Справа №484/4961/15-ц 18.05.2016 18.05.2016 18.05.2016
Провадження №22-ц/784/1151/16
Справа № 484/4961/15-ц
Провадження №22-ц/784/1151/16 Головуючий у 1-й інстанції Паньков Д.А.
Категорія 48 Доповідач апеляційного суду Кутова Т.З.
У Х В А Л А

Іменем України

18 травня 2016 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючого - Кутової Т.З.,

суддів: Буренкової К.О., Крамаренко Т.В.,

із секретарем судового засідання - Гавор В.Б.,

за участю: відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за апеляційною скаргою

ОСОБА_3

на рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 17 березня 2016 року за позовом

ОСОБА_3

до

ОСОБА_2

про збільшення розміру аліментів

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2015 року ОСОБА_3 звернулася з позовом до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів.

Позивачка зазначала, що з відповідачем перебували в зареєстрованому шлюбі, мають два сина: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Заочним рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 20 липня 2007 року з відповідача на її користь стягнуто аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця.

Посилаючись на те, що отриманого нею доходу не вистачає на утримання дітей, матеріальний стан відповідача кращий від її, оскільки він є приватним підприємцем та має у власності декілька автомобілів, позивачка просила збільшити розмір аліментів до 1000 грн. та уточнивши свої вимоги просила стягнути 2000 грн. щомісячно на кожну дитину до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 17 березня 2016 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивачка, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просила рішення скасувати та ухвалити нове, стягнувши з відповідача на її користь аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 2000 грн. на кожну дитину.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню із наступних підстав.

Із матеріалів справи вбачається та судом встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано 18 березня 2010 року (а.с. 8).

Сторони мають неповнолітніх синів: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, які проживають з матір'ю.

Рішенням Миколаївського районного суду Миколаївської області від 20 липня 2010 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 стягнуто аліменти у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця (а.с.5,7,11-12).

Згідно статті 192 СК Україні розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них.

Нормами статті 184 СК України встановлено, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід , частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення , суд за заявою платника або одержувача може може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі .

Відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, які містяться у пункті 17,23 постанови №3 від 15 травня 2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" розмір аліментів на одну дитину, за жодних обставин, не може бути меншим, ніж зазначений у частині 2 статті 182 СК України, а розмір аліментів визначений судовим рішенням, суд може змінити у зв'язку із зміною матеріального чи сімейного стану .

Виходячи із змісту вказаної правової норми, для збільшення судом розміру аліментів одержувачеві необхідно довести поліпшення матеріального стану платника аліментів порівняно з тим, який він мав на час їх стягнення.

Проте, звертаючись до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на кожну дитину та змінення способу стягнення аліментів визначивши їх розмір у твердій грошовій сумі 2000 грн. щомісячно на кожну дитину, позивачка посилалася на постійне зростання вартості життя, збільшення витрат на дітей, в зв'язку з підвищенням цін на продукти харчування, ліки, комунальні послуги тощо, а також на те, що відповідач має дохід від підприємницької діяльності.

Так, із довідки, виданої Приватним підприємством «Куфаб», від 18 грудня 2015 року відповідач працює директором вказаного підприємства та отримує щомісячно заробітну плату (а.с. 60). А також, відповідно до довідки Первомайської об'єднаної податкової інспекції Головного управління ДФС у Миколаївській області від 9 березня 2016 року, відповідач є платником єдиного податку та за 2015 рік його дохід становив 73385 грн. (а.с. 69).

Ухвалюючи рішення про стягнення аліментів в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, суд керувався вимогами ст. 182 СК України, якими передбачено, що визначаючи розмір аліментів, суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення., а також встановлено нижню межу розміру аліментів.

Таким чином, районний суд вірно зазначив, що доходи відповідача, на які посилається позивачка, як то заробітна плата та прибуток від підприємницької діяльності підлягають урахуванню державним виконавцем при обчисленні щомісячного розміру аліментів.

Із витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, наданого відповідачем в судовому засіданні апеляційної інстанції, слідує, що 8 квітня 2016 року в реєстр внесено рішення про припинення підприємницької діяльності фізичної особи підприємця ОСОБА_2, що свідчить про фактичне припинення отримання останнім доходу від даного виду діяльності на майбутнє (а.с. 120-121).

Крім цього, із наданих відповідачем доказів, вбачається, що його сімейний стан змінився, оскільки останній 23 листопада 2013 року зареєстрував шлюб з ОСОБА_4, та в них народилась донька ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 48, 49). Дружина та донька проживають разом з відповідачем в АДРЕСА_1 (а. с. 46).

Наведені обставини не дають підстав для висновків про поліпшення матеріального стану відповідача і вказують на відсутність встановлених законом умов для збільшення розміру аліментів шляхом зміни способу їх стягнення в твердій грошовій сумі в тому розмірі, який просить визначити позивачка.

Не зважаючи на вимоги ст. 60 ЦПК України, позивачка інших доказів, які б могли бути підставою для збільшення розміру аліментів, до суду не надала.

За вказаних обставин, районний суд обґрунтовано відмовив в задоволенні позовних вимог.

В той же час, в разі неповного врахування доходу відповідача за минулий час від підприємницької діяльності при обчисленні щомісячного розміру аліментів на утримання дітей, позивачка має право звернутись до державного виконавця з вимогою щодо нарахування відповідної заборгованості.

За такого підстав для скасування оскаржуваного рішення суду колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - відхилити, а рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 17 березня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але протягом двадцяти днів з цього часу може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді : Т.З. Кутова

К.О. Буренкова

Т.В. Крамаренко