АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 212/9523/15-ц Головуючий в першій
Категорія № 50 ( І ) інстанції - Колочко О. В.
№ 22-ц/774/1098/К/16 Доповідач - Соколан Н. О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Соколан Н. О.

суддів - Бондар Я. М., Зубакової В. П.,

За участю: секретаря Чубіної А. В.,

позивача ОСОБА_2,

представника позивача ОСОБА_3,

відповідача ОСОБА_4,

представника відповідача ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 04 квітня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, -

В С Т А Н О В И Л А :

У листопадні 2015 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування позову зазначила, що з відповідачем ОСОБА_4 вони перебували у шлюбі з 18.12.2009 року по 18.10.2012 року. Сторони мають спільну дитину - сина, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, який мешкає разом з позивачем. В добровільному порядку відповідач грошових коштів на утримання сина не надає, тому просила стягнути на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі ? частини доходів.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 04 квітня 2016 року позов задоволено, стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 В аліменти на утримання дитини - сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ? частини всіх видів його доходу, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 20.11.2015 року і до повноліття дитини.

Стягнуто з ОСОБА_4 судовий збір на користь держави у розмірі 551,20 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 ставить питання про зміну рішення суду в частині визначення розміру аліментів на утримання сина у зв'язку з порушенням норм матеріального та процесуального права, та стягнення з нього аліментів в розмірі 1/8 частини доходу та відповідного зменшення судових витрат. Вважає, що суд не повно з'ясував всі обставини справи, не врахував, що на утриманні відповідача знаходяться непрацездатні батьки-пенсіонери, він також надає допомогу брату - інваліду ІІ групи, відповідач сплачує кредит та добровільно надавав позивачу матеріальну допомогу на утримання дитини, забирає сина на кілька днів на тиждень, в цей період дитина знаходиться на утриманні відповідача та його батьків. Крім того, стягнення аліментів повинно відбуватись не з дати подання позовної заяви, а з березня 2016 року, оскільки відповідач до цього часу надавав матеріальну допомогу добровільно.

В запереченнях на апеляційну скаргу ОСОБА_2 просить апеляційну скаргу відхилити, а рішення суду залишити без змін.

Перевіривши законність і обгрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції під час розгляду справи, сторони перебували у шлюбі з 18.12.2009 року по 18.10.2012 року, від якого мають дитину - сина, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, на утримання якого відповідач періодично надавав матеріальну допомогу.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, відповідно до положень ст. 75 та ст. 180 Сімейного Кодексу України, дійшов правильного висновку про стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на утримання сина, яка його утримує.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції дійшов вірно висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача аліментів в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), з урахуванням тієї обставини, що відповідач на час подання позову працює та отримує постійний дохід, виходячи з наступного.

Відповідач, як встановлено судом, працює прохідником на ПАТ «Євраз Суха Балка» та дохід за останні півроку становить 63226 грн. тобто щомісячний - 10537 грн., що підтверджується довідкою з бухгалтерії товариства.( а.с. 45).

Згідно ч. 1 ст. 183 Сімейного Кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Частиною 1 ст. 182 Сімейного Кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_4 про знаходження на його утриманні непрацездатних батьків та брата, інваліда ІІ групи, який має власну сім?ю, спростовуються матеріалами справи, оскільки відповідачем не надано належних доказів на підтвердження того, що зазначені особи знаходяться на його утриманні.

Посилання відповідача на те, що він має кредитні зобов'язання не є підставами, передбаченими чинним законодавством, для зменшення розміру аліментів.

Доводи апеляційної скарги про те, що відповідач добровільно надавав позивачу кошти на утримання дитини, колегією суддів не можуть бути прийняті до уваги, оскільки це питання вирішується в порядку виконання .

Доводи щодо наявності підстав для зменшення розміру аліментів на підставі того, що відповідач утримує сина, коли він його забирає, є безпідставними, оскільки його обов'язок утримувати дитину передбачено нормами ст. 180 Сімейного Кодексу України.

Таким чином, доводи, викладені в апеляційній скарзі, не можуть бути взяті до уваги колегією суддів, оскільки вони фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду по їх оцінці. Проте, відповідно до вимог ст. 212 ЦПК України, оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів діючим законодавством не передбачена.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов'язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані і підтверджуються письмовими доказами.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального законодавства, у зв'язку із чим апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду має бути залишено без змін.

Керуючись ст. ст. 303,307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 04 квітня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: