Справа № 326/1514/16-ц р.
Провадження № 2/326/573/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2016 року Приморський районний суд Запорізької області в складі:

головуючої-судді ОСОБА_1

за участю секретаря Назарової А.Г.

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_5, про стягнення аліментів на час навчання, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання. Свої вимоги мотивує тим, що 26.08.1989 вона уклала шлюб з відповідачем. Шлюб розірваний 16.11.2007. Від шлюбу вони мають двох дітей: ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, батьком яких є відповідач. До досягнення повнолітня відповідач сплачував аліменти на утримання дітей. Крім того, що у відповідача вже є заборгованість з виплати аліментів, після досягнення повноліття молодшого сина ОСОБА_5, відповідач відмовився сплачувати аліменти.

ОСОБА_5 на даний час навчається на другому курсі Курського державного політехнічного коледжу. Зі своїх доходів вона не може повністю забезпечити повноцінне навчання та утримання дитини. Просить стягувати з відповідача на її користь на утримання повнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти в розмірі ? частини від усіх видів його заробітку до досягнення сином 23-х років за умови, що він буде продовжувати навчання; стягнути з відповідача суму аліментів у межах платежу за один місяць (а.с.1).

Представник позивача ОСОБА_2 в судовому засіданні дала пояснення, аналогічні викладеним у позові, додатково пояснила, що відповідач не сплачує аліменти на утримання сина ОСОБА_5 вже протягом трьох років. У теперішній час ОСОБА_5 є повнолітнім, живе з матірю (позивачкою), навчається на 2 курсі політехнічного коледжу на контрактній основі, потребує витрат на харчування, одяг, лікування, навчання, канцелярські товари, компютер, оплату проїзду. Він стипендію не отримує, навчається на денній формі навчання, тому не має можливості працювати і особистих доходів немає. Доходи позивачки не надають їй змоги в повній мірі утримувати сина. Позивачка та третя особа власного житла не мають, проживають в орендованій квартирі, здійснюють оплату за проживання в ній та за комунальні послуги. Позивачка звернулась до відповідача з проханням про надання матеріальної допомоги сину, однак він відмовляється їй у наданні допомоги на його утримання. Відповідач має можливість надавати допомогу сину, оскільки працює та має постійний дохід, користується квартирою, яка є спільною власністю його та позивачки, має автомобілі, у тому числі «Фольсваген», займається пасікою, інших утриманців немає. Спочатку просила стягувати з відповідача на користь позивачки на утримання повнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку до досягнення сином 23-х років за умови, що він буде продовжувати навчання; а потім просила стягнути аліменти в розмірі 1/5 частини від усіх видів його заробітку.

Відповідач ОСОБА_3 пояснив, що він не відмовляється надавати допомогу своєму молодшому сину ОСОБА_5, був за те, щоб він навчався, отримував спеціальність. Зараз син навчається у політехнічному коледжі на дизайнера, гарно малює. Позивачка не подавала виконавчий лист про стягнення аліментів на його утримання, а тепер його предявила, в результаті йому нарахували заборгованість у сумі приблизно 17 тис. грн. Працює він водієм швидкої допомоги, отримує заробітну плату на руки в сумі 2 200 грн., інших доходів не має, оплачує комунальні послуги, через реєстрацію позивачки та сина в квартирі він не може оформити субсидію. Інших утриманців він не має, на медичному обліку не перебуває; має батьків, яким допомагає, у тому числі управлятися з пасікою. Не заперечує проти сплати аліментів на утримання сина ОСОБА_5, але позивачка перешкоджає йому у спілкуванні з сином; просив врахувати наявність заборгованості по аліментах у великій сумі, необхідність оплати комунальних послуг, неможливість оформлення ним субсидії, позов визнає частково.

Третя особа ОСОБА_5, який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, надіслав суду телеграму, в якій вказав, що з позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 згоден, просить справу розглянути за його відсутності (а.с.19).

Вислухавши представника позивача, відповідача, свідка, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, судом фактично встановлено, що шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 розірвано 16 листопада 2007 року, що підтверджено свідоцтвом про розірвання шлюбу (а.с.3). У паспорті на імя ОСОБА_5 вказано, що він народився 14.11.1998 року в м.Приморську Запорізької області; він має свідоцтво №1047 про реєстрацію за місцем перебування в м.Курськ, Росія на строк з 22.11.2014 по 22.11.2017 (а.с.8).

Згідно з договором про надання платних освітніх послуг за програмою середньої професіональної освіти від 01.09.2015, між Обласною бюджетною професіональною освітньою установою «Курський державний політехнічний коледж» та ОСОБА_5 укладений договір про здійснення навчання за рахунок замовника, за спеціальністю «Дизайн», на денній формі навчання, строком на 3 роки 10 місяців (п.1.1,1.2): оплата за навчання поводиться згідно з кошторисом (п.6.1) (а.с.4). Згідно з додатковою угодою до вказаного договору сума договору складає 25 000 рублів за 2015-2016 учбовий рік (а.с.5).

Згідно з довідкою Обласної бюджетної професіональної освітньої установи «Курський державний політехнічний коледж» від 02.09.2016 ОСОБА_5 навчається на 2 курсі за спеціальністю «Дизайн», строк навчання з 01.09.2015 по 30.06.2019, форма навчання денна з повним відшкодуванням витрат за навчання (а.с.6).

Згідно з довідкою про доходи, наданою КУ «Мелітопольська станція Е (Ш) МД» ЗОР, ОСОБА_3 працює водієм автотранспортних засобів, за січень-листопад 2016 року за 11 місяців отримав доход в сумі 35 463,37 грн. (а.с.27,37), тобто в середньому за місяць складає 3 332,94 грн.

Згідно з довідкою Управління соціального захисту населення Приморської районної державної адміністрації Запорізької області № 7287 від 06.12.2016, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4 на обліку в Управлінні соціального захисту населення Приморської районної державної адміністрації не перебуває та за призначенням субсидії на придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива та оплату житлово-комунальних послуг не звертався (а.с.28).

Згідно з розрахунком заборгованості по сплаті аліментів, виданим 06.12.2016 державним виконавцем Приморського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального правління юстиції у Запорізькій області, при примусовому виконанні виконавчого листа № 2-270/2011 від 09.09.2016, виданого Приморським районним судом Запорізької області про стягнення з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/5 частини всіх видів заробітку щомісяця, починаючи з 10.05.2011 і до повноліття дитини, станом на 30.09.2016 сума боргу ОСОБА_3 становить 16 933 грн. 84 коп. (а.с.30-31).

Свідок ОСОБА_6 пояснив, що сторони є його батьками, а ОСОБА_5 є його рідним братом. Брат навчається в коледжі на платній основі, потребує допомоги, щоб оплачувати навчання, канцелярські предмети, книги, квартиру, одяг, харчування, проїзд. У матері не вистачає коштів для його утримання. В 2012 році мати з братом виїхали в Росію, через півроку він приїжджав, в рахунок аліментів відповідач надав йому 1000 грн., більше допомоги не надавав. Він з братом розмовляв, той говорив, що допомога йому від батька потрібна, тому позов підтримує.

Відповідно до ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Відповідно до ст.191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Відповідно до вимог ч.1 ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Згідно із ст.200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

Відповідно до ст.201 Сімейного кодексу України до відносин між батьками і дочкою, сином, щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187,189-192 і 194-197 цього Кодексу.

Пленум Верховного Суду України надав роз'яснення щодо підстав виникнення обов'язку батьків по утриманню своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання. Відповідно до п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання, потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

При визначенні розміру аліментів на повнолітніх дочку, сина суд враховує такі обставини: стан здоров'я та матеріальне становище повнолітніх дочки, сина; стан здоров'я й матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, інших дітей; можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дітьми; інші обставини, що мають істотне значення.

Матеріальне становище повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, визначається з врахуванням вартості навчання, навчального обладнання, навчальних матеріалів, проїзду, проживання за місцем розташування навчального закладу тощо.

Судом встановлено, що у теперішній час повнолітня дитина відповідача ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, навчається у навчальному закладі на денному відділенні, йому виповнилося 18 років, він не працює, потребує матеріальної допомоги. Повнолітній син проживає разом з матірю ОСОБА_4О, перебуває на її повному матеріальному забезпеченні, але даної допомоги не достатньо. Батько допомогу не надає, тому, що син досяг повноліття, хоча має можливість це робити, оскільки є фізично здоровим, працездатним за віком, інших утриманців немає, працює, має постійний дохід. Він добровільно матеріальну допомогу на утримання сина не надає, має заборгованість за раніше стягнуті аліменти на утримання сина в сумі 16 933 грн. 84 коп., субсидію на оплату комунальних послуг не отримує, позовні вимоги визнав частково.

При визначенні розміру аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, суд враховує її стан здоров'я, матеріальне становище, суму оплати за навчання, навчальних матеріалів, канцелярських товарів та підручників, проїзду, вартість харчування, одягу; враховує стан здоров'я й матеріальне становище платника аліментів; відсутність у платника аліментів дітей, інших утриманців. Як видно з доводів відповідача та наданих ним відповідних письмових доказів, він не відмовляється від підтримки сина.

Дослідивши докази, долучені до матеріалів справи, щодо їх належності і допустимості, оцінивши їх в сукупності, суд дійшов висновку про те, що позов обґрунтований та підлягає частковому задоволенню. Враховуючи матеріальне становище відповідача, суд вважає, що він спроможній сплачувати аліменти, проте у меншому розмірі ніж просить позивач - 1/6 частину від усіх видів доходів. Зазначений розмір аліментів не порушує законні права відповідача, в нього залишається достатньо коштів для забезпечення власних потреб, залишок коштів після відрахування аліментів перевищує мінімальний прожитковий мінімум працездатної особи.

Таким чином, вимоги позивача про стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, підлягають задоволенню частково, у розмірі 1/6 частини від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно.

Аліменти підлягають стягненню з дня предявлення позову до суду, починаючи з 14 листопада 2016 року і до закінчення ОСОБА_5 навчання, але не більш, ніж до досягнення ним 23 років..

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп.

Керуючись ст.ст.182, 191, 199-201 Сімейного кодексу України, ст.ст.3,10,11,15,60,79,88,197, 209,212,214,215,223,367 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_4 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, на користь ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6, аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_7, в розмірі 1/6 частини від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 14 листопада 2016 року

до закінчення ОСОБА_5 навчання, але не більш, ніж до досягнення ним 23 років.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, судовий збір на користь держави в розмірі 551 (пятсот пятдесят одна) грн. 20 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає обовязковому негайному виконанню.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його оголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: підпис ОСОБА_1

Копія вірна: суддя Т.В. Стріжакова

23.12.2016