Справа № 456/4800/13 Головуючий у 1 інстанції: Андрейків Ю.Я.
Провадження № 22-ц/783/41/16 Доповідач в 2-й інстанції: Струс Л. Б.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області у складі:

Головуючого судді: Струс Л.Б.

суддів: Левика Я.А., Зверхановської Л.Д.

секретаря: Бадівської О.О.

за участю: представників ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові цивільну справу за апеляційними скаргами представника ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» - Кошарського О.В. та представника ОСОБА_5 - ОСОБА_3 на рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 24 вересня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6, ПАТ «Уксиббанк», ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ», треті особи: приватний нотаріус Стрийського районного нотаріального округу Палінська Ольга Володимирівна, Верхньогаївська сільська рада, ОСОБА_8, ОСОБА_9 про визнання недійсним договору іпотеки,

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 24 вересня 2014 року позов ОСОБА_5 до ОСОБА_6, ПАТ «Уксиббанк», ТОВ «Кей-Колект», за участі третіх осіб приватного нотаріуса Стрийського районного нотаріального округу Палінської Ольги Володимирівни, Верхньогаївської сільської ради, ОСОБА_8, ОСОБА_9 про визнання недійсним договору іпотеки задоволено частково.

Визнано договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Стрийського нотаріального округу Палінською Ольгою Володимирівною, укладений між ОСОБА_6 та АКІБ «Укрсиббанк» від 26 червня 2008 року, зареєстрованого в реєстрі за № 887 недійсним. Стягнуто на користь ОСОБА_5 з ОСОБА_6 8 673,4 грн. судових витрат. В іншій частині позову відмовлено за безпідставністю.

Дане рішення оскаржив представник ТОВ «Кей Колект» - Кошарський О.В. подавши апеляційну скаргу, у якій зазначає, що вважає рішення таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права у зв'язку з чим воно підлягає скасуванню. Звертає увагу, що районний судом застосовано норми ЦК України та СК України, які набрали чинності 01.01.2004 року, однак на момент укладення договору купівлі продажу майна (16.01.2001 року) діяв Кодекс про шлюб та сім'ю України в редакції від 29.11.2000 року. Також критично оцінює висновки експертів за результатами проведення судово-почеркознавчої та фототехнічної експертизи № 1569/1597/14-32/1792/14-35 від 08.05.2014 року, оскільки незрозуміло яким саме нормативно правовим актом керувався суд, дійшовши висновку щодо дотримання процесу відібрання зразків підписів. Також вважає, що судом першої інстанції не надано належну правову оцінку доказам щодо перетину кордону України ОСОБА_5 на момент укладення договору іпотеки, оскільки по ним не встановлено, жодних обставин справи та періодичності здійснення перетину державного кордону, а саме не вказано періоди, за які здійснювалося перетинання державного кордону позивачем, що підтверджувало б факт укладання договору іпотеки без його участі. Окрім того зазначає, що єдиними можливим доказом щодо підтвердження наведених відомостей може бути оригінал закордонного паспорта ОСОБА_5, який містять усі необхідні відмітки щодо періодичності та часу перебування за межами України.

Просить скасувати рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 24 вересня 2014 року та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_5 відмовити у повному обсязі.

Представник позивача ОСОБА_5 - ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, у якій зазначає, що частково не погоджується з рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 24 вересня 2014 року в частині розподілу судових витрат. Просить рішення в частині стягнення судових витрат з ОСОБА_6 скасувати та прийняти нове, яким стягнути на користь позивача судові витрати з співвідповідачів солідарно, а в іншій частині рішення залишити без змін.

ОСОБА_6 подала суду заяву, у якій просить у задоволенні апеляційної скарги ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» відмовити за безпідставністю, Окрім того зазначила, що апеляційну скаргу ОСОБА_3 подану в інтересах ОСОБА_5 визнаю та просить її задовольнити. Також просить дану справу розглядати за її відсутності.

Представник ПАТ «Укрсиббанк»- Кондратюк С.К. подав суду клопотання, у якому просить провести судове засідання без представника ПАТ «Укрсиббанк».

В.о. сільського голови Верхньогаївської сільської ради Дрогобицького району Львівської області - В. Ханас подано суду клопотання, у якому виконавчий комітет Верхньогаївської сільської ради просить розглядати справу без їхньої участі.

Приватний нотаріус Палінська О.В. подала суду клопотання, у якому просила розглянути дану справу без її участі, тому розгляд справи відповідно до ч.2 ст. 305 ЦПК України здійснюється колегією суддів за відсутності осіб, які беруть участь у справі.

Заслухавши суддю-доповідача, представників ОСОБА_2, ОСОБА_3, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційних скарг та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційні скарги не підлягають до задоволення з наступних підстав.

Згідно із ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, зазначений законами України.

Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Апеляційний суд досліджує докази, які судом першої інстанції були досліджені з порушенням встановленого порядку, або в дослідженні яких було неправомірно відмовлено, а також нові докази, неподання яких до суду першої інстанції було зумовлено поважними причинами.

Згідно із ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів приходить до переконання, що дане рішення суду не відповідає зазначеним вимогам закону виходячи із наступного

Так, задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що оскільки нотаріально посвідчена згода на укладення оспорюваного договору іпотеки не надавалася, а тому такий договір не відповідає вимогам законодавства і суперечить вимогам ч. 1 ст. 203 ЦК України.

Як вбачається з матеріалів справи, 20 травня 1978 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 було укладено шлюб, про що в книзі реєстрації шлюбів 20 травня 1978 року зроблено відповідний актовий запис №192, що підтверджується долученим до матеріалів справи свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 від 15 березня 2007 року (т.1 а.с.12).

Згідно договору купівлі-продажу від 16 січня 2001 року ОСОБА_12 продала, а ОСОБА_6 купила квартиру АДРЕСА_1 за 8 700 гривень. (т.1 а.с.13).

Згідно відомостей з реєстру права власності на нерухоме майно ОСОБА_6 володіє на праві приватної власності квартирою, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1. (т.2 а.с. 11)

26 червня 2008 року між АКІБ «Укрсиббанк» та ОСОБА_8 було укладено кредитний договір № 0 від 26 червня 2008 року згідно з умовами якого банк зобов'язався надати позичальнику кредитні кошти(кредит) у сумі 38625,00 доларів США, а позичальник зобов'язався прийняти, належним чином використовувати і повернути банку кредитні кошти (кредит) та сплатити плату за кредит в порядку і на умовах, зазначених у даному договорі.

З метою забезпечення виконання зобов'язань по вищевказаному кредитному договору між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_6 було 26 червня 2008 року укладено договір іпотеки, згідно з умовами якого іпотекодавець зобов'язується повернути іпотекодержателю кредит з відповідними нарахуваннями у разі невиконання договірних умов по кредитному договору та (або) договору іпотеки (т.1 а.с.9-11).

12 грудня 2011 року між ТОВ «Кей Колект» та ПАТ «УкрСиббанк» було укладено договір факторингу, на підставі якого право вимоги по кредитному договору було відступлено на користь ТОВ «Кей Колект». Крім того, між ТОВ «Кей Колект» та ПАТ «УкрСиббанк» було укладено договір про відступлення права вимоги за договором іпотеки, укладеного 26 червня 2008 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_6 на забезпечення виконання зобов*язань за кредитним договором № 0, згідно з умовами якого право вимоги за вказаним договором перейшло від ПАТ «УкрСиббанк» до ТОВ «Кей Колект».

Згідно з висновком комплексної судово-почеркознавчої та фототехнічної експертизи №1596/1597/14-32/1792/14-35 від 08.05.2014 р. (т.1 а.с.,85,99-115, т.2 а.с.177-179), підпис від імені ОСОБА_5 у заяві від його імені на адресу нотаріусів м. Стрий від 25 червня 2008 року про згоду ОСОБА_5 на розпорядження квартирою за адресою: АДРЕСА_2, тобто про згоду на укладення договору іпотеки з АКІБ «Укрсиббанк» (яка посвідчена у виконкомі Верхньогаївської сільської ради та зареєстрована в реєстрі за №153), - виконаний не ОСОБА_5, а іншою особою з наслідуванням підпису ОСОБА_5

Відповідно до ст. 27 Закону України «Про нотаріат», нотаріус не несе відповідальності у разі, якщо особа, яка звернулася до нотаріуса за вчиненням нотаріальної дії: подала неправдиву інформацію щодо будь-якого питання, пов'язаного із вчиненням нотаріальної дії; подала недійсні та/або підроблені документи; не заявила про відсутність чи наявність осіб, прав чи інтересів яких може стосуватися нотаріальна дія, за вчиненням якої звернулася особа.

Частиною першою статті 203, частини першої статті 215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5 та 6 статті 203 цього Кодексу, і, зокрема, коли зміст правочину суперечить ЦК України, іншим актам цивільного законодавства.

Отже, підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог щодо відповідності змісту правочину ЦК України та іншим актам цивільного законодавства саме на момент вчинення правочину.

За змістом статті 60 СК майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності, якщо не доведено протилежне.

За змістом статей 572, 575 ЦК України іпотека є видом забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки.

Відповідно до статті 578 ЦК України та статті 6 Закону України «Про іпотеку» майно, що є у спільній власності, може бути передане у заставу (іпотеку) лише за згодою усіх співвласників.

Така згода за своєю правовою природою є одностороннім правочином. Згідно із частиною першою статті 219 ЦК України у разі недодержання вимоги закону про нотаріальне посвідчення одностороннього правочину такий правочин є нікчемним.

Разом з тим, відсутність такої згоди сама по собі не може бути підставою для визнання договору, укладеного одним із подружжя без згоди другого з подружжя, недійсним.

Так, пунктом 6 статті 3 ЦК України до засад цивільного законодавства віднесено, серед іншого, добросовісність.

Відповідно до частини другої статті 369 ЦК України та частини другої статті 65 СК України при укладенні одним із подружжя договору щодо розпорядження спільним майном вважається, що він діє за згодою другого з подружжя.

З аналізу зазначених норм закону у їх взаємозв'язку слід дійти висновку, що укладення одним із подружжя договору щодо розпорядження спільним майном без згоди другого з подружжя може бути підставою для визнання такого договору недійсним лише в тому разі, якщо судом буде встановлено, що той з подружжя, який уклав договір щодо спільного майна, та третя особа - контрагент за таким договором, діяли недобросовісно, зокрема, що третя особа знала чи за обставинами справи не могла не знати про те, що майно належить подружжю на праві спільної сумісної власності, і що той з подружжя, який укладає договір, не отримав згоди на це другого з подружжя.

Вищенаведена правова позиція викладена також в постанові Верховного Суду України від 30 березня 2016 року у справі № 6-533цс16, яка в силу вимог ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх судів України.

ОСОБА_5 та його представник не надали суду належних доказів того, що банк укладаючи договір іпотеки від 26 червня 2008 року знав чи не міг не знати про те, що квартира за адресою АДРЕСА_2 належить на праві спільної сумісної власності, і те, що ОСОБА_6 не отримала згоди на це у позивача.

Згідно ч.1 ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Відповідачка ОСОБА_6 будучи власником зазначеної квартири відповідно до реєстру права власності яку придбала будучи в шлюбі з позивачем.

Враховуючи вказане, позивачу, при заявленні таких позовних вимог, зважаючи на підстави позову слід було б довести, що при укладенні договору іпотеки банк діяв не добросовісно.

Таким чином колегією суддів не встановлено, що банк діяв недобросовісно, оскільки він не міг знати що згода на укладення договору іпотеки від 26.06.2008р. не була підписана ОСОБА_5

Суд першої інстанції на зазначені вище положення законів та обставини справи уваги не звернув, оцінки їм не дав. Разом з тим, вони мають важливе значення для правильного вирішенні справи. Відповідно до частин другої - четвертої статті 13 ЦК України при здійсненні своїх прав особа зобов'язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. При здійсненні цивільних прав особа повинна додержуватися моральних засад суспільства.

Отже, власник майна ОСОБА_6 є дружиною позивача і укладаючи правочин, який впливає на права позивача ОСОБА_5, повинна діяти добросовісно та в інтересах сім'ї, а інша сторона договору має право очікувати від неї таких дій.

При цьому обставин, які б свідчили про недобросовісність іпотекодержателя - банку, під час розгляду справи не встановлено, на противагу відповідачка, зловживаючи своїми правами , під час укладення оспорюваного договору іпотеки від 26.06.2008 року, надала нотаріусу згоду позивача укласти договір застави, яка ним не була підписана та не повідомила позивача про укладення такого правочину у відповідності до вимог сімейного кодексуУкраїни.

У порушення вимог ст. ст. 212-214 ЦПК України суд першої інстанції не з'ясував належним чином фактичних обставин справи, чи мали місце обставини, якими обгрунтовувалися вимоги й заперечення сторін, та якими доказами вони підтверджуються, що мало суттєве значення для правильного вирішення спору.

Таким чином, рішення суду першої інстанції слід скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_5 до ОСОБА_6, ПАТ «Уксиббанк», ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ», треті особи: приватний нотаріус Стрийського районного нотаріального округу Палінська Ольга Володимирівна, Верхньогаївська сільська рада, ОСОБА_8, ОСОБА_9 про визнання недійсним договору іпотеки

Окрім того, колегія суддів вважає, що заходи забезпечення позову, які накладені ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 29 грудня 2015 року, згідно якої заборонено ТОВ «КЕЙ-Колект» чи іншому іпотекодержателю, який на законних підставах володіє правом вимоги щодо звернення стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки посвідченим 26 червня 2008 року Палінською О.В., приватним нотаріусом Стрийського районного нотаріального округу, та зареєстрованим в реєстрі за № 877, відчужувати предмет іпотеки, квартиру за адресою АДРЕСА_1, шляхом його продажу або відчужування в будь-який інший спосіб, до набрання рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 24 вересня 2014 року законної сили, підлягають скасуванню.

У зв'язку з відмовою у задоволенні позову, керуючись вимогами ст.88 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне стягнути з позивача на користь відповідача ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» понесені останнім витрати на оплату експертизи під час розгляду справи у суді апеляційної інстанції у сумі 2 310 грн. 00 коп. (т.2 а.с.144).

Відповідно до ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального права. Норми матеріального права вважаються порушеними або неправильно застосованими, якщо застосовано закон, який не поширюється на ці правовідносини, або не застосовано закон, який підлягав застосуванню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.209, 303, 304, ст. 307, ст. ст.309, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_5 - ОСОБА_3 - відхилити.

Апеляційну скаргу представника товариства з обмеженою відповідальністю «КЕЙ-КОЛЕКТ» - Кошарського О.В. - задовольнити.

Рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 24 вересня 2014 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким у позові ОСОБА_5 до ОСОБА_6, ПАТ «Уксиббанк», ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ», за участі третіх осіб приватного нотаріуса Стрийського районного нотаріального округу Палінської Ольга Володимірівни, Верхньогаївської сільської ради, ОСОБА_8, ОСОБА_9 про визнання недійсним договору іпотеки - відмовити.

Заходи забезпечення позову згідно ухвали Апеляційного суду Львівської області від 29 грудня 2015 року - скасувати.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «КЕЙ-КОЛЕКТ» 2 310 грн. 00 коп. понесених ним судових витрат.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання рішення законної сили.

Головуючий Л.Б. Струс

Судді Я.А.Левик

Л. Д. Зверхановська