Справа № 433/1320/16-ц
13.09.2016 року, Троїцький районний суд Луганської області у складі:
головуючого - судді Суського О.І.,
при секретарі Яковлєвій В.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Троїцьке цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -
До суду надійшов вищезазначений позов, в обґрунтування якого зазначено, що 27.07.2002 року між позивачем та відповідачем міським відділом реєстрації актів громадянського стану Луганського обласного управління юстиції було зареєстровано шлюб під актовим записом № 507. Від вказаного шлюбу вони мають доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Позивач вказує, що їх шлюб на даний час розпався через відсутність взаєморозуміння та відчуття любові й поваги один до одного. Ведення спільного господарства припинено. В подальшому збереження шлюбу між відповідачем та позивачем на думку останньої не можливе, так як вказане суперечить її інтересам. Позивач просить суд розірвати шлюб.
Позивач у судове засідання не зявилася, просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги просить задовольнити у повному обсязі.
Відповідач у судове засідання не зявився.
Враховуючи неявку у судове засідання відповідача, з метою дотримання встановлених законодавством строків розгляду судом справи, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Дослідивши та проаналізувавши докази по справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.
Так, згідно свідоцтва про шлюб серії І-ЕД № 098228 позивач та відповідач з 27 липня 2002 року перебувають у зареєстрованому шлюбі. Шлюб було зареєстровано міським відділом реєстрації актів громадянського стану Луганського обласного управління юстиції під актовим записом № 507. Від вказаного шлюбу сторони мають доньку, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення.
Відповідно до ст.109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей.
Відповідно до ст.16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.
Судом було встановлено, що причиною припинення шлюбно-сімейних відносин являється відсутність взаєморозуміння та відчуття любові й поваги один до одного. Ведення спільного господарства припинено. Оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, шлюб підлягає розірванню.
Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сімю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред'явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе.
Позивач скористалася даним правом та звернулася до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивачка не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Суд вважає, що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б її інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого шлюб підлягає розірванню.
Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.
Післяшлюбне прізвище позивача слід визначити як Павленко.
Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.
Судові витрати згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України у вигляді судового збору у сумі 551 гривні 20 копійок підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.
Керуючись ст.ст. 4, 10, 11, 60, 88, 213- 215 ЦПК України, ст.ст.109, 110,112-114 СК України, суд -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 задовольнити у повному обсязі.
Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, який було зареєстровано 27 липня 2002 року міським відділом реєстрації актів громадянського стану Луганського обласного управління юстиції під актовим записом № 507.
Позивачу після розірвання шлюбу залишити прізвище Павленко.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 551 гривні 20 копійок.
Рішення суду після набрання ним законної сили направити до Троїцького районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області, для виконання.

Заочне рішення може бути переглянуте Троїцьким районним судом Луганської області за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яку він може подати до Троїцького районного суду Луганської області протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення у загальному порядку: подати апеляційну скаргу про апеляційне оскарження рішення протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду Луганської області через Троїцький районний суд Луганської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання заяви відповідачем про перегляд заочного рішення та подання апеляційної скарги позивачем.

Суддя О.І. Суський