унаслідок чого певний час йому не надавалися телекомунікаційні послуги, а також надавалися послуги - неналежної якості, та що було пошкоджено кабель.

Обгрунтовуючи свої висновки про відмову у задоволенні цих вимог суд керувався ч.1 ст. 1166, та ч. 1 ст. 1167 ЦК України.

Проте погодитися з таким висновком суду не можна, оскільки судом застосовані норми матеріального права, які не підлягають застосуванню до правовідносин, що виникли між сторонами у справі.

Статтею 23 ЦК України встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає:

1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я;

2) у душевних стражданнях, який фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів;

3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку зі знищенням чи пошкодженням її майна;

4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

З матеріалів справи убачається, що ОСОБА_2 є споживачем телекомунікаційних послуг (зв'язок по двох телефонних лініях та інтернет) на підставі договору №804072 від 14.11.2008р., укладеному між та ПрАТ «Фарлеп-Інвест» в особі Південної філії, на підставі чого на позивача відкритий особистий рахунок №720550.

Отже, між сторонами у справі існують правовідносини, пов'язані з наданням послуг у сфері телекомунікацій, які врегульовані Главою 63 ЦК України, Законом України «Про телекомунікації» та «Правилами надання і отримання телекомунікаційних послуг», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №295 від 11.04.2012р. та договором №804072, укладеним між сторонами у справі.

Згідно ч.1 ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Вказаними вище нормами матеріального права, якими регулюються правовідносини, що виникли між сторонами, не передбачене право позивача на відшкодування моральної шкоди, завданої відповідачем у результаті неналежного виконання умов договору.

Договором №804072 про надання телекомунікаційних послуг від 14.11.2008р. сторони також не передбачили відшкодування моральної шкоди у разі порушення ними цього зобовязання.

Відповідно до положень ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: відшкодування збитків та моральної шкоди.

Отже, у ОСОБА_2 відсутнє право на відшкодування моральної шкоди, завданої йому в результаті порушення відповідачем умов договору телекомунікаційних послуг.

Так, звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_2 зазначав, що відповідач порушив його права споживача телекомунікаційних послуг, та на підставі вимог ЗУ «Про захист прав споживачів», ЗУ «Про телекомунікації» просив задовольнити його позовні вимоги про відшкодування майнової, моральної шкоди та про зобовязання перерахувати тариф, (а. с. 1, 2).

Відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, права споживачів, а також механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів урегульовані вищевказаними Законами.

За наявності таких обставин слід визнати, що суд першої інстанції неправильно встановив правовідносини, які виникли між сторонами у справі, та неправомірно застосував до цих правовідносин вимоги ч.1 ст. 1166 та ч.1 ст. 1167 ЦК України, якими врегульовані недоговірні (деліктні) правовідносини. Тому рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, з ухваленням нового рішення про відмову позивачу у задоволенні позовних вимог з підстав, зазначених у цьому рішенні суду.

Відповідно до п.4 ч.1 ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення суду є неправильне застосування норм матеріального

В силу ч.2 ст. 309 ЦПК України норми матеріального права вважаються порушеними або неправильно застосованими, якщо застосовано закон, який не поширюється на ці правовідносини, або не застосовано закон, який підлягає застосуванню.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 309, 313-314, 316 - 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 14 березня 2016 року скасуватита ухвалити у справі нове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_2 до приватного акціонерного товариства «Фарлеп-Інвест» про захист прав споживача при отриманні телекомунікаційних послуг, відмовити з інших підстав, зазначених у мотивувальній частині цього рішення суду.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржене шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до суду касаційної інстанції.

Судді апеляційного суду Одеської області: В.Ф. Парапан

ОСОБА_3

ОСОБА_4