Справа № 305/1830/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

24 травня 2016 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області в складі:

головуючої - судді Кожух О.А.,

суддів - Джуги С.Д., Кеміня М.П.

при секретарі - Волощук В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ПАТ КБ «ПриватБанк» на рішення Рахівського районного суду від 9 березня 2016 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

в с т а н о в и л а :

Рішенням Рахівського районного суду від 9 березня 2016 року позов ПАТ КБ "ПриватБанк" (далі по тексту - Банк) задоволено частково - стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" 7419,65 доларів США заборгованості за кредитним договором № МКВ1AG04520030 від 14.04.2006 року, яка складається з наступного: 4043,64 долари США - заборгованість за кредитом; 2914,25 доларів США - заборгованість по процентам за користування кредитом; 461,76 доларів США - заборгованість по комісії за користування кредитом. У задоволенні вимоги про стягнення 10591,14 доларів США пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Банку 2447,96 грн. судових витрат.

Банк оскаржив таке рішення в частині відмови у задоволенні вимоги про стягненні пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором. Вважає, що позивач має право на стягнення пені за останні 12 місяців перед зверненням кредитора до суду, а рішення в цій частині ухвалено без повного, всебічного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи, без належної оцінки доказів по справі та з порушенням норм процесуального та матеріального права. Просить скасувати рішення суду в частині відмови у задоволенні вимоги про стягненні пені, та ухвалити в цій частині нове рішення про стягнення заборгованості по пені. В іншій частині рішення залишити без змін.

Відповідачем рішення суду не оскаржувалось. В запереченнях на апеляційну скаргу представник відповідача рішення суду просив залишити без змін.

Відповідач та його представник в судове засідання не з'явились повторно, про час і місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Судова колегія, відповідно до ч. 2 ст. 305 ЦПК України, розглянула справу за відсутності відповідача та його представника.

Під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд керуючись принципом диспозитивності, відповідно до вимог ч. 1 ст. 303 ЦПК України перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, не роблячи висновків щодо неоскарженої частини судового рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника Банку, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду, оцінивши докази в сукупності, колегія приходить до такого.

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що відповідно до укладеного договору № МКВ1AG04520030 від 14.04.2006 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1, останній отримав кредит у розмірі 10952,08 долари США з кінцевим терміном повернення до 13.04.2013. Відповідач зобов'язувався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених договором та Додатком №1 до договору - Графіком погашення кредиту від 14.04.2006 (а.с.9-12). Відповідач свої зобов'язання виконував неналежним чином, внаслідок чого станом на 15.07.2015 допустив заборгованість перед Банком в сумі 18010,79 доларів США, з яких: 4043,64 долари США - заборгованість за кредитом; 2914,25 доларів США - заборгованість по процентам за користування кредитом; 461,76 долар США - заборгованість по комісії та 10591,14 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором.

Рішення про стягнення з боржника заборгованості за кредитом, по процентам за користування кредитом та заборгованість по комісії відповідачем не оспорюється.

Відмовляючи в задоволенні позову в частині вимоги про стягнення 10591,14 доларів США пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором суд першої інстанції виходив з того, що положеннями ст. 258 ЦК України встановлена спеціальна позовна давність - в один рік, яка застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу,пені), і відповідачем, відповідно до ст. 267 ЦК України, заявлено про застосування наслідків спливу позовної давності до вимоги про стягнення з відповідача пені.

Проте таких висновків суд дійшов з порушенням норм матеріального права, і ці висновки не відповідають обставинам справи.

Підставою, яка породжує обов'язок сплатити неустойку, є порушення боржником зобов'язання, яке визначається ст. 610 ЦК України.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 551 ЦК України та умов договору (п. 4.1) розмір пені за прострочення виконання грошового зобов'язання визначений у розмірі 0,15 % від суми простроченого платежу, але не менше 1 гривні за кожен день прострочки. За загальним правилом, що випливає із Цивільного кодексу України, період, за який нараховується пеня за прострочення виконання зобов'язання, не обмежується.

Статтею 253 ЦК України визначено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

За правилами ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Тобто пеня - це санкція, яка нараховується з першого дня прострочення й до тих пір поки зобов'язання не буде виконано. Її розмір збільшується залежно від продовження правопорушення.

Правова природа пені така, що позовна давність до вимог про її стягнення обчислюється по кожному дню (місяцю), за яким нараховується пеня, окремо. Право на позов про стягнення пені за кожен день (місяць) виникає щодня (щомісяця) на відповідну суму, а позовна давність обчислюється з того дня (місяця), коли кредитор дізнався або повинен був дізнатися про порушення права.

Відповідно до вимог статті 266, частини другої статті 258 ЦК України стягнення неустойки (пені, штрафу) обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням кредитора до суду та починається з дня (місяця), з якого вона нараховується, у межах строку позовної давності за основною вимогою.

Відповідна правова позиція викладена у Постановах Верховного Суду України від 19.11.2014 у справі № 6-160цс14 та від 18.05.2016 у справі № 6-474цс16.

Як правомірно зазначено судом, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (ст. 256 ЦК України), і сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України). Положеннями ст. 258 ЦК України встановлена спеціальна позовна давність для окремих видів вимог, зокрема, позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу,пені). Проте суд ці положення закону не застосував, не перевірив правомірність вимог Банку про стягнення пені в сумі 10591,14 доларів США, та безпідставно відмовив у задоволенні вимоги про стягнення пені у повному обсязі.

Банком визначено розмір пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором за період з 20.07.2006 до 15.07.2015 в сумі 10591,14 доларів США

Представником відповідача було подано заяву про застосування наслідків спливу позовної давності, а отже, відповідно до положень ст. ст. 258 та 267 ЦК України, вимоги Банку про стягнення пені підлягають частковому задоволенню. Банком зазначено суму заборгованості станом на 15 липня 2015 року, а тому пеню слід стягнути за період з 15 липня 2014 року до 15 липня 2015 року, яка, згідно наданого Банком розрахунку (а.с. 76-95) становить 4050,66 доларів США.

Зважаючи на викладене, рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні вимоги про стягнення пені слід скасувати з підстав, передбачених п.п.3,4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України, та ухвалити в цій частині нове рішення, яким стягнути на користь Банку пеню за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором у розмірі 4050,66 доларів США.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові ви¬трати, і у разі часткового задоволення позову судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимоги. Якщо суд апеляційної інстанції змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Суд першої інстанції стягнув з відповідача на користь Банку борг в загальній сумі 7419,65 доларів США, що в гривневому еквіваленті становить 163158,10 грн. Оскільки на користь позивача слід стягнути ще 4050,66 доларів США пені, що становить 89074,02 грн., то загальна сума задоволених позовних вимог складе 11470,31 долар США, що в гривневому еквіваленті становить 252232,12 грн., тобто 63,69 % від заявлених позовних вимог.

Позивачем при поданні позовної заяви було сплачено 5940,86 грн. судового збору (а.с. 1), за подання апеляційної скарги було сплачено 6534,95 грн. (а.с.61), а всього - 12475,81 грн. Зважаючи на часткове задоволення позовних вимог (близько 63,69 % від ціни позову), з відповідача слід стягнути на користь позивача судові витрати в сумі 7945,84 грн.

Керуючись ст.ст. 307 ч.1 п.2, 309 ч.1 п.п.3,4, 313, 314 ч.2, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» - задовольнити частково.

Рішення Рахівського районного суду від 9 березня 2016 року в частині відмови у задоволенні вимоги про стягнення пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором та в частині розподілу судових витрат - скасувати, та ухвалити в цій частині нове рішення.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" 4050 (чотири тисячі п'ятдесят доларів США) 66 центів пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" 7945,84 грн. у відшкодування витрат по оплаті судового збору.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили шляхом подачі скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуюча

Судді: