Справа № 2/489/400/2016
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

9 лютого 2016 року Ленінський районний суд м.Миколаєва у складі:

головуючого - судді Спінчевської Н.А.,

при секретарі - Коденко К.В.,

за участю позивачів ОСОБА_1, ОСОБА_2, представника позивачів ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Миколаївської міської ради про визнання майна спадковим майном, включення до складу спадщини, визнання права власності на майно в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В:

В листопаді 2015 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до суду з позовом до Миколаївської міської ради про визнання майна спадковим майном, включення до складу спадщини, визнання права власності на майно в порядку спадкування.

Свої вимоги позивачі мотивують тим, що після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 року їх батька ОСОБА_4 відкрилася спадщина у вигляді нерухомого майна в тому чисті гаражу АДРЕСА_2.

Вони є спадкоємицями померлого першої черги за законом. Інших спадкоємців за законом та за заповітом немає.

У встановленому законом порядку вони звернулися до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини. Проте, у зв'язку з відсутністю належно оформлених правовстановлюючих документів на гараж у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказаний гараж їм було відмовлено.

Посилаючись на вищезазначене, просили суд задовольнити позов та визнати спірний гараж спадковим майном, включити його до складу спадщини, визнати за ними право власності на гараж АДРЕСА_2.

У судовому засіданні позивачі та їх представник підтримали вимоги позову, просили про його задоволення.

Представник відповідача подав до суду заяву про розгляд справи за відсутності його представника, проти позову відповідач не заперечував..

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, вивчивши і оцінивши в сукупності матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер ОСОБА_4.

Після його смерті відкрилася спадщина.

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - доньки померлого, є його спадкоємцями за законом першої черги.

Згідно матеріалів заведеної після смерті ОСОБА_4 спадкової справи № 39/2014, позивачі звернулися із заявами про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4.

24 липня 2015 року приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Іскрицькою Г.В. видано свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_4, спадкоємцями якого є ОСОБА_1 та ОСОБА_2, на 1/5 частку квартири АДРЕСА_1, а саме на ім'я ОСОБА_1 на 1/10 частку даної квартири.

Крім того, 24 липня 2015 року приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Іскрицькою Г.В. видано свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_4, спадкоємцями якого є ОСОБА_1 та ОСОБА_2, на житловий будинок АДРЕСА_2, а саме на ім'я ОСОБА_1 на 1/2 частку даного житлового будинку.

24 липня 2015 року приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Іскрицькою Г.В. видано свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_4, спадкоємцями якого є ОСОБА_1 та ОСОБА_2, на земельну ділянку по АДРЕСА_2, а саме на ім'я ОСОБА_1 на 1/2 частку даної земельної ділянки.

7 вересня 2015 року приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Іскрицькою Г.В. свідоцтва про право на спадщину щодо 1/10 частки квартири АДРЕСА_1, 1/2 частки житлового будинку та земельної ділянки АДРЕСА_2 були видані на ім'я ОСОБА_2.

У видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на гараж АДРЕСА_2 постановою нотаріуса від 27 серпня 2015 року позивачам було відмовлено в зв'язку з тим, що право власності на гараж не було оформлено належним чином.

Як вбачається з матеріалів справи, а також наданих на запит суду приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу ОСОБА_6 копій документів, які були досліджені судом в судовому засіданні, 20 травня 2011 року укладений письмовий нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу нерухомого майна, за яким ОСОБА_7, від імені якого на підставі довіреності від 13 травня 2008 року за Р№ 5614 діяла ОСОБА_8, продав, а ОСОБА_4 купив гараж за номером АДРЕСА_2, гараж цегла за літ. А, загальною площею 16,9 кв.м., підвал цегла літ. Апд, загальною площею 14,8 кв.м..

Договір купівлі-продажу зареєстрований приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Яковлєвою Н.П. 20 травня 2011 року за № 690.

Зазначений гараж належав ОСОБА_7, згідно Витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно від 21 квітня 2011 року, на підставі свідоцтва про право власності від 6 квітня 2011 року, виданого згідно рішення виконкому Миколаївської міської ради № 320 від 25 березня 2011 року.

Як вбачається з довідки № 4 від 3 листопада 2015 року Автокооперативу «Жигулі» власником гаража АДРЕСА_2, є ОСОБА_4.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Статтями 1216, 1218 ЦК України встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

При цьому, справи про спадкування за законом мають вирішуватись на основі правил Глави 85 ЦК України.

Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно статей 1268 - 1270, 1272 ЦК України спадкоємець за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Встановлене є підставою вважати, що майнові права на зазначений гараж, відповідно до положень ст.ст. 1218-1219 ЦК є об'єктом спадщини, незалежно від того, чи був зареєстрований договір купівлі-продажу в Бюро технічної інвентаризації та, що зазначені права перейшли до позивачів на підставі норм ст.ст. 1268 - 1269 ЦК України, оскільки вони є спадкоємцями першої черги і виконали усі умови, передбачені цими нормами для прийняття спадщини.

Враховуючи викладене,суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 підлягає задоволенню.

Що стосується вимог про визнання гаражу АДРЕСА_2, спадковим майном та включення його до складу спадщини, то вони задоволенню не підлягають, оскільки є зайвими.

Керуючись ст.ст.14, 15, 209, 212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Миколаївської міської ради про визнання майна спадковим майном, включення до складу спадщини, визнання права власності на майно в порядку спадкування задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1, ОСОБА_2 право власності за кожною по 1/2 частці гаражу АДРЕСА_2, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

В іншій частині в позові відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м. Миколаєва шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Н.А. Спінчевська