Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 січня 2016 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Подрєзова Г. О. ,

при секретарі Александрова А. С.,

позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на частину спадкового майна;

В С Т А Н О В И В :

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно, у вигляді 1/ 6 частини житлового будинку по провулку Проточному, 10 в м. Білій Церкві, мотивуючи, що 01.02.1987 року померла її мати ОСОБА_4, яка проживала за вказаною адресою у житловому будинку, який зареєстрований на ім.»я її чоловіка ОСОБА_5, з яким вона перебувала в зареєстрованому шлюбі. Відповідачами є її батько ОСОБА_2 та рідний брат ОСОБА_3, які прийняли спадщину після смерті матері, оскільки проживали та були зареєстровані в житловому будинку по провулку Проточному,10 м. Біла Церква на час відкриття спадщини після смерті матері позивачки. Спадщину після смерті матері вона фактично прийняла, оскільки взяла речі матері, а саме золоту обручку матері, одяг та 1500крб. грошових заощаджень матері. Також, на час смерті спадкодавця вона користувалася присадибною ділянкою, гаражем, який збудований (але не узаконений) на цій ділянці, прибирала та доглядала за житловим будинком, обробляла городи. При зверненні до нотаріуса їй було роз»яснено, що спадкова справа після смерті ОСОБА_4 не відкривалася, а так як вона не була зареєстрована за місцем відкриття спадщини, а між нею та іншими спадкоємцями ОСОБА_4 виник спір щодо її права на спадкування, а тому вона вимушена звертатися до суду з цим позовом. Посилаючись на зазначені обставини, просила суд позов задовольнити встановити факт прийняття нею спадщини після смерті матері ОСОБА_4, померлої 01.02.1987року та визнати за нею право на 1/ 6 частину спадкового майна.

В судовому засіданні позивачка та її представник за довіреністю позовні вимоги підтримали в повному обсязі та пояснили, що спір між сторонами виник лише тоді, коли вона звернулася до відповідачів з проханням оформити спадщину, оскільки відповідачі розпочали приватизацію земельної ділянки без врахування її права на частину спадкового майна і лише з цього часу у неї виник спір щодо права на спадкове майно, а тому строк позовної давності нею не порушено.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов не визнав повністю, хоч пояснив, що дійсно після смерті його дружини ОСОБА_4, ним було передано дочці ОСОБА_5 ( до шлюбу ОСОБА_4 ) Г.В. два золотих кільця, які належали померлій дружині, а також грошові кошти 2000грн. Також не заперечував, що ОСОБА_1 користується гаражем, що знаходиться на земельній ділянці з часу його побудови і після смерті матері. В частині позовних вимог щодо користування позивачкою житловим будинком та городом, ОСОБА_2 заперечував, пояснив, що йому по господарству допомагав лише син ОСОБА_3 та його дружина.

Відповідач ОСОБА_3 також позовні вимоги не визнав повністю, пояснив, що на час смерті матері ОСОБА_4, померлої 01.02.1987р. він прийняв спадщину після смерті матері, оскільки проживав в житловому будинку своїх батьків по провулку Проточному,10 в м. Білій Церкві, а сестра ОСОБА_1 ( до реєстрації шлюбу ОСОБА_6В.) лише користувалася і по цей час користується гаражем, який був побудований на земельній ділянки, наданій під будинок та господарські споруди. Проти користування вказаним гаражем позивачкою він не заперечував і під час розгляду цієї справи в суді.

Представник відповідачів у письмових запереченнях проти позову послалася на ті обставини, що позивачкою не надано до суду відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії щодо видачі свідоцтва про право на спадщину, відсутні докази на підтвердження належності ОСОБА_2 та ОСОБА_4 житлового будинку по провулку Проточному,10 в м. Білій Церкві на праві спільної сумісної власності, як спільне майно подружжя. Також, позивачка пропустила строки позовної давності для звернення до суду з даним позовом і відсутні поважні причини для його поновлення.

Заслухавши пояснення позивачки ОСОБА_1 та її представника, відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3, покази свідків, розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають до задоволення виходячи з наступного.

Так, з матеріалів справи вбачається, що 01.02.1987року померла ОСОБА_4, яка була матір»ю позивачки ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, згідно копії свідоцтво про народження, виданого Білоцерківським відділом ЗАГС 08.12.1947р., копії свідоцтва про смерть від виданого Відділом РАЦС Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області 16.04.2008р.

Відповідно до копії свідоцтва про одруження виданого міським ЗАГС м. Біла Церква 04.10.1968р. ОСОБА_1 до шлюбу ОСОБА_6 зареєструвала шлюб з ОСОБА_7 та її прізвище змінилося на «Бачинська».

Сторони в судовому засіданні не заперечували тих обставин, що житловий будинок по провулку Проточному,10 в м. Білій Церкві належав на праві власності їх батькам, але був зареєстрований за одним з них ОСОБА_2, що повністю підтверджується повідомленням КП «Білоцерківське міжміське бюро технічної інвентаризації» від 17.04.2008р. № 09471 та від 03.09.2015р. №1470 згідно з якими житловий будинок №10 по провулку Проточному в м. Білій Церкві зареєстрований за ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності від 12.12.1967року, виданим Білоцерківським УЖКГ (реєстраційна книга №8 реєстраційний номер 765). А згідно технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок від 27.09.2000р. цей житловий будинок був побудований в 1967році.

Позивачка на підтвердження своїх позовних вимог послалася на те, що нею було прийнято спадщину після смерті матері ОСОБА_4 шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном. Так, вона узяла собі два золотих кільця, що належали матері, належне матері пальто з норкою, батько їй передав 1500грн., які залишилися після смерті матері, користувалася частиною земельної ділянки біля житлового будинку батьків по провулку Проточному,10 під гараж, який збудувала у 1977р. з дозволу батьків, яким і в цей час продовжує користуватися. Але, так як в останній час відповідач ОСОБА_2 розпочав приватизацію земельної ділянки та заперечував її право на спадщину після смерті матері, а тому у неї виникло право на захист своїх прав щодо частини спадкового майна належного матері.

Відповідно до діючого на час виникнення правовідносин законодавства, (а саме станом на час смерті ОСОБА_4 01.02.1987р.) способом прийняття спадщини , передбачений п.1 ч.1 ст. 549 ЦК УРСР визначався фактичний вступ в управління або володіння спадковим майном. Відповідно до ст.. 548 ЦК України, в редакції 1963р. для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

З пояснень позивачки та особисто відповідача її батька ОСОБА_2 в судовому засіданні 22.12.2015року (відповідно до звукозапису 14:29:33 початок -14:30:23 кінець) на запит його представника « чи відповідає дійсності те, що ОСОБА_1 отримала золоте кільце матері? » була надана відповідь

« так, отримала два золотих кільця».

Дані обставини повністю підтверджені свідками ОСОБА_8 та ОСОБА_9

Так, свідок ОСОБА_8 рідний брат померлої ОСОБА_4 показав, що він є дядькою позивачки та відповідача ОСОБА_3, знає що після смерті його сестри ОСОБА_4, померлої в 1987році, яка була дружиною ОСОБА_2, старша дочка ОСОБА_6 (після шлюбу ОСОБА_1В.) допомагала батькові по догляду за житловим будинком, городом, прала речі батька, різала дрова, користувалася гаражем, який знаходився на подвір»ї батьків, особисто отримала материні цінності золоті кільця та гроші, пальто з норковим воротом, які передані їй батьком і про це йому говорив особисто ОСОБА_2

Свідок ОСОБА_8 , (яка також зазначена відповідачами в заяві про допит свідків) також підтвердила ті обставини, що позивачка є її двоюрідною сестрою, їй було відомо, що батько позивачки зняв гроші, які мати зберігала на книжці і передав їх ОСОБА_1, позивачка отримала кільця своєї матері і про ці обставини їй відомо від батька позивачки. Так як, ОСОБА_1 була старшою дочкою, вона стала доглядати за батьком після смерті матері, на подвір»ї була домашня худоба (свині, коні), утримувати яких допомагала позивачка та її чоловік, вона особисто допомагала в садку-збирала фрукти.

Судом також враховано і те, що на підтвердження тих обставин що позивачка побудувала з дозволу батька ОСОБА_2 та користувалася гаражем під літ.»Д», який на цей час не узаконений, свідчить постанова про відмову в порушенні кримінальної справи від 2.04.2008р., згідно з якою до чергової частини Білоцерківського МВ ГУ МВС України в Київській області з письмовою заявою звернувся ОСОБА_2 проживаючий ІНФОРМАЦІЯ_2 і просив допомогти у звільненні його земельної ділянки від гаража, який збудувала його дочка ОСОБА_1, яка використовує цей гараж для свого автомобіля.

Як пояснили сторони в судовому засіданні гаражем позивачка продовжує користуватися до цього часу.

Також, згідно з витягом із спадкового реєстру № 41209058 від 13.08.2015р., сформованим приватним нотаріусом ОСОБА_10 Білоцерківського міського нотаріального округу на звернення громадянина, інформація про відкриття спадкової справи до майна померлої 01.02.1987р. ОСОБА_4 відсутня.

А відповідно до листа приватного нотаріуса ОСОБА_11 Білоцерківського міського нотаріального округу від 02.10.2015р. позивачці були надані роз»яснення щодо пропуску заявником строку подачі заяви про прийняття спадщини та за відсутності документів на підтвердження прийняття спадщини відповідно до ст.. 549 ЦК УРСР (1963р.) позивачці було рекомендовано звернутися до суду за захистом порушених, невизнаних або оспорюваних прав.

Судом враховані роз»яснення надані Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальної справ від 16.05.2013р. № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду справ про спадкування» яким роз»яснено, що судам необхідно звертати увагу на час відкриття спадщини в період чинності ЦК УРСР, нормами якого було передбачено певні дії, які свідчили про прийняття спадщини, у тому числі прийняття спадщини шляхом вступу у володіння та управління спадковим майном. ЦК УРСР не обмежував строк для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом або заповітом. У разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємці спільної сумісної власності мають право звернутись з позовом до суду про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності. Після встановлення судом, що спірне майно дійсно перебувало у спільній сумісній власності померлого та відповідача ( іншого з подружжя) суд вправі визначити частку у такому майні та відповідно визнати за спадкоємцем його право на цю частку. Також слід зазначити, що норми цивільного законодавства чітко передбачають право спадкоємців здійснювати поділ спадкового майна за домовленістю та змінювати за домовленістю розмір своїх часток у спадковому майні ( досудовий порядок вирішення спору).

Згідно з постановою Верховного Суду України від 30.05.2008р. №7 «Про судову практику у справах про спадкування» п.1 - відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року.

У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР (далі ЦК УРСР), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом.

Відповідно до ст..3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації, а права на нерухоме майно, шо виникли до набрання чинності цим законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов»язкової реєстрації таких прав.

В судовому засіданні було встановлено, що житловий будинок по провулку Проточному,10 в м. Білій Церкві був побудований подружжям ОСОБА_2 та ОСОБА_4 в 1967році, зареєстрований за одним з подружжя на підставі свідоцтва про право власності від 12.12.1967року, виданим Білоцерківським УЖКГ (реєстраційна книга №8 реєстраційний номер 765), відповідно до Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженою 31.01.1966р. і яка втратила чинність згідно наказу Держжитлокомунгоспу від 13.12.1996р. № 56.

Відповідно до ст.22 Кодексу про шлюб та сім»ю Української РСР майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном.

Ці обставини підтверджені матеріалами справи і не заперечуються сторонами, а тому померлій ОСОБА_4 на праві спільної сумісної власності дійсно належала 1/ 2 частина житлового будинку по провулку Проточному,10 м. Біла Церква.

Оскільки суду були надані докази прийняття позивачкою спадщини після смерті матері, а також встановлено, що спадщину також прийняли відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3, а тому суд вважає, що частка позивачки у спадковому майні, становить 1/ 6 частину ( 1/ 2 : 3 = 1/ 6).

Підстави вважати, що позивачка пропустила строк позовної давності суд вважає відсутні, оскільки позивачка прийняла спадщину шляхом фактичного вступу в управління і володіння спадковим майном, в даному випадку вчинила дії до закінчення шестимісячного строку з часу відкриття спадщини по прийняттю певних речей спадкодавця, звернулася до суду коли отримала роз»яснення нотаріуса щодо неможливості оформлення її спадкових прав, як це передбачено ст..549 ЦК УРСР.

За таких обставин, суд не приймає до уваги заперечення представника відповідачів щодо не доведеності позовних вимог, а тому вважає, що позов підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 15,60,212-215,223 ЦПК України, ст..ст. 548,549 ЦК України в редакції 1963р., ст..22 КпШС , суд-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Встановити факт прийняття ОСОБА_6 спадщини після смерті її матері ОСОБА_4, померлої 01.02.1987 року .

Визнати за ОСОБА_6 право власності на 1/6 частину спадкового майна у вигляді житлового будинку № 10 по провулку Проточному, в м. Білій Церкві, який зареєстрований за ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності від 12.12.1967року, виданим управлінням житлово-комунального господарства, реєстраційний номер 765, книга 8.

Стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 судовий збір 243,60грн.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_12