Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2016 року м. Волноваха

Волноваський районний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Ковей Л.В.

при секретарі судового засідання Метьолкіной Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Волноваського районного суду Донецької області цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа відділ реєстрації актів цивільного стану Волноваського районного управління юстиції про встановлення факту смерті, -

В С Т А Н О В И В :

19.05.2016 заявник звернулася до суду з заявою про встановлення факту смерті особи. В заяві заявниця вказує, що 28 березня 2016 року померла її мати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Донецьк і похована на цвинтарі м. Донецька. Згідно лікарського свідоцтва про смерть № 87 від 29.03.2016 року виданого Центром первинної медико-санітарної допомоги № 6 м. Донецька, причиною смерті стало хронічна серцево-судинна недостатність 3 ступеня та атеросклеротична хвороба серця.

Заявниця звернулася до відділу ДРА цивільного стану Волноваського РУЮ для проведення державної реєстрації факту смерті, однак їй було відмовлено у звязку з тим, що медичне свідоцтво про смерть не відповідає вимогам діючого законодавства. Встановлення факту смерті є необхідним для оформлення спадщини.

Заявниця в судове засідання не зявилася в заяві зазначила розгляд справи у її відсутність.

Представник заінтересованої особи відділу реєстрації актів цивільного стану Волноваського районного управління юстиції в судове засідання не зявився, а надав заяву про розгляд справи за відсутності представника.

Суд дослідивши матеріали, вважає можливим розгляд справи у відсутність заявника ОСОБА_3 та представника зацікавленої особи - відділу реєстрації актів цивільного стану Волноваського районного управління юстиції у Донецькій області.

Заслухавши свідчення свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до вимог ст. ст. 10, 11 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно п.8 ч.1 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

З роз'яснення Пленуму Верховного Суду України у постанові № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_4 суду свідчила, що заявницю знає з 2011 року, оскільки вона приїздила в гості до її сусідів з матірю ОСОБА_2 28.03.2016 року ОСОБА_2 померла в м. Донецьк і її поховали на цвинтарі м. Донецьк.

Свідок ОСОБА_5 дав аналогічні свідчення і не довіряти свідченням свідків у суду підстав не має.

Судом встановлено, що заявниця і ОСОБА_2 є рідні донька і матір. Родинні відносини підтверджуються копією свідоцтва про народження заявниці, де її дівоче прізвище ОСОБА_6, а в графі мати зазначено ОСОБА_7, з копії свідоцтва про шлюб вбачається, що ОСОБА_6 уклала шлюб з ОСОБА_8 і після реєстрації шлюбу присвоєні прізвища чоловікові ОСОБА_8, дружині ОСОБА_8, а з витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян вбачається, що до шлюбу прізвище ОСОБА_7 було ОСОБА_2, окрім того в судовому засіданні свідки також пояснили, що заявниця ОСОБА_1 і ОСОБА_2 є рідними донька і мати, вищезазначені копії документів є наявними у справі.

З лікарського свідоцтва про смерть № 87 від 29.03.2016 року виданого Центром первинної медико-санітарної допомоги № 6 м. Донецька, що є наявним у справі. 28.03.2016 року померла ОСОБА_2, причиною смерті стало хронічна серцевосудинна недостатність 3 ступеня та атеросклеротична хвороба серця.

Про те, що заявниця зверталася до ВДРА цивільного стану Волноваського РУЮ в Донецькій області, вбачається з відповіді № 03.2-25/1603 від 23.04.2016 року, що є наявним у справі і заявниці запропоновано звернутися до суду.

Відповідно до ч.ч.2,3 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України № 1085 від 07.11.2014 року затверджено Перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. До таких населених пунктів входить м. Донецьк, на території якого померла ОСОБА_2. Відповідно, документи про смерть видані на тимчасово окупованій території, до складу яких входить медичне свідоцтво про смерть, довідка про причину смерті є недійсними і не створює правових наслідків.

Одночасно, статтею 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» передбачено, що внутрішньо переміщена особа має права, визначені Конституцією та законами України.

Реалізувати своє право на отримання спадщини на території України заявниця не має можливості, оскільки не може зареєструвати смерть матері в органах державної реєстрації, а документи, які підтверджують факт її смерті є недійсними через те, що видані незаконними органами.

Відповідно до ч.4 ст. 257-1 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній ВРУ, підлягає негайному виконанню.

Згідно з ч.2 ст.259 ЦПК України рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів.

На підставі ст. 14 ЦПК України рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для органів, які реєструють такі факти або оформляють права, що виникають у зв'язку із встановленим судом фактом. В разі встановлення у судовому порядку факту реєстрації акту громадянського стану орган реєстрації актів громадянського стану провадить відповідний запис на підставі рішення суду.

У пункті 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів» зазначено, що суди можуть встановлювати факти реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, народження і смерті, якщо в органах реєстрації актів громадянського стану не зберігся відповідний запис чи відмовлено у його відновленні або ж він може бути відновлений лише на підставі рішення суду про встановлення факту реєстрації акту громадянського стану.

Згідно зі ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання.

За таких обставин, оскільки заявник фактично просить встановити факт смерті особи у певний час та в певному місці, що тягне за собою можливі юридичні наслідки, і такий факт підтверджений належними та допустимими доказами, суд приходить до висновку, що заява обґрунтована та підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 8, 60, 62, 256 - 259 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа відділ реєстрації актів цивільного стану Волноваського районного управління юстиції про встановлення факту смерті - задовольнити.

Встановити факт смерті громадянина України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, місце народження с. Черкащини, Комишнянського району, Полтавської області, що настала 28 березня 2016 року в м. Донецьк, причина смерті хронічна серцево-судинна недостатність 3 ступеня та атеросклеротична хвороба серця.

Рішення про встановлення факту смерті підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Донецької області через суд першої інстанції - Волноваський районний суд Донецької області шляхом подання в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10-денного строку з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду відповідно до частини 1 статті 223 ЦПК України, набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Оригінал рішення зберігається в цивільній справі №2-о/221/424/2016, № 221/2550/16-ц в архіві Волноваського районного суду, Донецької області.

Суддя: Л.В. Ковей