Справа № 686/3533/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.04.2016

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області

у складі: головуючого судді - Заворотної О.Л.

секретар судового засідання - Дякович О.О.

за участю представника позивача ОСОБА_1

представника третьої особи ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Хмельницький цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_3, третя особа перший міський відділ ДВС Хмельницького міськрайонного управління юстиції про звільнення майна з-під арешту

встановив:

В лютому 2016 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду із позовом до ОСОБА_3, т.о. перший міський відділ ДВС Хмельницького міськрайонного управління юстиції про звільнення майна з-під арешту, в обґрунтування якого вказав, що 03.10.2007 року між банком та ОСОБА_3 укладено договір про іпотечний кредит № HMIBG3, відповідно до якого позивач надав відповідачу кредит в розмірі 262500,00грн. В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором банк та відповідач 03.10.2007 року уклали іпотечний договір, відповідно до якого відповідач передав в іпотеку нерухоме майно а саме 3-кімнатну квартиру, загальною площею 68,8кв.м., житловою площею 42,10 кв.м., що розташована за адресою м. Хмельницький, вул. Довженка. 1 кв. 69. В подальшому 23.04.2014 року державним виконавцем першого міського відділу на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження № 42111373 накладено арешт на майно, що є предметом іпотеки. Згідно рішення Хмельницького міськрайонного суду від 20.12.2013 року звернуто стягнення на квартиру АДРЕСА_1 шляхом продажу даної квартири банком з укладанням від імені відповідача договору купівлі-продажу даної квартири. Таким чином банк має право продажу вище вказаної квартири, але оскільки на дану квартиру накладено арешт, банк позбавлений можливості реалізувати свої права іпотекодержателя за договором іпотеки та виконати рішення суду, у звязку з чим просить звільнити з-під арешту накладеного постановою державного виконавця першого міського відділу державної виконавчої служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції від 23.04.2014 року про арешт майна боржника ВП № 42111373, з 3-кімнатної квартири АДРЕСА_1, загальною площею 68,80кв.м., житловою площею 42,10 кв.м., яка належить на праві власності ОСОБА_3 та перебуває в іпотеці ПАТ КБ «Приватбанк» згідно з договором іпотеки від 03.10.2007 року.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив задовольнити в повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві.

Представник третьої особи першого міського відділу ДВС Хмельницького міськрайонного управління юстиції в судовому засіданні надав пояснення що в провадженні відділу перебуває виконавче провадження щодо стягнення з ОСОБА_3 на користь банку судових витрат в розмірі 33312,10грн. Інших провадження відносно ОСОБА_3 не має. Оскільки сума боргу менше ніж 3 мінімальних заробітних плати, звернення стягнення на нерухоме майно в рахунок погашення заборгованості законом не передбачено, а тому державний виконавець не заперечує щодо задоволення позову.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, про день та час слухання справи повідомлений в установленому законом порядку, рекомендованим листом за повідомленням про вручення, причини неявки суду невідомі.

Представник відповідача ОСОБА_4 діючи на підставі договору про надання правової допомоги в попередньому судовому засіданні позовні вимоги не визнав.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

03.10.2007 року ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_3 уклали договір про іпотечний кредит № HMIBG3, відповідно до якого позивач надав відповідачу кредит в розмірі 262500,00грн. В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором банк та відповідач 03.10.2007 року уклали іпотечний договір, відповідно до якого відповідач передав в іпотеку нерухоме майно а саме 3-кімнатну квартиру, загальною площею 68,8кв.м., житловою площею 42,10 кв.м., що розташована за адресою м. Хмельницький, вул. Довженка. 1 кв. 69. В подальшому 23.04.2014 року державним виконавцем першого міського відділу на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження № 42111373 накладено арешт на майно, що є предметом іпотеки. Згідно рішення Хмельницького міськрайонного суду від 20.12.2013 року звернуто стягнення на квартиру АДРЕСА_1 шляхом продажу даної квартири банком з укладанням від імені відповідача договору купівлі-продажу даної квартири.

Постановою державного виконавця ВП № 42111373 від 23.04.2014 року накладено арешт на квартиру АДРЕСА_2.

Згідно з договором іпотеки від 03.10.2007 року та інформаційною довідкою з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, встановлено, що приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу накладено заборону на квартиру АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_3 у зв'язку з посвідченням договору іпотеки, до закінчення договору.

Крім того, арешт вказаного нерухомого майна зареєстровано 30.04.2014 на підставі постанови першого ВДВС Хмельницького МРУЮ.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом Порядок передачі майна у заставу та звернення стягнення на це майно визначений ст. ст. 572-597 ЦК України, Законом України «Про іпотеку», Законом України «Про заставу», Законом України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень».

Відповідно до ст. 572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Застава як правовий інститут цивільного законодавства виконує забезпечувальну функцію, тобто спрямована на те, щоб гарантувати кредитору-заставодержателю задоволення його вимог за рахунок певного, заздалегідь визначеного сторонами майна, незалежно від майнового стану боржника, і наявності у нього заборгованості перед іншими кредиторами, отже, застава встановлюється для гарантування майнових інтересів кредитора-заставодержателя.

Відповідно до ч ч. 1 та 6 ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації. Стягнення на майно боржника звертається в розмірі і обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження. У разі якщо боржник володіє майном спільно з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням державного виконавця.

Частиною 1 ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження» зазначено, що звернення стягнення на заставлене майно в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача-заставодержателя. Згідно з ч. 3 ст. 54 цього Закону для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернуто у разі: виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів; якщо вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю. Водночас ч. 4 ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що про звернення стягнення на заставлене майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, державний виконавець повідомляє заставодержателю не пізніше наступного дня після накладення арешту на майно або якщо йому стало відомо, що арештоване майно боржника перебуває в заставі, та роз'яснює заставодержателю право на звернення до суду з позовом про зняття арешту із заставленого майна.

Згідно з ч. 7 ст. 54 цього Закону спори, що виникають під час виконавчого провадження щодо звернення стягнення на заставлене майно, вирішуються судом.

Оскільки на час вирішення спору в відділі ДВС не перебуває виконавче провадження в межах якого накладено арешт, є підстави для звільнення 3-кімнатної квартири АДРЕСА_1, загальною площею 68,80кв.м., житловою площею 42,10 кв.м., яка належить на праві власності ОСОБА_3 та перебуває в іпотеці Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» згідно з договором іпотеки від 03.10.2007 року з під-арешту накладеного постановою державного виконавця від 23.04.2014р. ВП № 42111373.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в розмірі 1378грн.

Керуючись ст.ст. 10,11,60,88,212-215 ЦПК України, ст.ст. 572-597 ЦК України, Законом України «Про іпотеку», Законом України «Про виконавче провадження», суд -

вирішив:

Позов Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_3, третя особа перший міський відділ ДВС Хмельницького міськрайонного управління юстиції про звільнення майна з-під арешту задовольнити.

Зняти арешт, накладений постановою державного виконавця першого міського відділу державної виконавчої служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції від 23.04.2014 року про арешт майна боржника ВП № 42111373, з 3-кімнатної квартири АДРЕСА_1, загальною площею 68,80кв.м., житловою площею 42,10 кв.м., яка належить на праві власності ОСОБА_3 та перебуває в іпотеці Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» згідно з договором іпотеки від 03.10.2007 року.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» судові витрати в розмірі 1378грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 10 днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Хмельницької області, через Хмельницький міськрайонний суд.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: