Справа № 462/1013/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

10 травня 2016 року Залізничний районний суд м. Львова у складі:

головуючого - судді Колодяжного С.Ю.

при секретарі Обертас Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у м. Львові цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Рантье» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

ТОВ «ФК «Рантье» звернулося до суду із позовною заявою, в якій, уточнивши позовні вимоги, просить стягнути із ОСОБА_1 51448,47 грн., заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги мотивує тим, що 11.06.2014 року між ПАТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір, відповідно до умов якого ОСОБА_1 отримала кредит в розмірі 47544 грн. на строк 70 місяців зі сплатою 3% річних від залишкової суми кредиту. 30.09.2015 року між ТОВ «ФК «Рантье» і ПАТ «Ідея Банк» укладено договір факторингу №30/09-1, у відповідності до умов якого, ПАТ «Ідея Банк» відступило позивачу право вимоги до відповідача. Відповідач належним чином умов вказаного кредитного договору не виконала і станом на 30.09.2015 року в неї утворилась заборгованість за вказаним договором в розмірі 51848,47 грн., з яких 44020,16 грн. прострочений борг та 7828,31 грн. прострочених процентів.

Суд ухвалив справу розглядати без участі представника позивача, який представив заяву, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить слухати справу у його відсутності та проти заочного розгляду справи не заперечує (заява в матеріалах справи), що відповідає вимогам ч.2 ст.158 ЦПК України.

Відповідач, яка належним чином була повідомлена про час, день та місце розгляду, що стверджується повідомленням про вручення поштового повідомлення, яке знаходиться в матеріалах справи, в судове засідання не з'явилася, заяви про розгляд справи за її відсутності не подала, про причини своєї неявки суд не повідомила.

За таких обставин, відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України, враховуючи відсутність заперечень позивача проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

У відповідності до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору чи вимог цього Кодексу, а згідно ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти

Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Зі змісту ст.627 ЦК України вбачається, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Судом встановлено, що 11.06.2014 року між ПАТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № Z01.106.77367, відповідно до умов якого ОСОБА_1 отримала кредит в розмірі 47544 грн. на строк 70 місяців зі сплатою 3% річних від залишкової суми кредиту (а.с.12-14).

ПАТ «Ідея Банк» належним чином виконав зобов'язання за договором шляхом видачі відповідачу готівки, що стверджується ордером-розпорядженням №1 (а.с.15).

Відповідно до п.п.2.1, 2.2 кредитного договору позичальник повертає кредит разом з процентами та платою за обслуговування кредитної заборгованості в 70 щомісячних внесках включно до 11 дня/числа кожного місяця згідно графіку щомісячних внесків за кредитним договором. Позичальник доручає банку здійснювати договірне списання банком з будь-яких рахунків позичальника в ПАТ «Ідея Банк» грошових коштів, в розмірі існуючої простроченої заборгованості по кредиту, нарахованими відсотками, комісіями, неустойками.

Також судом встановлено, що 30.09.2015 року між ПАТ «Ідея Банк» та ТОВ «ФК «Рантье» укладено договір факторингу №30/09-1, у відповідності до умов якого, ПАТ «Ідея Банк» відступило позивачу право вимоги до відповідача (а.с.18-20).

У відповідності до ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов'язання клієнта перед фактором.

Таким чином, до ТОВ «ФК «Рантье» перейшло право вимоги, яке ПАТ «Ідея Банк» мало за кредитним договором № Z01.106.77367 від 11.06.2014 року до боржника ОСОБА_1

У відповідності до ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Також встановлено та підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.23), що ОСОБА_1 порушила взяті на себе, згідно кредитного договору, зобов'язання, зокрема, в неї утворилась заборгованість за договором в розмірі 51448,47 грн., з яких 44020,16 грн. прострочений борг та 7828,31 грн. прострочених процентів.

Враховуючи викладене і беручи до уваги, що ОСОБА_1 односторонньо порушила взяті на себе зобов'язання за кредитним договором № Z01.106.77367 від 11.06.2014 року, то, відповідно до вимог ст.1050 ЦК України та умов кредитного договору і договору факторингу, позивач вправі вимагати повернення кредиту та виплати належних за цим договором платежів.

Відповідно до вимог ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Зі змісту ст. 10 ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Положеннями ч.1 ст.11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст.212 ЦК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Виходячи з наведеного та враховуючи, що ОСОБА_1 в добровільному порядку взяті на себе зобов'язання за кредитним договором не виконує, суд вважає за необхідне позов задовольнити в повному обсязі та стягнути з відповідача на користь позивача вказану суму заборгованості за кредитним договором № Z01.106.77367 від 11.06.2014 року.

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. У зв'язку з цим суд вважає за необхідне стягнути з відповідача 1378 грн. судового збору, сплаченого позивачем (а.с.4).

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 526, 527, 530, 549, 610-611, 627, 1050, 1054, 1077, 1082 ЦК України, суд -

вирішив:

Позов задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер - НОМЕР_1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Рантье» () 51448,47 грн., заборгованості за кредитним договором № Z01.106.77367 від 11.06.2014 року.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Рантье» 1378 грн. судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Залізничний районний суд м.Львова шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: (підпис)

З оригіналом згідно.

Суддя: Колодяжний С.Ю.