Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

( ЗАОЧНЕ )

Справа № 300/313/16-ц

Провадження № 2/300/132/2016

19.05.2016 року смт. Воловець

Воловецький районний суд Закарпатської області в особі головуючого суді Вотьканича В.А., за участю: секретаря судового засідання Іванової Н.Я.,

позивача ОСОБА_2,

представника позивача ОСОБА_3,

представника третьої особи Биркович О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засідання цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_5, треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору: відділ державної виконавчої служби Воловецького районного управління юстиції Закарпатської області (далі - ВДВС Воловецького РУЮ), ОСОБА_6 про відшкодування збитків, встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_5, треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору: відділ державної виконавчої служби Воловецького районного управління юстиції Закарпатської області, ОСОБА_6 про відшкодування збитків.

Позов мотивовано тим, що за попередньою домовленістю позивача з відповідачем ОСОБА_5, 22.06.2013 року, за генеральною довіреністю серії ВТЕ №150778, придбав у нього легковий автомобіль ВАЗ 21213, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, 2002 року випуску, кузов № НОМЕР_2, сплативши вказаному власнику 5000 гривень, про що відповідач надав позивачу розписку. Через брак коштів, вказаний транспортний засіб позивач не перереєстрував і продовжував його використовувати на підставі довіреності.

В грудні 2015 року, у м. Сваляві позивача зупинили працівники поліції, які на підставі постанови ВДВС Воловецького РУЮ вилучили та затримали вказаний автомобіль по причині невиплаченого відповідачем ОСОБА_5 боргу у розмірі 23120,00 гривень, стягувачу за виконавчим листом № 2-207/11 ОСОБА_6

Після звернення до відповідача, той повідомив, що стягувач ОСОБА_6 готовий звернутися до відділу ДВС та подати заяву про звільнення з під арешту автомобіля, але після того, як відповідач йому поверне борг у розмірі 23120, 00 гривень.

Відповідач запевнив позивача, що у випадку погашення його боргу перед стягувачем ОСОБА_6, автомобіль буде звільнений з-під арешту.

04 березня 2016 року позивач сплатив борг ОСОБА_5 перед стягувачем в сумі 23120,00 гривень, про що ОСОБА_5 написав йому власноручно розписку, а стягувач надав копію заяви про отримання вказаної суми.

Постановою Воловецького відділу ДВС від 09 березня 2016 року виконавче провадження з примусового виконання за виконавчим листом №2-207/11 від 13.03.2012 року про стягнення з ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 23120,00 гривень, було закрито, проте автомобіль з-під арешту знятий не був, оскільки у державній виконавчій службі Воловецького РУЮ є зведене виконавче провадження за боргами ОСОБА_5, про які відповідач знав.

В даний час відповідач відмовляється повернути в добровільному порядку суму коштів, які отримав за автомобіль та в рахунок погашення боргу по виконавчому провадженню.

Посилаючись на статті 13, 22, 1166 ЦК України позивач просив позов задовольнити, стягнути з відповідача ОСОБА_5 на його користь 5000,00 гривень за придбання автомобіля, 23120,00 гривень за погашення боргу відповідача, 3500,00 гривень за надання юридичної допомоги, що в сумі становить 31620,00 гривень та понесені ним судові витрати в розмірі 551,20 гривень.

В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали повністю посилаючись на обставини викладені в позовні заяві.

Відповідач у судове засідання не з'явився повторно без поважних причин, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, а тому суд ухвалив про заочний розгляд справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України - якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних в ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Представник третьої особи - державної виконавчої служби Воловецького РУЮ Биркович О.В. в судовому засіданні щодо задоволення позову не заперечувала. Вважає, що арешт майна відповідача, в тому числі автомобіля ВАЗ 21213, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, ВАЗ 21213, що належить відповідачу не міг бути припинений після сплати боргу стягувачу за виконавчим листом ОСОБА_6, оскільки це не єдиний борг відповідача. Вона пояснила що на виконанні відділу ДВС знаходиться зведене виконавче провадження про стягнення з відповідач ОСОБА_5 грошових коштів на суму понад 200 тисяч гривень, про що відповідач знає.

Позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 22.06.2013р. відповідач ОСОБА_5 на підставі нотаріально посвідченої довіреності уповноважив позивача ОСОБА_2 на вчинення від його імені правочинів, в тому числі продати, обміняти, передати в оренду, в позичку легковий автомобіль марки ВАЗ 21213, 2002 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_3 (а.с.15).

Відповідно до розписки написаної відповідачем ОСОБА_5 (а.с.16) позивач ОСОБА_2, 04.03.2016 року сплатив заборгованість ОСОБА_5 перед стягувачем ОСОБА_6 в розмірі 23120 гривень.

За обставинами справи погашення боргу відповідача ОСОБА_5 було вчинено з метою зняття арешту з автомобіля, який знаходився у володінні позивача. Проте, відповідач знаючи заздалегідь, що погашення його боргу перед одним стягувачем не призведе до виключення автомобіля з акта опису та звільнення з-під арешту, допустив сплату свого боргу позивачем, який до цього боргу не мав відношення. При цьому позивач в результаті залишився і без грошей і без автомобіля, тобто зазнав матеріальних збитків на суму сплаченого боргу 23 120 гривень.

З облікової картки на зведене виконавче провадження № ЄДРВП 49788354, яку надала представник відділу державної виконавчої служби Воловецького РУЮ вбачається, що сума боргу по цьому виконавчому провадженню становить 258 783 гривні 90 копійок.

У відповідності до вимог ст.1166 ЦК України - майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з ч.2 статті 13 ЦК України при здійсненні своїх прав особа зобов'язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб.

Відповідно до ч.1 статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

На підставі досліджених судом доказів суд дійшов висновку, що внаслідок неправомірних дій відповідача ОСОБА_5 позивачу завдано збитків на суму 23 120 гривень, які підлягають стягненню з відповідача.

Кошти в сумі 5 000 гривень, які сплатив позивач відповідачу при видачі довіреності не є збитками, оскільки позивач мав достатньо часу та реальну можливість розпорядитися автомобілем на свій розсуд.

Відповідно до ч.1 статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, які відповідно до ч.1 статті 79 ЦПК України складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Належно підтверджені витрати на правову допомогу в сумі 3 500 гривень підлягають стягненню з відповідача на користь позивача на підставі ч.1 статті 88 ЦПК України.

Керуючись статтями 11, 27, 31, 207, 209, 210 ЦПК України суд, вирішив:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_5, треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору: відділ державної виконавчої служби Воловецького районного управління юстиції Закарпатської області (далі - ВДВС Воловецького РУЮ), ОСОБА_6 про відшкодування збитків задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 в рахунок відшкодування збитків 23 120 (двадцять три тисячі сто двадцять) гривень, судові витрати в сумі 551 (п'ятсот п'ятдесят одну) гривню 20 копійок та витрати на правову допомогу в сумі 3500 (три тисячі п'ятсот) гривень, а всього 27 171 (двадцять сім тисяч сто сімдесят одну) гривню 20 копійок.

В позові щодо відшкодування збитків в сумі 5 000 (п'ять тисяч) гривень сплачених за видачу відповідачем ОСОБА_5 на ім'я позивача ОСОБА_2 довіреності щодо уповноваження на вчинення від його імені правочинів відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвали за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Закарпатської області через суд, що його ухвалив

Головуючий В.А. Вотьканич