АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/831/16 Справа № 200/7621/14-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Пономарь З.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2016 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді Пономарь З.М., суддів Осіяна О.М., Черненкової Л.А., при секретареві Хлус Ю.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Дніпропетровськ цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровськ від 16 квітня 2015 року за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» про визнання недійсним кредитного договору,-

в с т а н о в и л а :

Рішенням Бабушкінського райсуду м. Дніпропетровськ від 16.04.2015р. відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ПАТ «Комерційний банк «Надра» про визнання недійсним кредитного договору. В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просила скасувати вказане судове рішення, посилаючись на його невідповідність вимогам закону.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів не вбачає підстав для його скасування.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи наступне.

04.07.2008 р. між ВАТ КБ «Надра» (правонаступник: ПАТ «КБ «Надра») та ОСОБА_2 укладено кредитний договір №841965/ФЛ. Цільове використання кредиту - проведення розрахунків за договором купівлі-продажу від 25.04.2005р., за яким ОСОБА_2 придбає у власність у інших фізичних осіб квартиру АДРЕСА_1. Згідно з умовами договору банк зобовязувався надати їй кредит у сумі 191 700 доларів США строком до 03.07.2026р. зі сплатою 14,49% місячних та комісією у розмірі 3,4% від суми наданих коштів (а.с. 6-8).

20.05.2014р. ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом про визнання вказаного договору недійсним з посиланням на те, що п.4.3.8. кредитного договору про зобовязання позичальника повідомляти банк про зміну адреси, місця роботи, номерів телефонів, прізвища та імені, про факти розлучення, одруження, народження дітей є неконституційним, замовчування банком факту покладення усіх валютних ризиків на позичальника, необхідності індивідуальної ліцензії НБУ на використання іноземної валюти, встановлення у договорі несприятливих наслідків у вигляді збільшення процентної ставки при зміні курсу валюти, не повідомлення про орієнтовну сукупну вартість кредиту та вартість послуги з оформлення договору є нечесною підприємницькою діяльністю банку, не встановлення строку кредитного договору.

Враховуючи встановлені обставини про відсутність підстав для визнання недійсним кредитного договору, суд першої інстанції відповідно до вимог ст.ст.203,215,1054 ЦК України ухвалив рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2

Твердження ОСОБА_2 про неправильність судового рішення не можуть бути прийняті до уваги. Відповідно до ст. 192 ЦК України іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Так, 25.08.2002р. ВАТ КБ «Надра» видано банківську ліцензію на право здійснення банківських операцій, визначених ч.1, п.5-11 ч.2 ст.47 Закону України «Про банки і банківську діяльність», а 23.08.2002р. ним отримано і відповідний дозвіл на право здійснення банківських операцій, визначених п.1-4 ч.2, ч.4 ст.47 Закону України «Про банки і банківську діяльність» (а.с.42-48). Згідно зі ст. 2 Закону України "Про банки і банківську діяльність" кошти - це гроші у національній або іноземній валюті чи їх еквівалент. Статті 47 та 49 цього Закону визначають операції банків із розміщення залучених коштів від свого імені, на власних умовах та на власний ризик як кредитні операції, незалежно від виду валюти, яка використовується. Вказані операції здійснюються на підставі банківської ліцензії та письмового дозволу. Відповідно до ст. 192 ЦК України іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ст.5 Декрет Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» операції з валютними цінностями здійснюються на підставі генеральних та індивідуальних ліцензій Національного банку України відповідно до п. 2 ст. 5 цього ж Декрету. Щодо вимог підпункту "в" п. 4 ст. 5 Декрету КМУ, який передбачає наявність індивідуальної ліцензії на надання і одержання резидентами кредитів в іноземній валюті, якщо терміни і суми таких кредитів перевищують встановлені законодавством межі, то на сьогодні законодавець не визначив межі термінів і сум надання або одержання кредитів в іноземній валюті. За відсутності нормативних умов для застосування індивідуального ліцензування щодо вказаних операцій, єдиною правовою підставою для здійснення банками кредитування в іноземній валюті згідно з вимогами статті 5 Декрету КМУ є наявність у банку генеральної ліцензії на здійснення валютних операцій, отриманої у встановленому порядку. Посилання ОСОБА_2 на встановлення у договорі несприятливих наслідків у вигляді збільшення процентної ставки при зміні курсу валюти суперечать дійсним умовам договору, які такої умови фактично не містять. Навпаки, у п.8.1. кредитного договору міститься загальна умова про те, що розмір відсоткової ставки може переглядатись сторонами, що оформлюється відповідною додатковою угодою. Доводи ОСОБА_2 про неконституційність положень договору також безпідставна. Дійсно, п.4.3.8 кредитного договору передбачено, що ОСОБА_2 як позичальник зобовязана повідомляти банк протягом двох робочих днів про зміну адреси мешкання, роботи, сімейного стану, номерів телефонів, прізвища та імені, а також про факти розлучення, одруження, народження дітей. Згідно ч.2 с.32 Конституції України не допускається збирання, використовування та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди. Між тим, ОСОБА_2 погодилась з вказаною умовою договору і будь-яких доказів про наявність у неї незгоди чи заперечень проти вказаної умови в момент укладення договору не надано. Посилання ОСОБА_2 на не встановлення у кредитному договорі його строку також суперечить дійсним умовам останнього з цього приводу. Відповідно до п. 8.4 договір набирає чинності з дня його укладання і діє до остаточного виконання позичальником узятих на себе зобовязань. При цьому у п.1.4. та п.3.3.4. кредит надається строком до дати 03.07.2026р., яка є кінцевим терміном повернення кредиту. Згідно з п.3.3.1. повернення суми кредиту здійснюється рівними платежами щомісячно у сумі 3047,96 доларів США 96 центів, починаючи з серпня місяця 2008 року. За положеннями п.п.3..3.1. - 3.3.3. кредитного договору повернення кредиту має здійснюватись щомісячно платежами по 3047,96 доларів США, починаючи з серпня 2008 року, згідно з графіком погашення, наданому у додатку №1 до цього договору. Графік погашення містив конкретні розміри сум, які підлягали щомісячному погашенню та які складались з конкретних сум тіла кредиту та відсотків. Тобто, при укладенні договору ОСОБА_2 фактично знала про істотні умови отримання та повернення кредитних сум та погодилась з ними. Укладення договору відбулось за її вільного та свідомого волевиявлення. Фактично отримавши кредит у 2008 році ОСОБА_2, майже 6 років про порушення своїх прав та інтересів не заявляла, а заявивши позов, навела лише загальні посилання на існування порушень. Крім того, в апеляційній скарзі ОСОБА_2 посилається на нові підстави недійсності кредитного договору, які не були зазначені нею у позовній заяві та які не були предметом розгляду у суді першої інстанції. Зазначені посилання не можуть досліджуватись апеляційним судом, оскільки відповідно до положень ч.1 ст.303 ЦПК України апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції лише в межах вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Керуючись ст.ст.303,307,308,315 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровськ від 16 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і протягом двадцяти днів може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Судді : Пономарь З.М.

ОСОБА_3

ОСОБА_4