Справа № 645/2497/16-ц
Провадження № 6/645/110/16
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 травня 2016 року Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Шевченко Г.С.,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові подання державного виконавця Фрунзенського відділу державної виконавчої служби м. Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_2 про тимчасове обмеження громадянина України ОСОБА_3 у праві виїзду за межі України,

в с т а н о в и в :

23 травня 2016 року державний виконавець Фрунзенського ВДВС м. Харкова ГТУЮ у Харківській області ОСОБА_2 звернулася до суду із поданням про тимчасове обмеження громадянина України ОСОБА_3 у праві виїзду за межі України без вилучення паспорта до закінчення виконавчого провадження.

У судовому засіданні державний виконавець Фрунзенського ВДВС м. Харкова ГТУЮ у Харківській області ОСОБА_2 подання підтримала та просила його задовольнити.

Заслухавши пояснення державного виконавця, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що подання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника-фізичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішення інших органів вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно положень п. 2 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну» від 21 січня 1994 року (зі змінами) громадянин України може бути обмежений управі виїзду за кордон, якщо відносно нього діють неврегульовані аліменти, договірні чи інші невиконані зобов'язання до виконання зобов'язань або розв'язання спору у передбачених законом випадках.

Питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України вирішується при виконанні судових рішень, ухвалених у порядку, передбаченому ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» та ст. 377-1 ЦПК України, зокрема у разі доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язання.

З матеріалів справи вбачається, що на примусовому виконанні у Фрунзенському ВДВС м. Харкова ГТУЮ у Харківській області знаходиться виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису від 10.03.2015 року, що був вчинений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_4, про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором № HAEERX550018 від 30.05.2006 року в сумі 46 439,68 грн. та витрати, повязані із вчиненням виконавчого напису 1700,00 грн.

Постановою державного виконавця ВДВС м. Харкова ГТУЮ у Харківській області ОСОБА_2 від 20.05.2015 року відкрито виконавче провадження з виконання зазначеного вище виконавчого документу.

Ухилення боржника від виконання своїх зобов'язань є оціночним поняттям.

На час звернення до суду з поданням, факт ухилення боржника від виконання зобов'язань покладених на нього рішенням повинен відбутися, бути об'єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження.

Про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов'язків у виконавчому провадженні, може свідчити невиконання ним своїх обов'язків, передбачених ч. 6 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», зокрема: утримуватися від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; надавати у строк, установлений державним виконавцем, достовірні відомості про свої доходи та майно, у тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах; своєчасно з'являтися за викликом державного виконавця; письмово повідомляти державному виконавцю про майно, що перебуває в заставі або в інших осіб, а також про кошти та майно, належні боржникові від інших осіб.

Під поняттям ухилення від виконання зобов'язань, покладених на боржника рішенням, розуміються будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов'язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов'язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об'єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

Державним виконавцем ВДВС м. Харкова ГТУЮ у Харківській області ОСОБА_2 не доведено ухилення ОСОБА_3 від сплати боргу.

В матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_3 вчиняв дії, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення суду.

З огляду на викладене, суд вважає, що подання державного виконавця є необґрунтованим і задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 209, 210, 292-294, 377-1 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Відмовити у задоволенні подання державного виконавця Фрунзенського відділу державної виконавчої служби м. Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_2 про тимчасове обмеження громадянина України ОСОБА_3 у праві виїзду за межі України.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Харківської області через Фрунзенський районний суд м. Харкова протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, ухвала, якщо вона не скасована, набирає законної сили, після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Г. С. Шевченко