АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа №642/4234/14-ц Головуючий суддя І інстанції Вікторов В. В.
Провадження № 22-ц/790/7096/16 Суддя доповідач Яцина В.Б.
Категорія: Істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2016 року м. Харків.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого судді: Яцини В.Б.,

Суддів: Бровченко І.О., Карімової Л.В.,

при секретарі: Баранкової В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу Ленінського районного суду м. Харкова від 10 жовтня 2016 року по справі за заявою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 09 вересня 2014 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_3, яка діє в інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_3 до ОСОБА_1, яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітньої ОСОБА_8, треті особи - Друга Харківська державна нотаріальна контора, Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, про визнання права власності в порядку спадкування за законом, визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом, визнання недійсним договору дарування,

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 09.09.2014 року, залишеного без змін ухвалою судової колегії судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області від 15.10.2014 року та ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.12.2014 року, позовні вимоги ОСОБА_3 були задоволені.

Визнано за неповнолітніми ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності в порядку спадкування за законом на 1/15 частину квартири АДРЕСА_1, житловою площею 28,00 кв.м, загальною площею 47,2 кв.м., після смерті ОСОБА_11, який помер ІНФОРМАЦІЯ_6, та ОСОБА_10, померлого ІНФОРМАЦІЯ_7.

Визнати за неповнолітньою ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності в порядку спадкування за законом на 1/15 частину квартири АДРЕСА_1, житловою площею 28,00 кв.м, загальною площею 47,2 кв.м., після смерті ОСОБА_11, який помер ІНФОРМАЦІЯ_6, та ОСОБА_10, померлого ІНФОРМАЦІЯ_7.

Визнано за неповнолітнім ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, право власності в порядку спадкування за законом на 1/15 частину квартири АДРЕСА_1, житловою площею 28,00 кв.м, загальною площею 47,2 кв.м., після смерті ОСОБА_11, який помер ІНФОРМАЦІЯ_6, та ОСОБА_10, померлого ІНФОРМАЦІЯ_7.

Визнано за неповнолітнім ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4, право власності в порядку спадкування за законом на 1/15 частину квартири АДРЕСА_1, житловою площею 28,00 кв.м, загальною площею 47,2 кв.м., після смерті ОСОБА_11, який помер ІНФОРМАЦІЯ_6, та ОСОБА_10, померлого ІНФОРМАЦІЯ_7.

Визнано за неповнолітньою ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, право власності в порядку спадкування за законом на 1/15 частину квартири АДРЕСА_1, житловою площею 28,00 кв.м, загальною площею 47,2 кв.м., після смерті ОСОБА_11, який помер ІНФОРМАЦІЯ_6, та ОСОБА_10, померлого ІНФОРМАЦІЯ_7.

Визнано недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом від 26.01.2011 року, видане Другою Харківською державною нотаріальною конторою, на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 на ім'я ОСОБА_1, реєстровий № 1-57.

Визнано недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом від 26.01.2011 року, видане Другою Харківською державною нотаріальною конторою, на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 на ім'я ОСОБА_8, реєстровий № 1-60.

Визнано недійсним договір дарування ? частини квартири АДРЕСА_1, житловою площею 28,00 кв.м, загальною площею 47,2 кв.м., укладений 27 травня 2011 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_8, посвідчений Другою Харківською державною нотаріальною конторою, реєстровий № 5-36.

Вирішено питання про відшкодування судових витрат.

19 липня 2016 року представник ОСОБА_12 через свого представника ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою, в якій просить вищевказане рішення суду переглянути у зв'язку з новиявленими обставинами та зазначає, що такими є істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі на час розгляду справи:

1. У рішенні Ленінського районного суду м. Харкова від 09 вересня 2014 року не враховано, що відповідно до чинного законодавства України право власності набувача виникає з моменту державної реєстрації.

Суд не врахував, що право власності ОСОБА_8 було зареєстровано відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Внаслідок цього у рішенні районного суду від 09 вересня 2014 року був визнаний недійсним правовстановлюючий документ, тобто нотаріально посвідчений договір дарування ? частки квартири АДРЕСА_1, укладений 27 травня 2011 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_8, а право власності ОСОБА_8 на вказану квартиру в цілому не скасовано, тому зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень відповідно до прийнятого судом рішення не можуть бути внесені.

2. У рішенні не зазначено, що Реєстраційна служба Харківського міського управління юстиції ГУЮ у Харківській області зобов'язана зареєструвати за кожним з неповнолітніх дітей позивачки, а саме за ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_7, ОСОБА_3 право власності на 1/15 частку вказаної квартири за кожним, тому правомірність видачі ОСОБА_3 та отримання нею відповідних витягів з Державного реєстру прав власності на нерухоме майно та їх обтяжень викликає сумніви.

3. Вказані недоліки судового рішення призвели до того, що:

- за ОСОБА_8, як і раніше, зареєстровано право власності на квартиру АДРЕСА_1 у цілому;

- за ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_7, ОСОБА_3 зареєстровано право спільної часткової власності на цю ж квартиру по 1/15 частці за кожним;

- дана квартира відповідно до записів у Реєстрі становить не одиницю, як вимагає чинне законодавство, а 1,3.

4. У рішенні Ленінського районного суду м. Харкова від 09 вересня 2014 року не враховано, що спадкоємцем померлого ОСОБА_11 був також його батько ОСОБА_10, який помер, не встигнувши прийняти спадщину, внаслідок чого має місце спадкова трансмісія.

Відповідно до цієї обставини право власності в порядку спадкування на 1/3 частку спадкової квартири АДРЕСА_1 мають не п'ять, а вісім спадкоємців, а саме: дружина ОСОБА_10, його п'ятеро неповнолітніх дітей, син - ОСОБА_13, онука ОСОБА_8 На кожного з них припадає по 1/24 спадкової квартири. Таким чином, частки спадкоємців квартири АДРЕСА_1 визначені невірно. Невірно визначене також коло спадкоємців даної квартири по закону.

Про вищевказані обставини, які заявник вважає істотними, заявник дізналася із постанови від 12 липня 2016 року державного нотаріуса Другої Харківської державної нотаріальної контори Пилипенко О.В., в якій саме з цих підстав було відмовлено ОСОБА_1 і ОСОБА_8 у вчиненні нотаріальної дії.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 10 жовтня 2016 року заяву про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 09 вересня 2014 року було залишено без задоволення.

Не погодившись з такою ухвалою представник відповідачів ОСОБА_2 в апеляційній скарзі просить її скасувати та постановити нову, якою задовольнити заяву про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, посилаючись на те, що суд не взяв до уваги, що нововиявленими обставинами є обсяг спадкової маси, що залишилася після ОСОБА_3 та коло його спадкоємців, а також розмір часток у спадщині за законом кожного з спадкоємців.

Судова колегія відповідно до ст. 303 ЦПК України перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що вона підлягає відхиленню з наступних підстав

Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 361 ЦПК України підставами для перегляду рішення, ухвали суду чи судового наказу у зв'язку з нововиявленими обставинами є: істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Відповідно до роз'яснень, викладених в пунктах 3, 6 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року №4 «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами», нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин (п.п. 2-4 частини другої статті 361 ЦПК). Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктами 1, 2 частини другої статті 361 ЦПК України, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов'язки осіб, які беруть участь у справі. Суд має право скасувати судове рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

При вирішенні питання про перегляд судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами суд має виходити з визначених частиною другою статті 361 ЦПК України підстав, перелік яких є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає, та дотримання заявником умов, що містяться в статтях 362, 364 ЦПК України. Судове рішення не може переглядатись у зв'язку з нововиявленими обставинами у разі якщо обставини, передбачені частиною другою статті 361 ЦПК України, відсутні, а є підстави для перегляду судового рішення в апеляційному чи касаційному порядку або Верховним Судом України, а також якщо обставини, визначені частиною другою статті 361 ЦПК України, були або могли бути відомі заявникові на час розгляду справи.

В п. 4 постанови вказаної постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ також зазначено, що нововиявленими обставинами є обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, які існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими особам, які беруть участь у справі, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення. Вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, судам слід розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини.

Відмовляючи у задоволенні заяви районний суд виходив з того, що вказані у заяві обставини не можуть бути визнані нововиявленими, оскільки вони не є обставинами (юридичними фактами) у розумінні норм статей 361, 362 ЦПК України, бо мова йде про відмову у вчиненні нотаріальних дій після ухвалення судового рішення та наявність або відсутність права на частину спадкового майна. Зокрема при відмові у вчинені нотаріальних дій вказується на проблеми з реєстрацією права ОСОБА_8 на частину квартири в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, з чого вбачаються саме відносини з приводу реєстрації права, а не стосовно визнання права власності.

Колегія суддів погоджується з такими висновками районного суду, оскільки за своїм змістом вказані у заяві обставини стосовно наявності ще одного спадкоємця є новими обставинами, які виходять поза межі вже розглянутого позову, свої права стосовно перерозподілу часток у спадщині він не позбавлений можливості захищати як у позасудовому так і у судовому порядку шляхом подання нового позову. Інші обставини, на які послалася заявник в якості нововиявленими вказують на незаконність та необґрунтованість рішення суду і за своїм змістом є доводами апеляційною чи касаційної скарги, або - на певні утруднення, пов'язані з виконанням рішення районного суду в частині необхідності зміни даних про державну реєстрацію права власності на спадщину.

Відповідно до п.п.1,3,5 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ №4 від 30.03.2012 року «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами» задоволення судом заяви про перегляд судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами всупереч вимогам ЦПК порушує принцип правової визначеності та право заявника на доступ до правосуддя, яке гарантується пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Таким чином, оскільки судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону, а доводи скарги цього висновку не спростовують, то з передбачених п. 1 ч. 1 ст. 312 ЦПК України підстав судова колегія відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п. 1 ч. 2 ст. 307, ст.ст. 315, 319-325, 327 ЦПК України, судова колегія

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Харкова від 10 жовтня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення , однак при цьому протягом двадцяти днів після набрання законної сили може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий суддя

Судді колегії