справа № 278/918/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 травня 2016 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області в складі головуючого судді Грубіяна Є.О., секретаря Максименко М.С., розглянув цивільну справу за заявою ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Оліївської сільської ради Житомирського району Житомирської області про визнання права власності,

В С Т А Н О В И В :

Позивачі звернулись до суду із зазначеною заявою, якою просили визнати за ними право власності на 1/2 частину житлового будинку № 4, що розташований за адресою: с. Оліївка Житомирського району Житомирської області, вул. Молодіжна, за кожним, як за спадкоємцями за законом після смерті чоловіка і батька.

У судове засідання сторони не з'явились, проте як від позивачів так і представника відповідача надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності. Позивачі заяву підтримали та просили її задовольнити. Представник відповідача позов визнав.

Дослідив матеріали справи, судом були встановлені наступні факти і відповідно ним правовідносини.

24 січня 2014 року помер чоловік позивача ОСОБА_1 та батько позивача ОСОБА_2 ОСОБА_3 (а.с.4, 19, 22). Після смерті останнього відкрилась спадщина, яка, зокрема, складається із житлового будинку № 4, що розташований за адресою: с. Оліївка Житомирського району Житомирської області, вул. Молодіжна, який рахувався за спадкодавцем згідно запису у погосподарській книзі (а.с.16). На день смерті ОСОБА_3 та упродовж шести місяців після його смерті разом з ним за вищевказаною адресою були зареєстровані позивачі (а.с.18). Останні є єдиними спадкоємцями до майна померлого ОСОБА_3 (а.с.25). Постановою нотаріуса від 14 березня 2016 року заявникам відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на вищевказане і спірне у даній справі нерухоме майно, у звязку з відсутністю правовстановлюючого документа на нього (а.с.26).

За таких обставин позивачі вказують, що вимушені звернутись до суду за захистом своїх прав, оскільки визнати право власності на належне їм спадкове майно у інший, аніж судовий спосіб, не мають змоги.

Зазначені правовідносини врегульовані та відповідають наступними нормам матеріального закону. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України). Спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (ст. 1216 ЦК України). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч. 1, ч. 2 ст. 1220 ЦК України). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. (ч. 1, ч. 5 ст. 1268 ЦК України). Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ч. 1 ст. 321 ЦК України).

Аналіз встановлених судом обставин справи та норм Закону, що їх регулюють, у своїй сукупності, дає підстави суду для задоволення позову, адже як встановлено, спадкодавець за життя був фактичним власником спірного у даній справі житлового будинку, однак належним чином оформити своє право власності на нього не встиг, у звязку з чим позивачі, в даний час, унеможливлені у прийнятті спадщини. Також, судом встановлено, що заявники мають законне право на отримання у власність вищевказаного нерухомого майна, і не можуть бути позбавлені цього права, оскільки набуття права власності позивачами, як спадкоємцями за законом після смерті батька і чоловіка, чітко передбачено нормами ЦК України.

Отже, враховуючи вищенаведене та правову позицію апеляційного суду Житомирської області з наведених правовідносин, позовна заява підлягає до задоволення, як така, що доведена заявниками.

Водночас, розглядаючи питання щодо розподілу судових витрат у справі, суд, відповідно до положень ч. 1 ст. 88 ЦПК України, вирішує його шляхом стягнення таких витрат, що складаються із судового збору розміром 2 093,57 гривні з відповідача на користь позивача ОСОБА_1, адже саме останньою були понесені зазначені витрати. Окремо суд звертає увагу сторін на тому, що дана норма процесуального Закону є імперативною, що вимагає від суду безальтернативне її застосування.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 60, ч. 1 ст. 88, ч. 4 ст. 174, 209 ЦПК України, ч. 1 ст. 16, ч. 1 ст. 321, ст. 1216, ст. 1217, ч. 2 ст. 1220, ч. 1, ч. 5 ст. 1268 ЦК України, ст. ст. 212 - 215 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності по 1/2 частині за кожним на житловий будинок № 4, що розташований за адресою: с. Оліївка Житомирського району Житомирської області, вул. Молодіжна, за кожним, як за спадкоємцями за законом після смерті ОСОБА_3, який помер 24 січня 2014 року.

Стягнути з відповідача на користь позивача ОСОБА_1 судові витрати за розгляд даної справи у розмірі 2 093,57 гривні.

Рішення суду вступає в законну силу після закінчення строку на апеляційне оскарження. Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Житомирської області через Житомирський районний суд Житомирської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Є.О. Грубіян