Справа № 415/4030/16-ц
Провадження № 22ц/782/716/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2016 року, вересня місяця, 07-го дня колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Луганської області в складі: головуючого судді - Яресько А.В., суддів - Борисова Є.А., Ю.В. Єрмакова, за участю секретаря: Коротенка С.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Сєвєродонецьку у залі судових засідань цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк "ПриватБанк" на ухвалу Лисичанського міського суду Луганської області від 10 серпня 2016 року у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк "ПриватБанк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и л а:

У серпні 2016 року до Лисичанського міського суду Луганської області надійшла позовна заява Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк "ПриватБанк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Ухвалою Лисичанського міського суду від 10 серпня 2016 року у відкритті провадження у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк "ПриватБанк" було відмовлено

Позивач не погодився із такою ухвалою суду першої інстанції та надав на неї апеляційну скаргу, у якій просить ухвалу Лисичанського міського суду Луганської області від 10 серпня 2016 року скасувати та направити справу до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження по справі.

Вислухавши доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду, дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до таких висновків.

Так, статтею ст. 303 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Статтями 213, 214 ЦПК України є визначеним про те, що рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Як передбачено ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відмовляючи у відкритті провадження у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк "ПриватБанк" до ОСОБА_2 суд першої інстанції виходив з того, що заявником 16 березня 2015 року було подано таку ж саму позовну заяву до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, яка була зареєстрована в автоматизованій системі документообігу суду за № 415/1687/15-ц (провадження № 2/415/1223/15). Рішенням Лисичанського міського суду від 10.04.2015 року позовні вимоги ПАТ КБ "ПриватБанк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором було задоволено.

Колегія суддів не погоджується із такими висновками суду першої інстанції, адже до них він дійшов із певними порушеннями норм матеріального та процесуального права

Так, статтею 122 ЦПК дійсно є передбаченим, що суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо є таке, що набрало законної сили, рішення чи ухвала суду про закриття провадження у справі у зв'язку з відмовою позивача від позову або укладенням мирової угоди сторін у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, у провадженні цього чи іншого суду є справа із спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав. Неможливість повторного розгляду справи за наявності рішення суду, постановленого між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав, ґрунтується на правових наслідках дії законної сили судового рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 223 ЦПК після набрання рішенням законної сили сторони та інші особи, які брали участь у справі, а також їх правонаступники не можуть знову заявляти в суді ті ж позовні вимоги, з тих же підстав, або оспорювати в іншому процесі встановлені судом факти і правовідносини.

Проте, як вбачається з матеріалів справи матеріальний зміст заявлених за новим позовом позовних вимог не є ідентичним до раніш заявлених позовних вимог, відрізняється період за який ставиться питання про стягнення нарахованої заборгованості, розмір позовних вимог. Так, якщо предметом позову по справі № 415/1687/15-ц було стягнення заборгованості у розмірі 17934,03 грн. станом на 31.01.2015 року, то предметом позову по даній справі № 415/40/30/16-ц є стягнення заборгованості у розмірі 55794,32 грн. станом на 30.06.2016 рік. У п. 17 постанови Пленуму ВССУ № 5 від 30.03.2012 року "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" було роз'яснено про те, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК України, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей 526, 599 ЦК України. Статтею 599 ЦК передбачено, що зобов'язання припиняються його виконанням, проведеним належним чином, а не в силу вже прийнятого рішення суду.

Отже, за таких обставин висновки суду про тотожність позовних вимог є хибними, підстави для відмови у відкритті провадження є відсутніми. Відповідно до правил статті 312 ЦПК розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

З огляду на викладене та керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 311-315 ЦПК України, судова колегія

ухвалила :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк "ПриватБанк" задовольнити.

Ухвалу Лисичанського міського суду Луганської області від 10 серпня 2016 року скасувати та направити справу до суду першої інстанції для вирішення питання про можливість відкриття провадження.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення, оскарженню не підлягає як така, що не перешкоджає подальшому рухові по справі.

Головуючий А.В. Яресько

Судді: Є.А. Борисов

Ю.В. Єрмаков