Провадження № 2/161/627/16
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 березня 2016 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

у складі:

головуючого судді Рудської С.М.

при секретарі Марчак Е.Є.

за участю:

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Луцьку цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_3 спілки «Західна кредитна група» до ОСОБА_4, третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача ОСОБА_5, про звернення стягнення на заставне майно

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_3 спілка «Західна кредитна група» звернулася до суду з даною позовною заявою на обґрунтування вказавши. що 27.02.2015 року між позивачем та ОСОБА_5 було укладено кредитний договір №16-Л, відповідно до умов якого останньому відкрито відновлювальну кредитну лінію для споживчих потреб з лімітом у розмірі 100 000 грн. з кінцевим терміном повернення до 27 грудня 2016 року. 11.08.2015 року в якості забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором укладено договір застави транспортного засобу №16-Л/1 з ОСОБА_4 Відповідно до даного договору на випадок невиконання ОСОБА_5 покладених на нього грошових зобовязань за кредитним договором від 27.02.2015 року, ОСОБА_4 передала в заставу рухоме майно-легковий автомобіль марки: DAEWOO, модель MATIZ, рік випуску 2006, реєстраційний номер НОМЕР_1. Пунктом 2.1.1 Договору застави транспортного засобу передбачено право Заставодержателя у разі невиконання або неналежного виконання Боржником зобовязань за ОСОБА_3 договором, задовольнити за рахунок предмету застави свої вимоги. Зазначає, що з часу укладення кредитного договору №16-Л, ОСОБА_5 не виконуються обовязки по сплаті кредиту, у звязку із чим, згідно довідки №2015-КС/182 від 03.12.2015 року заборгованість про кредитному договору перевищує несплату ним платежів впродовж двох періодів підряд та становить 90 000 грн. Право стягнення на майно у позивача виникає на підставі п.5.3.1.1 кредитного договору, а саме у разі несплати позичальником платежів, передбачених графіком, впродовж двох періодів підряд. Враховуючи наведене, позивач просить в рахунок погашення заборгованості в сумі 90000 грн., звернути стягнення на легковий автомобіль марки: DAEWOO, модель MATIZ, 2006 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, власником якого є відповідач ОСОБА_4 шляхом надання позивачу продажу вказаного автомобіля з укладенням від імені ОСОБА_4 договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем з наданням повноважень на отримання дублікату зі зняттям автомобіля в органах ДАІ про реєстрацію транспортного засобу або його дублікату для його подальшої реалізації. Стягнути з відповідача судові витрати по справі.

Представник позивача, яка приймала участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, заявлені позивачем позовні вимоги підтримала, надала пояснення аналогічні до викладених у позовній заяві. Крім того, представник позивача суду пояснила, що на день звернення до суду з даною позовною заявою оцінка заставного майна не проводилася.

Представник відповідача позов не визнав, суду пояснив, що строк дії кредитного договору ще не закінчився і боржник ОСОБА_5 може ще до кінця дії договору сплатити на користь позивача наявну заборгованість. Крім того, вважає, що позов є передчасним ще і з тих міркувань, що позивач не звернувся з початку до позичальника ОСОБА_5 з позовом про стягнення заборгованості, а відразу пред»явив свої вимоги до ОСОБА_4 Також, ставлячи питання про звернення стягнення на заставне майно, позивач не довів, що вартість заставного майна на теперішній час відповідає наявній заборгованості ОСОБА_5 Просить у задоволенні позову відмовити за необґрунтованістю.

Вислухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідивши докази по справі, суд приходить до висновку про необхідність відмови в задоволенні позову з наступних підстав.

Відповідно до положень ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти; до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не впливає із суті кредитного договору

Судом встановлено, що 27.02.2015 року ОСОБА_3 спілка «Західна кредитна група» та ОСОБА_5 уклали кредитний договір №16-Л, відповідно до умов якого останньому відкрито відновлювальну кредитну лінію для споживчих потреб з лімітом у розмірі 100000 грн. з кінцевим терміном повернення до 27 грудня 2016 року (а.с.5-6).

27.02.2015 року ОСОБА_5 отримав у КС «Західна кредитна група» 90000 грн. за договором № 16-Л від 27.05.2015 року (а.с. 58)

11.08.2015 року в якості забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором між ОСОБА_3 спілкою «Західна кредитна група» та ОСОБА_6, який діяв від імені ОСОБА_4, було укладено договір застави транспортного засобу №16-Л/1. Відповідно до даного договору на випадок невиконання ОСОБА_5 покладених на нього грошових зобовязань за кредитним договором від 27.02.2015 року, ОСОБА_4 передала в заставу рухоме майно-легковий автомобіль марки: DAEWOO, модель MATIZ, рік випуску 2006, реєстраційний номер НОМЕР_1 (а.с.10-12).

Пунктом 1.2 Договору застави передбачено, що заставою забезпечується в повному обсязі виконання усіх зобовязань Боржника за ОСОБА_3 договором, зокрема зобовязання щодо повернення Боржником в повному обсязі коштів, отриманих відповідно до умов кредитного договору в сумі 90000 грн. Кінцевий термін повернення коштів: 27 грудня 2016 року.

Пунктом 2.1.1 Договору застави транспортного засобу передбачено право Заставодержателя у разі невиконання або неналежного виконання Боржником зобовязань за ОСОБА_3 договором, задовольнити за рахунок предмету застави свої вимоги.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 обовязки по сплаті кредиту не виконує, у звязку із чим, згідно довідки №2015-КС/182 від 03.12.2015 року заборгованість про кредитному договору перевищує несплату ним платежів впродовж двох періодів підряд та становить 90000 грн. (а.с. 15).

Згідно зі ст. 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання повинно виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до договору.

У відповідності до ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання.

Відповідно до положень ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до п. 5.3.1.1 кредитного договору позичальник має право достроково розірвати договір, достроково стягнути кредит повністю та відсотки за весь фактичний строк користування кредитом, а також звернути стягнення на майно позичальника , на предмет застави чи майно поручителя в разі несплат позичальником платежів, передбачених графіком, впродовж двох періодів підряд.

Відповідно ст. 589 ч.1 ЦК України у разі невиконання зобовязання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави.

Відповідно до положень ст. 572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником ( заставодавцем ) зобовязання, забезпеченого заставою одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Відповідно до ч.1 ст. 576 ЦК України предметом застави може бути будь-яке майно ( зокрема річ, майнові права, цінні папери), що може бути відчужене заставодавцем і на яке може бути звернено стягнення.

Положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 590 ЦК України встановлено, що звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України та ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Таким чином суд вважає, що позивач КС «Західна ОСОБА_3» має право звернутися до суду за захистом своїх прав та ставити питання про звернення стягнення на заставне майно без попереднього звернення до суду з позовом до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Відповідно до роз'яснень п. 41 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» при вирішенні спору про звернення стягнення на предмет іпотеки суд має дати оцінку співмірності суми заборгованості за кредитом та вартості іпотечного майна, якщо допущене боржником або іпотекодавцем, якщо він є відмінним від боржника, порушення основного зобов'язання чи іпотечного договору не завдає збитків іпотекодержателю і не змінює обсяг його прав.

Оскільки вказане положення закону є оціночним, то суд має належним чином його мотивувати, співставити обставини зі змістом цього поняття, визначитись, чи не суперечить його застосування загальному змісту та призначенню права, яким урегульовано конкретні відносини (зокрема про право на першочергове задоволення вимог за рахунок предмета застави), та врахувати загальні засади цивільного законодавства - справедливість, добросовісність та розумність (пункт 6 частини першої статті 3 ЦК).

За таких обставин, належно оцінюючи докази, подані сторонами, суд приходить до висновку, що позивачем не доведено, що на день його звернення до суду з даним позовом, розмір заборгованості за кредитним договором є співмірним із вартістю заставленого майна.

Таким чином, суд вважає, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити за необгрунтованістю.

На підставі ст.ст. 526, 589, 611, 629 ЦК України, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_3 спілки «Західна кредитна група» до ОСОБА_4 про звернення стягнення на заставне майно відмовити за необґрунтованістю.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд Волинської області шляхом подачі в 10-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги.

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області ОСОБА_7