Справа № 523/6864/16-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" травня 2016 р.

Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Кисельова В.К.,

при секретарі судового засідання Дзюба Г.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 21 заяву позивача про забезпечення позову по цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання недійсними договорів,-

В С Т А Н О В И В:

Разом з позовною заявою позивачем надано заяву про забезпечення позову, в якій позивач просить суд накласти арешт на обєкт нерухомого майна будинок №6 по вул. Лінія 38 у м. Одесі, який належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_2 та ОСОБА_3.

Заява мотивована тим, що існуючою можливістю відчуження нерухомого майна в період розгляду справи є підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити чи зробити не можливим виконання рішення суду.

Згідно положень ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Так, відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Види забезпечення позову визначені положеннями ч. 1 ст. 152 ЦПК України.

Однак, дослідивши зміст заяви про забезпечення позову, зміст позовної заяви та матеріали цивільної справи, суд прийшов до висновку, що заява позивача про забезпечення позову не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, згідно вимог п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України передбачено можливість забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать лише відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Однак, відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна, будинок №6 по вул. Лінія 38, перебуває у приватній спільній частковій власності ОСОБА_5 (на підставі договору купівлі-продажу, серія та номер 674, виданий 18.05.2016 року) та ОСОБА_6 (на підставі договору дарування, серія та номер 662, виданий 16.05.2016року), які не є а ні відповідачами, а ні іншими особами, що бере участь у справі, що позбавляє можливості суд вирішити питання про забезпечення позову у спосіб запропонований позивачем.

Крім того, слід зазначити, що забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно особи, яка не є а ні відповідачем, а ні іншою особою, що бере участь у справі, є прямим та грубим порушенням конституційних прав власника, регламентованих ст. 41 Конституції України.

За таких обставин, враховуючи коло осіб, визначених позивачем, які беруть участь у розгляді справи, суд прийшов до висновку, що в задоволенні заяви про забезпечення позову слід відмовити.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 151-153, 209, 210 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви позивача про забезпечення позову по цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання недійсними договорів відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги в 5-ти денний строк з отримання ухвали.

Суддя: В.К. Кисельов