РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/3559/16-ц

пр. № 2/759/2701/16

08 серпня 2016 року Святошинський районний суд м. Києва в складі

головуючого судді - Макаренко В.В.,

при секретарі - Павлишиній А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ДП "Укршахтгідрозахист" про стягнення заборгованості по заробітній платі, суд,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з цивільним позовом в якому просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість по заробітній плати у розмірі 8 736,85 грн. та компенсацію втрати доходів у зв»язку з порушенням строків її виплати у сумі 2 641,97 грн.

Представник позивач та позивач в судове засідання не з»явився, повідомлявся належним чином, представник позивача надіслав на адресу клопотання про розгляд справи без його участі та підтримав позовні вимоги.

Представник відповідача у судове засідання не з"явився, повідомлявся належним чином, надіслав на адресу клопотання про розгляд справи без його участі та просив відмовити у позові.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи зі наступного.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 працював електрослюсарем чергового та з ремонту устаткування 4р. водовідливного комплексу шахти "Центральна" ДП "Укршахтгідрозахист" з 12.08.2009 року по 10.03.2015 року та був звільнений на підставі наказу від 10.03.2015 року №34/к за власним бажанням. При звільнені з роботи, в порушення вимог ст..116 КЗпП України, відповідач не здійснив виплату заробітної плати за період з грудня 2014 року по березень 2015 року у сумі 8736,85 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

Відповідно до ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення.

Відповідно до ст.117 КЗпП України В разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Встановлено, що в день звільнення з позивачем не проведено усіх розрахунків, на час розгляду справи йому не виплачено заробітну плату за період з грудня 2014 року по березень 2015 року в розмірі 8736,85 грн., що визнається відповідачем, а тому, враховуючи приписи ч. 1 ст. 47, ч. 1 ст. 116 КЗпП України, ст. 174 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню заборгованість по заробітній платі у розмірі 8736,85 грн.

Щодо компенсації позивачу втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати, суд керується наступним.

По-перше, відповідач визнає дану вимогу частково, а саме - без урахування компенсації у розмірі 2 641,97 грн., оскільки вважає відсутніми підстави для стягнення такої компенсації.

По-друге, стаття 1 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» (далі - Закон) зобов'язує підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснювати компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

За змістом ст. 2 Закону компенсація громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

У вказаній статті зазначено, що під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії; соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

Згідно Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 р. N 159 компенсації підлягають такі грошові доходи разом із сумою індексації, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру: заробітна плата (грошове забезпечення) та ін. (ч. 3 зазначеного Порядку).

Отже, заробітна плата, як грошові доходи, підпадає під дію Закону, а тому відповідач зобов'язаний здійснити позивачу компенсацію втрати частини доходів у зв'язку з порушенням встановлених строків здійснення вказаної виплати.

Сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов'язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (ст. 3 Закону). Компенсацію виплачують за рахунок: власних коштів - підприємства, установи і організації, які не фінансуються і не дотуються з бюджету, а також об'єднання громадян; коштів відповідного бюджету - підприємства, установи і організації, що фінансуються чи дотуються з бюджету; коштів Пенсійного фонду України, Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України, Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття, інших цільових соціальних фондів, а також коштів, що спрямовуються на їх виплату з бюджету (ст. 6 Закону).

Позивач надав розрахунок компенсації втрати частини доходів у зв'язку з порушення строків їх виплати, згідно якого сума компенсації за період з грудня 2014 року по березень 2015 року становить 2641,97 грн. Вказаний розрахунок здійснений відповідно до Закону (ст. 3), відповідає фактичним обставинам справи, не спростовується відповідачем, а тому на підставі ст. ст. 1, 3 Закону, ст. 174 ЦПК України вказана сума також підлягає стягненню з відповідача.

Враховуючи наведене, з ДП «Укршахтгідрозахист» на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню компенсація втрати частини доходів у зв'язку з порушення строків їх виплати у розмірі 2641,97 грн.

Керуючись ст. ст. 43, 46 Конституції України, ст. ст. 1-3 Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати», ст. ст. 4, 47, 116, 117 КЗпП України, 9, 617 ЦК України, ст. ст. 60, 61, 174, 208, 209, 212-215, 360-7 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з Державного підприємства «Укршахтгідрозахист» () на користь ОСОБА_1 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1) заборгованість по заробітній платі у розмірі 8736,85 та компенсацію втрати частини доходів у зв'язку з порушення строків їх виплати у розмірі 2641,97 грн., а всього 11378,82 грн.

Стягнути з Державного підприємства «Укршахтгідрозахист» () на користь держави судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва шляхом подання через Святошинський районний суд м. Києва апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а у разі, якщо рішення було проголошено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків або після розгляду справи в апеляційному порядку Апеляційним судом м. Києва, якщо воно не буде скасоване.

СУДДЯ В.В. Макаренко