АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 грудня 2016 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

у складі судді-доповідача АнтоненкоН.О.,

суддів Стрижеуса А.М., Шкоріної О.І. при секретарі Юрченко А.С.,

за участю представника позивача ОСОБА_3,

представника відповідача ОСОБА_4

розглянула у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4, який на підставі довіреності діє в інтересах ОСОБА_5, на рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 5 жовтня 2016 року у справі за позовом Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія

в с т а н о в и л а :

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 05.10.2016 позовні вимоги Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ КБ «Надра» задоволені: стягнуто з ОСОБА_5 на користь ПАТ КБ «Надра» 6 293,36 доларів США, що еквівалентно 138 276,20грн заборгованості за кредитним договором; вирішено питання розподілу судових витрат.

Судом першої інстанції встановлено, що 06.06.2008 між ВАТ КБ «Надра», правонаступником якого є ПАТ КБ «Надра», та ОСОБА_5 було укладено Договір «Автопакет» №185/П/20/2008-840, відповідно до якого Банк надав відповідачу кредит у розмірі 10 103,09 доларів США зі сплатою 12,5% річних строком до 05.06.2015, із цільовим призначенням на придбання автотранспортного засобу.

У зв'язку з неналежним виконанням умов кредитного договору позичальником станом на 09.07.2015 виникла заборгованість у розмірі 6 293,36 доларів США (138 276,20грн) з яких: 3 400,68 доларів США (74 714,93грн) заборгованість за кредитом; 693,41 доларів США (15 235,44грн) заборгованість по сплаті відсотків; 1 188,96 доларів США (26 123,54 грн) пеня прострочення сплати кредиту; 1 010,31 доларів США (22 198,29 грн) штраф за порушення умов кредитного договору.

Виходячи з доведеності та обґрунтованості позовних вимог банку, суд першої інстанції задовольнив їх у повному обсязі.

В апеляційній скарзі представник відповідача просить скасувати рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 05.10.2016 та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ КБ «Надра» відмовити у повному обсязі.Посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

У судовому засіданні апеляційного суду представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити. Представник позивача заперечував проти доводів апеляційної скарги та просив її відхилити.

Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги та заявлених у суді першої інстанції вимог, колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а оскаржуване рішення - залишенню без змін з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції повно та всебічно з'ясував обставини, що мають значення для справи, дійшов висновків, які відповідають встановленим обставинам справи.

Предметом спору у даній справі є стягнення заборгованості за кредитним договором, що утворилася внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх зобов'язань за цим договором.

Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах , установлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит і сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК України).

Зобов'язання відповідно до ст.526 ЦК України має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (ст.ст.610,611 ЦК України). Одним із видів порушення зобов'язання є невиконання його в обумовлений сторонами строк. При цьому в законодавстві визначається поняття «строк дії договору» і «строк виконання зобов'язання» (ст.ст.530,631 ЦК України). Якщо в зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк.

Правильно встановлено судом, що 06.06.2008 між ВАТ КБ «Надра», правонаступником якого є ПАТ КБ «Надра», та ОСОБА_5 було укладено Договір «Автопакет»№185/П/20/2008-840, відповідно до якого Банк надав відповідачу кредит у розмірі 10 103,09 доларів США зі сплатою 12,5% річних, строком до 05.06.2015, із цільовим призначенням на придбання автотранспортного засобу.

Відповідно до п. 3.1 договору «Автопакет» від 19.02.2008 в якості забезпечення виконання позичальником зобов'язань щодо погашення кредиту, сплати відсотків та інших платежів, передбачених цим договором, можливих штрафних санкцій, позичальник передає в заставу Банку автотранспортний засіб, що набувається позичальником по договору купівлі-продажу автотранспортного засобу № КР-04 06 2008/М, укладеного між позичальником та ТОВ «Український автомобільний холдинг».

За даними договору купівлі-продажу автомобіля КР-04 06 2008/М від 04.06.2008 укладеного між ТОВ «Український автомобільний холдинг» та ОСОБА_5, остання купила транспортний засіб «Hyundai Getz» загальною вартістю 81 700,00грн (т1ас73-74).

Вказаний транспортний засіб зареєстрований на праві власності за ОСОБА_5, що підтверджується даними свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу.

Факт перерахунку Банком та отримання ТОВ Український автомобільний холдинг» коштів за транспортний засіб «Hyundai Getz», що належить ОСОБА_5 у сумі 49 000,00грн, що еквівалентно станом на 06.06.2008 10 103,09 доларів США (ас9), підтверджується квитанцію №К14/6/17 від 06.06.2008.

Отже, судом обґрунтовано встановлено, що ПАТ «КБ «НАДРА» виконав свої зобов'язання за кредитним договором та надав відповідачу кредит у встановленому розмірі, проте, ОСОБА_5 всупереч умов договору «Автопакет» здійснювала свої зобов'язання неналежним чином сплачуючи чергові щомісячні платежі по поверненню кредиту не у повному обсязі, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка, як убачається з розрахунку заборгованості за кредитним договором № 185/П/20/2008-840 від 06.06.2008, станом на 09.07.2015 становить: по кредиту 3 400,68 доларів США, по відсотках 693,41 доларів США, штраф 1 010,31 доларів США та пеня 1 188,96 доларів США, даний розрахунок сумніві у суду не викликає.

На підтвердження своїх доводів відповідач та її представник належних і допустимих доказів у передбаченому ст.ст.10,60,137 ЦПК України порядку не надали, а самі по собі сумніви відповідача щодо укладення договору та отримання нею кредитних коштів за наявності неспростованих доказів не дають підстав уважати доведеним факт неукладення договору та факт неотримання коштів за ним.

Доводи апеляційної скарги стосовно неправильного нарахування Банком відсотків за користування кредитом з посиланням на п. 2 ч. 2 ст. 46 Закону України ст. 46 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» не заслуговують на увагу з огляду на таке.

Так, відповідно до рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №113 від 05.06.2015 у ПАТ «КБ «Надра» розпочато процедуру ліквідації.

Згідно п. 2 ч. 2 ст. 46 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» з дня призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію банківська діяльність банку завершується закінченням технологічного циклу конкретних операцій у разі, якщо це сприятиме збереженню або збільшенню ліквідаційної маси. Проте, нарахування процентів за користування кредитними коштами, отриманими за договором до початку ліквідації банку, не є технологічним циклом операцій, що сприяють збереженню або збільшенню ліквідаційної маси, а тому відсутні підстави вважати, що діяльність банку по нарахуванню відсотків за користування кредитними коштами завершена у зв'язку з розпочатою процедурою ліквідації банку.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують і на їх правильність не впливають, оскільки спростовуються встановленими судом обставинами.

Висновок суду, викладений в оскаржуваному рішенні, ґрунтується на вимогах закону і підтверджується матеріалами справи. Передбачених ст. 309 ЦПК України підстав для скасування заочного рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 1 серпня 2014 року немає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 303, 308, 313 - 315 ЦПК України, колегія

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4, який на підставі довіреності діє в інтересах ОСОБА_5, відхилити.

Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 5 жовтня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно, може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Суддя-доповідач Н.О. Антоненко

Судді А.М. Стрижеус

О.І. Шкоріна