Справа № 463/56/15 Головуючий у 1 інстанції: Головатий Р.Я.
Провадження № 22-ц/783/1040/16 Доповідач в 2-й інстанції: Монастирецький Д.І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого - судді Монастирецького Д.І.,

суддів: Кабаля І.І., Шандри М.М.,

секретаря Юзефович Ю.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2, ОСОБА_3 на ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 17 листопада 2015 року у справі за заявою ОСОБА_2 про відстрочку виконання рішення суду від 03.06.2015 року по справі № 463/56/15-ц (провадження № 2/463/589/15) за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_5 про усунення перешкод в користуванні та володінні майном, -

в с т а н о в и л а:

09 січня 2015 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом, в якому просила зобов'язати відповідачів усунути перешкоди в користуванні будинком АДРЕСА_1, шляхом: вселення її до будинку та передачі ключів від будинку та вхідної брами; звільнення житлового приміщення від проживання сторонніх осіб; виселення відповідачів з вказаного будинку та зобов'язання відповідачки ОСОБА_2 знятись з реєстрації в будинку АДРЕСА_1. Свої вимоги мотивувала тим, що є власником 21/50 частин будинку АДРЕСА_1. ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла її донька ОСОБА_6, яка була власником інших 29/50 частин будинку. У вказаному будинку прописані та проживають відповідачі: внучка позивача ОСОБА_2 із батьком ОСОБА_5 та чоловіком ОСОБА_3 Відповідачі після смерті доньки змінили замки та не пускають її у будинок, що порушуєїї права як співвласника.

Рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 03 червня 2015 року позов задоволено частково.

Зобов'язано ОСОБА_2 усунути перешкоди в користуванні ОСОБА_4 будинком АДРЕСА_1, шляхом вселення до будинку та передачі ключів від будинку та вхідної брами.

Стягнуто з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_4 понесені судові витрати в сумі 243,60 грн.

Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 28 вересня 2015 року апеляційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3 - відхилено.

Рішення Личаківського районного суду м. Львова від 03 червня 2015 року залишено без змін.

05 листопада 2015 року ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою про відстрочку виконання вищевказаного рішення суду, яку мотивує неприязними відносинами із ОСОБА_4 та небажанням проживати разом з останньою, вважає, що після передачі їй ключів можуть бути викрадені або пошкоджені її цінні речі, тому з метою пошуку іншого приміщення для проживання просить рішення Личаківського районного суду м. Львова відстрочити на три місяці до 15 лютого 2016 року.

Оскаржуваною ухвалою в задоволенні заяви ОСОБА_2 про відстрочку виконання рішення суду від 03.06.2015 р. по справі № 463/56/15-ц (провадження № 2/463/589/15) за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_5 про усунення перешкод в користуванні та володінні майном - відмовлено.

Ухвалу суду оскаржили ОСОБА_2 та ОСОБА_3, зазначають, що відповідно до ст. 373 ЦПК України за наявності обставин, що утруднюють виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), за заявою державного виконавця або за заявою сторони суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає питання про відстрочку або розстрочку виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання рішення в судовому засіданні з викликом сторін і у виняткових випадках може відстрочити або розстрочити виконання, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення. Оскільки вона перебуває у неприязних відносинах з позивачем, просить надати їй термін для забезпечення схоронності цінних речей, які їй належать на праві приватної власності та знайти достойне помешкання для переїзду її сім'ї, оскільки вона не бажає проживати разом із позивачкою. Має чітке переконання, що після передачі ключів ОСОБА_4 її цінні речі будуть викрадені або пошкоджені. У випадку відстрочення виконання рішення вони за цей час зможуть знати приміщення та переїхати. Просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову ухвалу, якою задовольнити її заяву про відстрочку виконання рішення.

Учасники цивільного в судове засідання не з'явились, хоча належним чином були повідомлені про дату судового засідання (а.с. 167, 168, 169, 170, 171, 172, 173), причини неявки суду не повідомили, тому відповідно до ч. 2 ст. 305 ЦПК України їх неявка не перешкоджає розглядові справи, який згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України здійснюється судом без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, межі та доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно відхилити, виходячи з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст. 4 ЦПК України).

Таким чином, порушення, невизнання або оспорювання суб'єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов'язків має право на справедливий судовий розгляд.

Складовою справедливого судового розгляду згідно даної Конвенції та практики Європейського суду з прав людини є своєчасне та повне виконання судових рішень, з метою запобігання заподіяння шкоди одній із сторін.

Частиною 5 ст. 124 Конституції України визначено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими для виконання на всій території України.

Згідно п. 9 ч. 2 ст. 129 Конституції України, ст. 14 ЦПК України основними засадами судочинства є, зокрема, обов'язковість рішень суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Згідно зі ст. 373 ЦПК України за наявності обставин, що утруднюють виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), за заявою державного виконавця або за заявою сторони суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає питання про відстрочку або розстрочку виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання рішення в судовому засіданні з викликом сторін і у виняткових випадках може відстрочити або розстрочити виконання, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення.

Таким чином, відстрочка виконання рішення суду може бути надана у виняткових випадках, що обумовлюють об'єктивні ускладнення при виконанні судового рішення або наявність яких робить його виконання неможливим.

Відповідно до ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження» у виняткових випадках за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, державний виконавець за власною ініціативою чи за заявою сторін, а також самі сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання, а також про встановлення або зміну способу порядку виконання.

Згідно з п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 грудня 2003 року № 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» при вирішенні заяв державного виконавця чи сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення, встановлення або зміну способу й порядку його виконання суду потрібно мати на увазі, що відповідно до ст. 351 ЦПК України і ст. 121 ГПК України їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувану, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 03 червня 2015 року, яке ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 28 вересня 2015 року залишено без змін, позов задоволено частково. Зобов'язано ОСОБА_2 усунути перешкоди в користуванні ОСОБА_4 будинком АДРЕСА_1, шляхом вселення до будинку та передачі ключів від будинку та вхідної брами. Стягнуто з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_4 понесені судові витрати в сумі 243,60 грн.

Рішення набрало законної сили 28 вересня 2015 року.

За даним рішенням видано виконавчий документ (а.с. 111).

Відповідно до ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.

Згідно з положеннями ст. 360 ЦК України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов'язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов'язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов'язаннями, пов'язаними із спільним майном.

Співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності (ст. 361 ЦК України).

Постановляючи ухвалу про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_2 про відстрочку виконання рішення Личаківського районного суду м. Львова від 03.06.2015 року у справі № 463/56/15-ц (провадження № 2/463/589/15) за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_5 про усунення перешкод в користуванні та володінні майном, - суд першої інстанції вірно послався на те, що звертаючись до суду із заявою про відстрочку виконання рішення суду, ОСОБА_2 не довела наявності обставин, що утруднюють виконання рішення суду, а посилання останньої на неприязні відносини з позивачкою не можуть бути підставою для відстрочки виконання рішення суду, оскільки свідчать не про неможливість виконання рішення, а лише про небажання боржника виконувати рішення суду, яке набрало законної сили та відповідно до ч. 1 ст. 14 ЦПК України є обов'язковим для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Колегія суддів погоджується з такими висновками районного суду, оскільки ст. 373 ЦПК України передбачає заходи, спрямовані на безумовне виконання рішення суду, що набрало законної сили.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції постановлена з додержанням норм матеріального і процесуального права, є правильною по суті, відповідає вимогам ст. ст. 209-210 ЦПК України, підстави для її скасування - відсутні.

Відповідно до вимог ст. 312 ч. 1 п. 1 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 305 ч. 2, 307 ч. 2 п. 1, 312 ч. 1 п. 1, 313, 314 ч. 1 п. 4, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3- відхилити.

Ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 17 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: Монастирецький Д.І.

Судді: Кабаль І.І.

Шандра М.М.