Справа № 2-423/10
Провадження № 4-с/240/1/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2016 року Олександрівський районний суд Донецької області

у складі : головуючого судді Кулікова В.В.

при секретарі Пліскачовій Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку письмового провадження в залі суду смт. Олександрівка скаргу Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія АЗІНКО" на дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Димитровського міського управління юстиції, заінтересовані особи: ОСОБА_1, відділ державної виконавчої служби Олександрівського районного управління юстиції, відділ державної виконавчої служби Димитровського міського управління юстиції,-

ВСТАНОВИВ:

21 квітня 2016 року до суду надійшла скарга від ПАТ «Страхова компанія АЗІНКО», в якій скаржник зазначив, що у ВДВС Димитровського міського управління юстиції в Донецькій області на примусовому виконанні перебував виконавчий лист за № 2-423/10 р. виданий 31 травня 2010 року Олександрівським районним судом Донецької області про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТЗТ «Страхова компанія АЗОВ (на цей час ПрАТ «СК «АЗІНКО») у загальному розмірі 11499,90 грн.. Постановою державного виконавця ВДВС Димитровського МУЮ 24.02.2016 року було закінчено виконавче провадження на підставі п. 10 ч. 1 ст. 49 ЗУ «Про виконавче провадження» та виконавчий лист направлений за місцем проживання божника до ВДВС Олександрівського РУЮ Донецької області. Постанова мотивована тим, що із заробітної плати боржника утримуються аліменти у розмірі 50% заробітної плати. Вважає, що постанова з приводу закінчення виконавчого провадження та передання виконавчого листа до відділу ДВС Олександрівського РУЮ для подальшого виконання за місцем його проживання необґрунтована та така, що підлягає відміні. Просить суд поновити строк для подання скарги, відмінити постанову ВДВС Димитровського МУЮ від 24 лютого 2016 року про закінчення виконавчого провадження за виконавчим листом № 2-423/10, виданим Олександрівським районним судом Донецької області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «СК «Азов» ( на цей час ПрАТ «СК «АЗІНКО» суми у розмірі 11499,90 грн. та зобов»язати ВДВС Димитровського МУЮ відкрити виконавче провадження за виконавчим листом № 2-423/10, повернувши його з відділу ДВС Олександрівського РУЮ у Донецькій області, об»єднати в зведене виконавче провадження та здійснити стягнення на користь ПрАТ «СК «АЗІНКО» суми заборгованості із заробітної плати боржника у відповідному розрахунку , а також замінити у виконавчому листі найменування стягувача на Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АЗІСКО» та вказати адресу: пров. Хорива, буд. 4 оф.2, м. Київ, 04071, поточний рахунок № 2650588 в ПАТ ПУМБ, МФО 334851, ОКПО 24646706, одержувач ПрАТ «СК «АЗІНКО».

Заявник в судове засідання не з»явився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином. Надав заяву, в якій просить розглянути справу без його участі, заявлені вимоги підтримав повністю.

Представник відділу ДВС Димитровського міського управління юстиції в Донецькій області в судове засідання не з»явився, надавши суду письмову заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутності, заявлені вимоги не визнає, оскільки вважає їх необґрунтованими і

недоведеними в суді. Суду надав письмові заперечення в якому зазначив, що 24.02.2016 року державним виконавцем винесена постанова про закінчення виконавчого провадження за виконавчим документом № 2-423/10, виданим 17.12.2015 року Олександрівським районним судом Донецької області про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТЗТ «Страхова компанія АЗОВ (на цей час ПрАТ «СК «АЗІНКО») боргу у розмірі 11499,90 грн. на підставі п. 10 ч. 1 ст. 49 ЗУ «Про виконавче провадження» та направлена разом з виконавчим документом для виконання за місцем проживання боржника до відділу ДВС Олександрівського районного управління юстиції в Донецькій області для подальшого виконання. Вищезазначений виконавчий документ надійшов з відділу ДВС Олександрівського РУЮ до Димитровського міського ВДВС для утримання боргу з заробітної плати боржника. Державним виконавцем було встановлено, що проводити утримання неможливо у зв»язку з тим, що з боржника утримуються аліменти у розмірі 50% заробітної плати. Вважає, що дії державного виконавця правомірними, оскільки виконавчі дії згідно до ст. 20 Закону України «Про виконавче провадження» провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Просить відмовити заявнику у задоволенні скарги.

Заінтересована особа представник відділу ДВС Олександрівського районного управління юстиції в Донецькій області в судове засідання не з»явився, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, надали до суду заяву про розгляд справи у їх відсутність.З наданих до суду заперечень вбачається, шо 01.04.2016 року до відділу ДВС Олександрівського РУЮ було повернуто виконавчий лист № 2-423/10 від 17.12.2015 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь СК «Азов» суму страхового відшкодування у зв»язку з тим, що утримання з заробітної плати боржника неможливо тому, що проводиться утримання аліментів у розмірі 50% заробітної плати. Відповідно до ст. 24 ЗУ «Про виконавче провадження» державним виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій боржнику запропоновано у семиденний строк з дня отримання зазначеної постанови добровільно здійснити виплату заборговності та одночасно було направлено запити щодо наявності рахунків, відкритих у банках та інших фінансових установах, майна та земельних ділянок, зареєстрованої сільськогосподарської (будівельної) техніки, належної на праві власності, зареєстрованих транспортних засобів, що належать боржнику. На теперішній час надійшло повідомлення від Державної інспекції сільського господарства в Донецькій області, що ОСОБА_1 не має на праві власності сільськогосподарської техніки.

В судове засідання ОСОБА_1 не з»явився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином. Надав заяву, в якій просить розглянути справу без його участі, не заперечує сплачувати АТЗТ «СК «Азов» суму боргу із заробітної плати, але не більше 5%, оскільки вже утримуються з його заробітної плати аліменти на користь ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 50% його доходів.

У відповідності до вимог ст.ст.169, 197 ч.2 ЦПК України, суд розглядає справу без участі сторін, які належним чином повідомлені про час і місце судового розгляду справи та без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, дослідивши матеріали справи та проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини, прийшов до наступного.

Згідно ч. І ст.6 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Згідно ст.ст. 10, 60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суб»єктом оскарження може бути державний виконавець або інша посадова особа державної виконавчої служби, які представляють орган державної виконавчої служби, зазначений у ст.3 Закону України «Про державну виконавчу службу».

Згідно ст.11 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов»язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і у повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом. До кола цих заходів відповідно до статті 52 вказаного Закону віднесено звернення стягнення на грошові кошти та майно боржника. Зазначені виконавчі дії згідно ч.1 ст.20 Закону України «Про виконавче провадження» провадяться державним виконавцем за місцем проживання, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна.

Згідно ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов»язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред»явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред»явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби. Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов»язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. Копії постанови про відкриття виконавчого провадження надсилаються не пізніше наступного робочого дня стягувачу та боржникові. Постанова про відкриття виконавчого провадження може бути оскаржена сторонами у десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Згідно зі ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення, державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

Так, згідно зі ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо в органі державної виконавчої служби відкрито кілька виконавчих проваджень про стягнення коштів з одного боржника, вони об'єднуються у зведене виконавче провадження і на майно боржника накладаєтьсяарешт у межах загальної суми стягнення, виконавчого збору і можливих витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій.

За положеннями у п. 3.8.4. Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012р. № 512/5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 2 квітня 2012 р. за № 489/20802: наявність або відсутність іншого виконавчого провадження чи зведеного виконавчого провадження щодо одного й того самого боржника державний виконавець перевіряє за даними Єдиного реєстру при відкритті виконавчого провадження.

За правилами ст. 30 Закону України«Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний провести виконавчі дії з виконання рішення протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, а з виконання рішення немайнового характеру - у двомісячний строк. Строк здійснення виконавчого провадження не включає час відкладення провадження виконавчих дій або зупинення виконавчого провадження на період проведення експертизи чи оцінки майна, виготовлення технічної документації на майно, реалізації майна боржника, час перебування виконавчого документа на виконанні в адміністрації підприємства, установи чи організації, фізичної особи, фізичної особи - підприємця, які здійснюють відрахування із заробітної плати (заробітку), пенсії та інших доходів боржника. Строк здійснення зведеного виконавчого провадження обчислюється з моменту приєднання до такого провадження останнього виконавчого документа.

Судом встановлено, що рішенням Олександрівського районного суду Донецької області від 31 травня 2010 року було стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь АТЗТ «Страхова компанія АЗОВ (на цей час ПрАТ «СК «АЗІНКО») суму страхового відшкодування у розмірі 10917 грн. 23 коп., понесені затрати по оцінці матеріальних збитків у розмірі 350 грн., суму сплаченого судового збору у розмірі 112 грн.67 коп., витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 грн., а всього стягнуто 11499 грн. 90 коп. (справа № 2-423/10 р.) (а.с. 81).

Ухвалою Олександрівського районного суду Донецької області від 28.05.2014 року було видано дублікат виконавчого листа відповідно до рішення Олександрівського районного суду Донецької області від 31 травня 2010 року у справі за позовом Акціонерного товариства закритого типу "Страхова компанія АЗОВ" до ОСОБА_1 про стягнення суми заподіяного збитку (справа № 2-423/10) (а.с.80).

Стягувач звернувся із заявою про прийняття до виконання виконавчого листа № 2-423/10 від 17.12.2015 року виданого Олександрівським районним судом Донецької області про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТЗТ «Страхова компанія АЗОВ (на цей час ПрАТ «СК «АЗІНКО») суму боргу в розмірі 11499,90 грн. (ВП 49755134).

Як вбачається з листа ТОВ «Добропільське АТП», з зарплати ОСОБА_1 утримуються аліменти на користь ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, в розмірі 50% його доходу, відповідно до ВП 49732341 від 28.12.2015 року. Тому, надіслану до виконання постанову ВП № 49755134 від 04.02.2016 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТЗТ «Страхова компанія «АЗОВ» в розмірі 11499,90 грн. повернуто до відділу ДВС Димитровського МУЮ без виконання (а.с. 72).

Відповідно до п.10 ч.1 ст.49 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі направлення виконавчого документа за належністю до іншого відділу державної виконавчої служби.

Згідно постанови від 24.02.2016 року державного виконавця ВДВС Димитровського міського управління юстиції в Донецькій області ОСОБА_5, ВП № 49755134, на підставі п.10 ч.1 ст.49, ст.50 Закону України «Про виконавче провадження», закінчено виконавче провадження та за належністю направлено виконавчий документ до ВДВС Олександрівського РУЮ, що підтверджується наданими до суду матеріалами (а.с. 34).

Відповідно до роз»яснень Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, наведених в п.п.3,5,13,17,18 постанови №6 від 07.02.2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», при розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суди повинні враховувати, що Законом про виконавче провадження передбачено заборону на зловживання процесуальними правами під час здійснення виконавчого провадження. Державний виконавець зобов'язаний вживати передбачені Законом України "Про виконавче провадження" заходи примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (ч. 1 ст. 11 вказаного Закону), а особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов'язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій (ч. 7 ст. 12 вказаного Закону).

Судом встановлено, що державним виконавцем ВДВС Олександрівського РУЮ виконані виконавчі дії з перевірки інформації щодо наявності у боржника його майна на території, на яку поширюється компетенція державного виконавця, а саме : - направлені запити до Державної інспекції сільського господарства в Донецькій області , Державної фіскальної служби України щодо встановлення джерел отримання доходів боржників фізичних осіб та для встановлення номерів рахунків, відкритих у банках та інших фінансових установах боржниками юридичними особами та/або фізичними особами підприємцями; до Держгеокадастру в Олександрівському районі ; до Олександрівського ВП Краматорського ВП Головного Управління національної поліції в Донецькій області з метою встановлення наявності зареєстрованих транспортних засобів, належних на праві власності боржнику.

Згідно отриманої відповіді від Державної інспекції сільського господарства в Донецькій області від 13.05.2016 року № 05-204 власної сільськогосподарської техніки у боржника не виявлено (а.с. 54)

Отже, в силу наведених норм, державний виконавець для забезпечення реального виконання рішення може накласти арешт на майно боржника та оголосити заборону на його відчуження; процесуальні дії з виконання судового рішення мають бути проведені протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, а у разі зведеного виконавчого провадження з моменту приєднання останнього виконавчого документа.

Постановою державного виконавця від 26.10.2015 виконавче провадження закінчено на підставі п.10 ч.1 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження» у зв'язку направленням виконавчого документа за належністю до іншого відділу державної виконавчої служби.

Відповідно до ч. 1 ст. 20 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. У разі якщо боржник є юридичною особою, то виконання провадиться за місцезнаходженням його постійно діючого органу або майна. Право вибору місця виконання між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії з виконання рішення на території, на яку поширюються їх функції, належить стягувачу.

Суд наголошує, що в контексті ст. 20 Закону України «Про виконавче провадження» право вибору місця виконання між кількома органами державної виконавчої служби є привілейованим правом стягувача, тоді як, в даному випадку державний виконавець, без будь-якого клопотання стягувача, на власний розсуд вирішив питання про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 10 ч. 1ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» та направив виконавчий документ за належністю до іншого відділу державної виконавчої служби.

Дане право стягувача також закріплено в п. 3.2.1. Інструкцією про порядок проведення виконавчих дій, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 74/5 від 15.12.1999 року. Згідно п.п. 4.1.5. зазначеної Інструкції про проведення виконавчих дій, якщо в установлений строк рішення боржником добровільно не виконано, державний виконавець за наявності іншого виконавчого провадження або зведеного виконавчого провадження щодо даного боржника виносить постанову про об'єднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження або про приєднання виконавчого провадження до зведеного виконавчого провадження. Така постанова виноситься не пізніше наступного дня після закінчення строку для добровільного виконання.

Закінчуючи виконавче провадження, державний виконавець відділу ДВС

Димитровського РУЮ перевірив інформацію щодо зареєстрованого місця проживання, перебування боржника ОСОБА_1 за адресою: 84000, смт. Олександрівка, вул. Донецька, 14/1, Олександрівського району Донецької області.

Статтею 383 ЦПК України визначено право особи, яка є учасником виконавчого провадження, звернутись до суду із скаргою, якщо особа вважає, що рішенням, дією, бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби.

Ст.385 ЦПК України передбачає, що скаргу може бути подано до суду у 10-денний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод.

Як роз»яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п. 16 постанови від 07.02.2014 № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» передбачені ст. 385 ЦПК України строки є процесуальними, можуть бути поновлені за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається в скарзі у вигляді клопотання. При вирішенні питання про поновлення строку на подання скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд має виходити з того, що у відповідному законодавстві не міститься перелік таких поважних причин, їх з'ясовують у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи.

Звертаючись зі скаргою до суду, заявник просить поновити строк для подання скарги, оскільки постанова про закінчення виконавчого провадження від 24.02.2016 ВП 49755134 була надіслана адресату без розписки - простим поштовим відправленням, тому, отримали .

Отже, суд вважає, що заявником пропущено строк звернення до суду з поважних причин.

Згідно ч. 2 ст. 384 ЦПК України, скарга подається до суду, який видав виконавчий документ.

Відповідно до ст. 387 ЦПК України, за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги, суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Відповідно до п. 3.8 «Інструкції з організації примусового виконання рішень», затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02 квітня 2012 року у разі якщо в органі ДВС відкрито кілька виконавчих проваджень про стягнення коштів з одного боржника, вони об'єднуються у зведене виконавче провадження ( із змінами, внесеними згідно з Наказом Міністерства юстиції № 924/5 від 18.05.2013).

Згідно до п. 3.8.1. «Інструкції з організації примусового виконання рішень» (далі Інструкція) виконання зведеного виконавчого провадження розпочинається постановою про обєднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження. Про приєднання виконавчого провадження до зведеного виконавчого провадження виноситься постанова, копія якої зберігається у зведеному виконавчому провадженні. Виконавчі провадження щодо одного боржника обєднуються у зведене виконавче провадження або приєднуються до зведеного виконавчого провадження не пізніше наступного робочого дня після закінчення строку, наданого боржнику для самостійного виконання.

Згідно п. 3.8.2. Інструкції за зведеним виконавчим провадженням арешт на майно боржника накладається у межах загальної суми стягнення, виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій. Виконавчий збір за зведеним

виконавчим провадженням стягується окремо за кожним виконавчим провадженням, обєднаним у зведене, у розмірі 10 відсотків суми, виплаченої стягувачу за таким окремим виконавчим провадженням.

Відповідно до п. 3.8.3. Інструкції у разі якщо виконавчі провадження про стягнення коштів з одного боржника відкрито у кількох органах ДВС, зокрема якщо боржник та його майно перебувають на території різних адміністративно-територіальних одиниць, при об'єднанні виконавчих проваджень у зведене в установленому розділом V цієї Інструкції порядку можуть утворюватись виконавчі групи.

Як вбачається з п.3.8.4.зазначеної Інструкції, наявність або відсутність іншого виконавчого провадження чи зведеного виконавчого провадження щодо одного й того самого боржника державний виконавець перевіряє за даними Єдиного реєстру при відкритті виконавчого провадження.

Відповідно до п. 3.8.5. Інструкції у разі виявлення іншого виконавчого провадження, відкритого щодо одного й того самого боржника в тому самому органі ДВС, державний виконавець звертається до начальника відділу, якому він безпосередньо підпорядкований, щодо прийняття рішення стосовно обєднання виконавчих проваджень у зведене чи приєднання виконавчого документа до зведеного виконавчого провадження.

Згідно ст. 104 ЦК України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обовязки переходять до правонаступників.

Юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Згідно з даними виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 02.07.2014 року, Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія АЗІНКО» є правонаступником Акціонерного товариства закритого типу «Страхова компанія Азов».

Відповідно до ст. 51 Закону України «Про виконавче провадження», якщо постанова державного виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувану визнана судом незаконною чи скасована начальником відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або керівником відповідного органу державної виконавчої служби або якщо до державного виконавця надійшло рішення суду про скасування заходів до забезпечення позову, а також у разі повернення виконавчого документа з іншого відділу державної виконавчої служби, виконавче провадження підлягає відновленню протягом трьох робочих днів з дня надходження рішення суду, виконавчого документа чи постанови керівника відповідного органу державної виконавчої служби.

Відповідно до вимог ст. 387 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобовязує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Враховуючи те, що суд не вправі зобов»язувати зазначених осіб до вчинення тих дій, які згідно із Законом від 21.04.1999 року можуть здійснюватися тільки державним виконавцем або відповідною посадовою особою державної виконавчої служби, тому суд вважає за можливе зобов»язати начальника відділу Державної виконавчої служби Димитровського РУЮ у Донецькій області в провадженні якого на даний час перебуває виконавче провадження вжити всіх необхідних заходів, передбачених ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження» щодо повного виконання виконавчого листа № 2-423/10 (дублікат), виданого 17.12.2015 року Олександрівським районним судом Донецької області про стягнення з боржника ОСОБА_1 на користь стягувача ПрАТ СК «Азов» суми у розмірі 11499,90 грн..

Відповідно до ст. 388 ЦПК України, судові витрати, пов'язані з розглядом скарги,

покладаються судом на заявника, якщо було постановлено рішення про відмову в задоволенні його скарги, або на відділ державної виконавчої служби, якщо було постановлено ухвалу про задоволення скарги заявника.

На підставі вищезазначеного суд приходить до висновку, що скарга ПАТ СК «АЗІНКО» на протиправні дії та бездіяльність державного виконавця ВДВС Димитровського РУЮ у Донецькій області підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 5, 11,20,27, 31, 25, 47, 49, 52 Закону України «Про виконавче провадження» ст. ст. 10, 11, 209,210, 383-389 ЦПК України, «Інструкції з організації примусового виконання рішень», затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02 квітня 2012 року, Інструкцією про проведення виконавчих дій затвердженої наказом Міністерства юстиції України 15 грудня 1999 р. N 74/5,суд-

УХВАЛИВ:

Поновити Приватному акціонерному товаристві "Страхова компанія АЗІНКО" строк звернення до суду зі скаргою на дії державного виконавця.

Скаргу Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія АЗІНКО" на дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Димитровського міського управління юстиції, заінтересовані особи: ОСОБА_1, відділ державної виконавчої служби Олександрівського районного управління юстиції, відділ державної виконавчої служби Димитровського міського управління юстиції задовольнити частково.

Визнати дії державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Димитровського міського управління юстиції в Донецькій області ОСОБА_5 щодо закриття виконавчого провадження № 49755134 від 24 лютого 2016 року з приводу стягнення з ОСОБА_1 суми боргу на користь Акціонерного товариства закритого типу «Страхова компанія «Азов» - протиправними .

Зобов»язати державного виконавця відділу ДВС Димитровського міського управління юстиції в Донецькій області відкрити виконавче провадження та провести виконавчі дії для повного та своєчасного виконання рішення Олександрівського районного суду Донецької області від 31 травня 2010 року про стягнення з ОСОБА_1 суми боргу на користь Акціонерного товариства закритого типу «Страхова компанія «Азов» в порядку, встановленому ЗУ «Про виконавче провадження» та " Інструкцією з організації примусового виконання рішень».

Замінити у виконавчому листі № 2-423/10р., виданого 17.12.2015 року Олександрівським районним судом Донецької області, найменування стягувача на Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія "АЗІНКО» та вказати адресу: пров. Хорива, буд.4 оф.2, м. Київ, 04071, поточний рахунок: №2650588 в ПАТ ПУМБ, МФО 334851,ОКПО 24646706, одержувач ПрАТ «СК «АЗІНКО».

Відповідно до ст. 389 ЦПК України про виконання ухвали відповідний орган державної виконавчої служби повідомляє суд і заявника не пізніше ніж у місячний строк з дня одержання ухвали суду.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Донецької області через Олександрівський районний суд Донецької області протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя В.В. Куліков