У х в а л а

20 жовтня 2016 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Охрімчук Л.І.,

Гуменюка В.І.,

Романюка Я.М.,

розглянувши заяву ОСОБА_4 про перегляд Верховним Судом України ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19 травня 2016 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Закарпаттяобленерго» в особі Тячівського району електричних мереж до ОСОБА_4 про відшкодування шкоди,

в с т а н о в и л а :

Тячівський районний суд Закарпатської області рішенням від 11 листопада 2015 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Закарпатської області від 5 квітня 2016 року, позовні вимоги публічного акціонерного товариства «Закарпаттяобленерго» в особі Тячівського району електричних мереж (далі - ПАТ «Закарпаттяобленерго» в особі Тячівського РЕМ) задовольнив, ухвалив: стягнути з ОСОБА_4 на користь ПАТ «Закарпаттяобленерго» в особі Тячівського РЕМ 12 тис. 917 грн 97 коп. завданих збитків та 243 грн 60 коп. судових витрат.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ ухвалою від 19 травня 2016 року у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 у вказаній справі відмовив на підставі пункту 5 частини четвертої статті 328 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).

23 червня 2016 року ОСОБА_4 звернувся до Верховного Суду України із заявою про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19 травня 2016 року з передбаченої пунктом 1 частини першої статті 355 ЦПК України підстави неоднакового застосування судом касаційної інстанції норм матеріального права, а саме статті 626, частини третьої статті 627 Цивільного кодексу України.

На обґрунтування підстави перегляду зазначеного судового рішення, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 355 ЦПК України, заявник посилається на постанову Верховного Суду України від 6 червня 2011 року, в якій, на його думку, по-іншому, ніж в оскаржуваному судовому рішенні, застосовано вказані норми матеріального права.

Перевіривши наведені в заяві доводи, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України дійшла висновку про те, що в допуску справи до провадження необхідно відмовити з огляду на таке.

За положеннями пункту 1 частини першої статті 355 ЦПК України підставою для подання заяви про перегляд судових рішень у цивільних справах є неоднакове застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

При цьому під судовими рішеннями у подібних правовідносинах слід розуміти такі рішення, де тотожними є предмети спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини справи, а також наявне однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин.

Постановляючи ухвалу від 19 травня 2016 року, про перегляд якої порушує питання заявник, касаційний суд, відмовивши у відкритті касаційного провадження, погодився з висновками судів про наявність правових підстав для задоволення заявлених вимог з огляду на те, що за результатами проведеної перевірки встановлено факт втручання в роботу лічильника і наявність порушень з боку відповідача, внаслідок чого позивачу заподіяно збитки, які підлягають стягненню з відповідача.

Разом з тим постанова Верховного Суду України від 6 червня 2011 року, на яку заявник посилається як на приклад неоднакового застосування судом касаційної інстанції норм матеріального права, не є судовим рішенням суду касаційної інстанції, оскільки ця постанова прийнята за результатами перегляду судових рішень з підстав, передбачених частиною першою статті 355 ЦПК України.

Постанова Верховного Суду України від 12 вересня 2011 року, додана заявником до заяви, не може слугувати прикладом неоднакового застосування судом касаційної інстанції норм матеріального права, оскільки у поданій заяві відсутнє посилання на неї; крім того, ця постанова також прийнята за результатами перегляду судових рішень з підстав, передбачених статтею 355 ЦПК України, і не є судовим рішенням суду касаційної інстанції.

Таким чином, вважати подану ОСОБА_4 заяву обґрунтованою немає підстав.

Ураховуючи наведене, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України дійшла висновку про те, що в допуску справи до провадження Верховного Суду України необхідно відмовити.

Керуючись частиною другою статті 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

У допуску до провадження Верховного Суду України справи за позовом публічного акціонерного товариства «Закарпаттяобленерго» в особі Тячівського району електричних мереж до ОСОБА_4 про відшкодування шкоди за заявою ОСОБА_4 про перегляд Верховним Судом України ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19 травня 2016 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Л.І. Охрімчук
В.І. Гуменюк
Я.М. Романюк