О К Р Е М А Д У М К А
у справі за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» про визнання звільнення незаконним, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на рішення Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 22 грудня 2015 року
ОСОБА_1 у жовтні 2015 року звернувся до суду з позовом до публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» про визнання звільнення незаконним, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.
Вказував, що був прийнятий на посаду водія-інкасатора-охоронника публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» наказом від 21 серпня 2010 року №ЭLV-КП-2010/1-198.
Звільнений із займаної посади за п.3 ст.40 КЗпП України наказом від 26 травня 2015 року №Э.НМ.0.0.0.0/17-19 «Про внесення змін до наказу №ZAKL-2015/1-6687856(6688748) від 13 травня 2015 року «Про звільнення водія-охоронця-інкасатора напрямку з перевезення цінностей та інкасації Чернівецького регіону південно-західного регіонального управління ОСОБА_1 у зв'язку із лікарняним.
Вважав звільнення незаконним.
ОСОБА_1 просив визнати звільнення незаконним, поновити на посаді водія-інкасатора- охоронця публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк», стягнути з публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» середній заробіток за час вимушеного прогулу, поновити строк звернення до суду.
Рішенням Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 22 грудня 2015 року позов задоволено, поновлено ОСОБА_1 строк звернення до суду з позовом, визнано незаконним звільнення ОСОБА_1 з посади водія-інкасатора-охоронця публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк», поновлено ОСОБА_1 на посаді водія-інкасатора-охоронця публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк», стягнуто з публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 27 травня 2015 року до поновлення на посаді з розрахунку 273грн. 13 коп. за кожний день вимушеного прогулу в сумі 40423 грн.

№22ц-311 2016 рік Головуючий у 1 інстанції Дячук О.О.

Категорія 51/52 Доповідач Половінкіна Н.Ю.

Рішення в частині поновленні ОСОБА_1 на посаді водія-інкасатора-охоронця публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» та стягнення з публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах суми платежу за один місяць допущено до негайного виконання.

Вирішено питання пор судові витрати.

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» просить рішення Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 22 грудня 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.

Вважаю, що апеляційна скарга публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для звільнення ОСОБА_1 за п.3 ч.1 ст.40 КЗпП України.

На обґрунтування таких висновків суд першої інстанції послався на недоведеність вчинення ОСОБА_1 проступку 28 квітня 2015 року після застосування до нього дисциплінарного стягнення наказом від 3 жовтня 2014 року № ZAKL-2014/1-6990581 та наказом від 11 грудня 2014 року № ZAKL-2014/l-7104402.

Проте з такими висновками суду першої інстанції погодитися не можна.

Як вбачається з матеріалів справи, наказом від 21 серпня 2010 року №ЭLV-КП-2010/1-198 ОСОБА_1 був прийнятий на посаду водія-інкасатора-охоронника публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» (а.с.46-47).

Між публічним акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк» та ОСОБА_1 укладено трудовий договір 21 серпня 2010 року (а.с.50-55).

За змістом п.1.1 трудового договору ОСОБА_1 прийнято на посаду водія-інкасатора-охоронника публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк».

Відповідно до п.1.4 договір між публічним акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк» та ОСОБА_1 укладений на один рік.

Пунктом 7.2 передбачено, що після закінчення строку дії договору він припиняється, але у випадку, якщо трудові відносини фактично продовжуються, і жодна із сторін не зажадала їх припинення, договір продовжується на той же строк і на тих самих умовах.

Встановлено, що наказом від 3 жовтня 2014 року № ZAKL-2014/1-6990581 ОСОБА_2 оголошено догану за порушення вимог розпорядження № Э.11.0.0.0/1-6779578 від 22 червня 2012 року «Про посилення внутрішньої дисципліни працівників підрозділів інкасації при виконанні операцій з перевезення цінностей», п.1 розпорядження від 18 січня 2013 року № Э.11.0.0.0/1- 6519994 "Про застосування кейсів для перевезення цінностей" (а.с.60-63).

Також наказом від 11 грудня 2014 року № ZAKL-2014/l-7104402 ОСОБА_2 оголошено догану за порушення вимог наказу від 27 листопада 2008 року №PR-2008-427 «Про затвердження регламенту обслуговування терміналів самообслуговування», наказу від 27 червня 2014року №СП-2014-6821691 «Про впровадження системи інкасації банкоматів з використанням технології сейф-пакетів» (а.с.69-72).

На підставі п.3 част.1 ст.40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку систематичного невиконання працівником без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку.

Відповідно до п.22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 1992 року №9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» у справах про поновлення на роботі осіб, звільнених за порушення трудової дисципліни, судам необхідно з'ясувати, в чому конкретно проявилось порушення, що стало приводом для звільнення, чи могло воно бути підставою для розірвання трудового договору за пунктами 3, 4, 7, 8 ст.40, п.1 ст.41 КЗпП, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147(1), 148, 149 КЗпП правила і порядок застосування дисциплінарних стягнень, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи застосовувалось вже за цей проступок дисциплінарне стягнення, чи враховувались при звільненні ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяна ним шкода, обставини, за яких вчинено проступок, і попередня робота працівника.

За змістом п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 1992 року №9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» за передбаченими п.3 ст.40 КЗпП підставами працівник може бути звільнений лише за проступок на роботі, вчинений після застосування до нього дисциплінарного або громадського стягнення за невиконання без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку.

Наказом від 13 травня 2015 року № ZAKL-2015/l-6687856 «Про звільнення водія-охоронника-інкасатора напрямку з перевезення цінностей та інкасації Чернівецького регіону південно-західного регіонального управління ОСОБА_1 ОСОБА_1 звільнений за п.3 ст.40 КЗпП України (за систематичне невиконання без поважних причин обов»язків, покладених на нього трудовим договором) за систематичне порушення вимог розпорядження від 22 червня 2012 року № Э.11.0.0.0/1-6779578 «Про посилення внутрішньої дисципліни працівників підрозділів інкасації при виконанні операцій з перевезення цінностей», Кодексу корпоративної етики, затвердженого наказом від 4 грудня 2009 року № СП-2009-961(а.с.74-76).

Після чого наказом від 26 травня 2015 року № Э.НМ.0.0.0.0/17-19 «Про внесення змін до наказу №ZAKL-2015/1-6687856(6688748) від 13 травня 2015 року «Про звільнення водія-охоронця-інкасатора напрямку з перевезення цінностей та інкасації Чернівецького регіону південно-західного регіонального управління ОСОБА_1 у зв'язку із лікарняним були внесені зміни до п.2 наказу від 13 травня 2015 року № ZAKL-2015/l-6687856 «Про звільнення водія-охоронника-інкасатора напрямку з перевезення цінностей та інкасації Чернівецького регіону південно-західного регіонального управління ОСОБА_1 щодо зазначення останнього робочого дня 27 травня 2015 року (а.с.56-59).

Відповідно наказу від 13 травня 2015 року № ZAKL-2015/l-6687856 «Про звільнення водія-охоронника-інкасатора напрямку з перевезення цінностей та інкасації Чернівецького регіону південно-західного регіонального управління ОСОБА_1 підставою для накладення дисциплінарного стягнення були матеріали відеоспостереження та перевірка департаменту безпеки.

Заперечуючи проти позову, публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» посилалося на те, що зазначене в наказі від 13 травня 2015 року № ZAKL-2015/l-6687856 «Про звільнення водія-охоронника-інкасатора напрямку з перевезення цінностей та інкасації Чернівецького регіону південно-західного регіонального управління ОСОБА_1 порушення полягало в тому, що ОСОБА_1 28 квітня 2015 року при проведенні інкасації Путильського відділення Чернівецької області і Косівського відділення Івано-Франківської області при виході із автомобіля не закрив двері, чим було створено ризик заподіяння шкоди банківському майну та грошовим коштам, також 28 квітня 2015 року при проведенні інкасації Сторожинецького відділення Чернівецької області залишив сумку з касетами до банкомату без нагляду біля столу клієнт-менеджера, чим було створено можливість вільного доступу до грошових коштів банку сторонніми особами.

Разом з тим публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» не зазначається про вчинення ОСОБА_1 порушень вимог Кодексу корпоративної етики, затвердженого наказом від 4 грудня 2009 року № СП-2009-961, після застосування до нього дисциплінарного стягнення наказом від 3 жовтня 2014 року № ZAKL-2014/1-6990581 та наказом від 11 грудня 2014 року № ZAKL-2014/l-7104402.

З огляду на наведене суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про недоведеність порушення ОСОБА_1 Кодексу корпоративної етики, затвердженого наказом від 4 грудня 2009 року № СП-2009-961, після застосування до нього дисциплінарного стягнення, з яким пов»язується його звільнення наказом від 13 травня 2015 року № ZAKL-2015/l-6687856 «Про звільнення водія-охоронника-інкасатора напрямку з перевезення цінностей та інкасації Чернівецького регіону південно-західного регіонального управління ОСОБА_1.

Зі змісту наказу від 13 травня 2015 року № ZAKL-2015/l-6687856 «Про звільнення водія-охоронника-інкасатора напрямку з перевезення цінностей та інкасації Чернівецького регіону південно-західного регіонального управління ОСОБА_1 приводом для застосування до ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення наказом стало порушення вимог розпорядження від 22 червня 2012 року № Э.11.0.0.0/1-6779578 «Про посилення внутрішньої дисципліни працівників підрозділів інкасації при виконанні операцій з перевезення цінностей».

До матеріалів справи приєднано витяг з розпорядження від 22 червня 2012 року № Э.11.0.0.0/1-6779578 «Про посилення внутрішньої дисципліни працівників підрозділів інкасації при виконанні операцій з перевезення цінностей», яким затверджено Пам»ятку для проведення щоденних інструктажів з дотримання заходів безпеки по маршрутах інкасації (а.с.66).

Наведеною Пам»яткою в цілях безпеки перевезення цінностей, виключення нещасних випадків забороняється при слідуванні по маршруту та під час здійснення зупинок тримати відчиненими і не заблокованими двері інкасаторського автомобіля (крім виходу членів бригади для інкасації) (а.с.67-68).

З матеріалів справи вбачається, що функціональні обов»язки водія-інкасатора-охоронця ОСОБА_1 визначено трудовим договором між публічним акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк» та ОСОБА_1 від 21 серпня 2010 року та Положенням про Напрямок перерахунку та інкасації грошових коштів Чернівецької філії публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк», затвердженого наказом №СП-2015-6514136 (а.с.91).

Пунктом 4 Положення про Напрямок перерахунку та інкасації грошових коштів Чернівецької філії публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» встановлено функціональні обов»язки водія-інкасатора-охоронця (а.с.93-97).

За змістом п.4.2.2 водій-інкасатор-охоронець вживає заходів для забезпечення схоронності довірених йому грошових коштів та цінностей та попередженню збитків.

Крім того, при призначенні інкасатором-збирачем покладаються додатково обов»язки після доставки касет входити в режим обслуговування банкомату, вилучати вказані в маршрутному листі касети із залишками грошових коштів, встановлювати нові касети і з використанням даних з маршрутного листа вводити в модуль управління банкомату інформацію про номінали і кількість купюр у встановлених касетах; при призначенні інкасатором-охоронцем покладаються додатково обов»язки при виконанні усіх видів робіт дотримуватися підвищеної пильності, приймати всі заходи забезпечення схоронності довірених йому цінностей, дотримувати конфіденційності умов роботи, складу маршрутів, часу перевезення, кількості і найменування цінностей.

За змістом ч.3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

На підставі ч.4 зазначеної норми суд сприяє всебічному і повному з»ясуванню обставин справи: роз»яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов»язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Під час розгляду справи апеляційним судом оглянуто матеріали відеоспостереження, відповідно яких ОСОБА_1 28 квітня 2015 року о 10 годині 45 хвилин при проведенні інкасації Сторожинецького відділення Чернівецької області знаходився у приміщенні відділення з інкасатором ОСОБА_3 ОСОБА_1 здійснювалось обслуговування банкомату та терміналу, у ході якого ОСОБА_1 залишив сумку біля столу клієнт-менеджера на відстані двох метрів від терміналу та одного метра від банкомату та постійно у певний проміжок часу вживав заходів для огляду площі, на якій знаходилась сумка.

Наведене спростовує доводи публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» про залишення ОСОБА_1 сумки без контролю, не вжиття заходів для забезпечення схоронності.

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» в апеляційній скарзі посилалося на те, що ОСОБА_1 28 квітня 2015 року о 14 годині 15 хвилин при проведенні інкасації Путильського відділення Чернівецької області та 28 квітня 2015 року о 16 годині 25 хвилин при проведенні інкасації Косівського відділення Івано-Фрнківської області після виходу членів бригади для інкасації не заблокував дверцята автомобіля.

Відповідно до ст.212 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв»язок доказів у їх сукупності.

На підтвердження обставин тримання ОСОБА_1 дверцят автомобіля не заблокованими публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» вказувало на те, що матеріалами відеоспостереження не зафіксовано загоряння вогнів аварійної зупинки під час блокування замків дверцят.

Актом обстеження транспортного засобу працівниками Чернівецького відділення південно-західного регіонального управління від 22 грудня 2015 року стверджуються обставини роботи блокуючих замків автомобіля з номерним знаком СЕ6711 ВВ, загоряння вогнів аварійної зупинки під час блокування замків дверцят.

Наведене спростовує пояснення ОСОБА_1 від 29 квітня 2015 року, відповідно яких ним 28 квітня 2015 року при проведенні інкасації Путильського відділення Чернівецької області та при проведенні інкасації Косівського відділення Івано-Фрнківської області після виходу членів бригади було заблоковано дверцята автомобіля, при натисканні кнопки (закриття/відкриття) ключа запалювання спрацював замок дверей (а.с.77) та покази свідка ОСОБА_3, за якими ОСОБА_1 28 квітня 2015 року при проведенні інкасації Путильського відділення Чернівецької області та при проведенні інкасації Косівського відділення Івано-Фрнківської області після виходу членів бригади було заблоковано двері автомобіля за звуком замка дверей.

Пунктом 4 Положення про Напрямок перерахунку та інкасації грошових коштів Чернівецької філії публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» передбачено, що при призначенні водієм на співробітника покладаються обов»язки перевіряти на закріпленому за ним автомобілі технічний стан, рівень пального, стан шин, освітлення, гальма, засобів зв»язку, системи блокування дверей, наявність засобів пожежегасіння, необхідних документів на керування автомобілем, якісної комплектації медичної аптечки.

Самим ОСОБА_1 під час розгляду справи визнано обставини роботи блокуючих замків автомобіля з номерним знаком СЕ6711 ВВ, загоряння вогнів аварійної зупинки під час блокування замків дверцят.

Висновки суду першої інстанції про недоведеність вчинення ОСОБА_1 проступку 28 квітня 2015 року о 14 годині 15 хвилин при проведенні інкасації Путильського відділення Чернівецької області та 28 квітня 2015 року о 16 годині 25 хвилин при проведенні інкасації Косівського відділення Івано-Фрнківської області щодо не заблокування дверцят автомобіля після виходу членів бригади для інкасації не відповідають обставинам справи.

На підставі п.3 ч.1 ст.309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи.

Тому судове рішення підлягає скасуванню з підстав, передбачених п.3 ч.1 ст.309 ЦПК України.

У позові ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» про визнання звільнення незаконним, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу слід відмовити.

Суддя Половінкіна Н.Ю.

"12" квітня 2016 р.