Справа № 646/4389/16-ц
Провадження 2/646/1026/2016
ЧЕРВОНОЗАВОДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ХАРКОВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.05.16 року м.Харків

Червонозаводський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Салайчук С.М.,

за участі секретаря - Сімоненко К.Ю.,

розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та розподіл спільного майна подружжя, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, зазначивши, що шлюб з відповідачем вони зареєстрували 22.12.2007 р., від шлюбу мають синів ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2. Посилаючись на те, що спільне проживання та збереження шлюбу неможливе через протилежний погляд на шлюб та сім"ю, а шлюбні відносини фактично припинені з липня 2015 рік, просила розірвати шлюб та визначити місце проживання дітей, які за домовленістю між ними залишились проживати з позивачкою.

Крім того просить розділити майно - ізольовану квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 та житловий будинок з надвірними будівлями, який розташований за адресою: АДРЕСА_2, що є спільною сумісною власністю між ним та відповідачем, визнати за нею право власності на 1/2 цієї квартири та цього будинку. В обґрунтування позову посилається на те, що спірні квартира та будинок у 2010 та 2013 роках були придбані ними за спільні кошти, у сумісну власність для спільного проживання та оформлені на ОСОБА_1

У судове засідання позивач не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності та про підтримання позовних вимог.

Відповідач в судове засідання не з'явився, надавши заяву про визнання позовних вимог.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно свідоцтва серія І-ВЛ №281665 від 29.03.2016 сторони одружилися 22.12.2007р. (а.с.24).

З доводів позивача, викладених у позовній заяві, випливає, що спільне життя у них з відповідачем не склалося через протилежні погляди на життя. Шлюбні відносини між сторонами припинені, вони тривалий час проживають окремо, спільного господарства не ведуть, примирення між ними неможливе.

Зважаючи на викладене, а також враховуючи положення ст.. 24 СК України, згідно яких шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, суд приходить до висновку, що примирення між сторонами і збереження їх сім'ї виключається, тому шлюб між ними має бути розірваний.

Після розірвання шлюбу позивачка просила залишити їй шлюбне прізвище - ОСОБА_1.

Відповідно до ч.1 ст.160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

Судом встановлено, що за домовленістю сторін у справі, після припинення фактичних шлюбних відносин між сторонами їх неповнолітні діти ОСОБА_4 та ОСОБА_5 залишились проживати з матір'ю.

Згідно ч.3 ст.368 ЦК України, ст.. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині на чоловікові на праві спільної сумісної власності, незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 05.05.2010 року, виданого Українською міською радою, ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 (а.с.9)

Крім того, згідно договору купівлі - продажу від 14.03.2013р. сторонами в період шлюбу було придбано житловий будинок з надвірними будівлями АДРЕСА_2 який зареєстровано за ОСОБА_1 (а.с.10)

Набуття майна за час шлюбу створює презумпцію виникнення права спільної сумісної власності. Реєстрація прав на нього лише на ім'я одного з подружжя не спростовує цієї презумпції.

Ст. 69 СК України встановлює право на поділ майна, що є об'єктом спільної сумісної власності за чоловіком та дружиною.

Відповідно до ч.2 ст.372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Частиною 1 ст.70 СК України передбачає, що у разі поділу майна, яке є об"єктом сумісної власності, частки дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

З наданих доказів, не вбачається, що під час реєстрації шлюбу та за весь час подружнього життя між сторонами було укладено шлюбний договір. Крім того, не встановлено будь-якої домовленості, щодо зміни розміру часток у спільному майні подружжя.

Таким чином, судом встановлено, що спірна квартира та житловий будинок належить ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на праві спільної сумісної власності.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що сторони мають рівні права на володіння спільним майном, яке було придбано ними в період перебування в шлюбі.

Відповідач визнав обставини, викладені в позовній заяві. На підставі ч.1 ст.61 ЦПК України, суд вважає ці обставини доведеними, а позов таким, що підлягає задоволенню.

Питання про судові витрати суд вирішує на підставі ст..88 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 174, 212-215, 223, 224-226, 294 ЦПК України, ч.3 ст.368 ЦК України, ст. ст. 24, п.3 ч.1 ст.57, ст.69, ч.1 ст.70, 104, 110-112, 160 СК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та розподіл спільного майна подружжя задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрований 22.12.2007р., Червонозаводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 730.

Після розірвання шлюбу прізвище позивачки залишити - "ОСОБА_1".

Визначити місце проживання дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, на момент розірвання шлюбу з матір'ю ОСОБА_1.

Поділити спільне майно подружжя, яке є об'єктом спільної сумісної власності.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину однокімнатної ізольованої квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, встановивши, що ОСОБА_2 також належить 1/2 частина однокімнатної ізольованої квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями, який розташований за адресою: АДРЕСА_2, встановити, що ОСОБА_2 також належить 1/2 частина житлового будинку з надвірними будівлями, який розташований за адресою: АДРЕСА_2.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати: судовий збір в розмірі 4 685 (чотири тисячі шістсот вісімдесят п'ять) грн. 21 коп.

Рішення може бути оскаржене.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: С.М. Салайчук