АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2016 року м. Дніпропетровськ

Апеляційний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Кочкової Н.О.,

суддів - Григорченка Е.І., Каратаєвої Л.О.,

при секретарі - Григор'євій В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом фізичної особи підприємця ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором підряду, стягнення пені, витрат від інфляції, відсотків, за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24 березня 2016 року, -

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2015 року позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, в обґрунтування якого посилався (з урахуванням уточнень) на те, що 10 березня 2015 року між ним та ОСОБА_3 був укладений Договір №941 на виготовлення та встановлення вікон ПВХ конструкції на об'єкті: житловий будинок АДРЕСА_1, відповідно до умов якого Позивач зобов'язався виготовити та встановити відповідачу вікна ПВХ конструкції, а відповідач повинен сплатити за виконану роботу кошти в сумі 6 300 грн. У момент укладення договору замовник сплатив 3200грн. 25 березня 2015 року після підписання відповідачем акту прийому-передачі за фактично виконані роботи ОСОБА_3 було сплачено лише 1000 грн. Від сплати залишку у сумі 2100 грн. відповідач відмовився. З урахуванням зазначеного, позивач просив суд стягнути на його користь з ОСОБА_3 основну суму боргу в розмірі 2100 грн., 628 грн. 52 коп. - пені, 73 грн. 76 коп. - 3% річних, 2751 грн. - інфляційних витрат, судові витрати (а.с.2-7, 35-40).

Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24 березня 2016 року позовні вимоги задоволені: стягнуто з ОСОБА_3 на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 суму основного боргу 2 100 грн., 628 грн. 52 коп. - пені, 73 грн. 76 коп. - 3 % річних, 2751 грн. - інфляційних витрат, 487 грн. 20 коп. - судового збору (а.с. 54-55).

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_3, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог (а.с. 58-62).

Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом 1 інстанції встановлено, що 10 березня 2015 року між ФОП ОСОБА_2 та ОСОБА_3 був укладений Договір № 941 на виготовлення та встановлення вікон ПВХ конструкцій в житловому будинку № 89 по вулиці Фрунзе в с. Вербки Павлоградського району Дніпропетровської області (а.с.24-26), відповідно до умов якого замовник доручає, а виконавець зобов'язується виконати роботи по виготовленню і встановленню вікон ПВХ конструкції по розцінкам виконавця (а.с.24). Згідно пункту 3.1 договору Договірна вартість робіт виконавця визначається із фактичних затрат виконавця і складає 6 300 грн. Крім того, зазначено що сплачено 3 100 грн. (а.с.10). Пунктом 4.1 Договору передбачено, що замовник зобов'язується сплатити вартість заказу, що складає 6 300 грн. Після виконання пункту 3.1 виконавець зобов'язується виготовити і доставити вироби на протязі 30 робочих днів (а.с.25).

25 березня 2015 року був складений акт прийому-передачі, підписаний сторонами, із якого вбачається, що поставщик передав, а замовник прийняв товар - металопластикові вироби (а.с.13).

Також сторонами був складений акт виконаних робіт від 25 березня 2015 року, з якого вбачається претензій по якості монтажу замовник не має та зазначено в акті про наявність заборгованості в сумі 2100 грн. (а.с.13).

Задовольняючи позовні вимоги, суд 1 інстанції виходив із того, що позовні вимоги є обґрунтованими та підтверджені матеріалами справи.

Вказані висновки зроблені судом без порушення норм матеріального та процесуального права, оскільки згідно із ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Згідно ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовник), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 про те, що договір №941 від 10 березня 2015 року є не укладеним, так як в ньому відсутній підпис позивача, - не приймаються до уваги з наступних підстав. Відповідно до п.11 Постанови КМУ від 01 серпня 2005 року № 668 «Про затвердження Загальних умов укладення та виконання договорів підряду в капітальному будівництві» договiр пiдряду вважається неукладеним (таким, що не вiдбувся) у разi, коли сторони не досягли згоди з усiх iстотних умов. Якщо одна iз сторiн здiйснила фактичнi дiї щодо його виконання, правовi наслiдки таких дiй визначаються вiдповiдно до Цивiльного кодексу України.

Із матеріалів справи вбачається, що сторони не тільки досягли згоди щодо всіх істотних умов договору, але і фактично його виконали: позивач повністю, а відповідач - частково, сплативши вартість виконаних робіт у сумі 4100грн.

Доводи апелянта про те, що роботи по виготовленню і становленню вікон ПВХ конструкцій виконані підрядником не в повному обсязі, - спростовуються актами прийому-передачі та виконаних робіт від 25 березня 2015 року, які підписані відповідачем без застережень.

Розмір стягнутих судом сум відповідачем фактично не оспорюється, судом 1 інстанції у досить повному обсязі з'ясовані права та обов'язки сторін, неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування чи зміни рішення не встановлено, справа розглянута у рамках позовних вимог та на підставі наданих доказів, доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду, тому апеляційний суд приходить до висновку, що рішення суду є законним і обґрунтованим, і його слід залишити без змін.

Керуючись ст.. 307, 308 ЦПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24 березня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Судді: