АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/8300/16 Справа № 183/1023/13 Головуючий у 1 й інстанції - Березюк В. В. Доповідач - Пономарь З.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2016 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді Пономарь З.М., суддів Баранніка О.П., Посунся Н.Є. при секретарі Самокиші О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04 жовтня 2016 року за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,-

в с т а н о в и л а :

Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04.10.2016р. позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено частково, на її користь з ОСОБА_2 стягнуто 14 935грн. на відшкодування матеріальної шкоди та 1000грн. на відшкодування моральної шкоди. В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просив скасувати вказане судове рішення, посилаючись на його невідповідність вимогам закону.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду, колегія суддів не вбачає підстав для його скасування.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи наступне.

ОСОБА_3 є власником магазину продовольчих товарів «7+Я» за адресою: вул. Шевченко 39-а у м. Новомосковськ на підставі свідоцтва про право власності від 25.10.2011р. (а.с.6-7 т.1).

27.10.2012р. ОСОБА_2 червоною фарбою на двох фасадних стінах вказаного магазину написав фразу - «Тут дурят», пошкодивши ці стіни магазину (а.с.13 т.1).

Згідно кошторису ремонтних робіт з відновлення фасаду вказаного магазину, складеного 13.01.2013р. підрядником - «Обласним комунальним підприємством «Механізована колона №91», вартість робіт складала 14 935 грн. (а.с.14-17 т.1).

Враховуючи встановлені обставини, суд першої інстанції на підставі вимог ст.ст.1166,1167 ЦК України ухвалив рішення про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 14 935грн. на відшкодування матеріальної шкоди та 1000грн. на відшкодування моральної шкоди.

Твердження ОСОБА_2 в апеляційній скарзі про неправильність судового рішення безпідставні. ОСОБА_2 не заперечував факт спричинення ОСОБА_3 шкоди, вчиненням червоною фарбою на двох фасадних стінах належної їй будівлі магазину напису «Тут дурят». Посилання ОСОБА_2 в апеляційній скарзі на неправильність присудження до стягнення з нього 14 935грн. на відшкодування матеріальної шкоди, визначеної кошторисом ремонтних робіт з відновлення фасаду вказаного магазину та неприйняття наданого ним доказу про розмір шкоди у сумі 2 401грн. за висновком спеціаліста від 23.03.2015р. (а.с.132-137 т.1), не можуть бути прийняті до уваги. Вказаний кошторис складено 13.01.2013р. у цінах станом на 11.01.2013р. За висновком судової будівельно-технічної експертизи від 24.06.2016р. вартість ремонтних робіт, які необхідно здійснити для усунення недоліків у результаті пошкодження стін вчиненого ним написом, та приведення їх до стану, який існував до вказаного пошкодження, складає 32 757грн.56коп. (а.с.183-196 т.1). Тобто, присуджена до стягнення з ОСОБА_2 грошова сума є більш як удвічі меншою від визначеної судовою експертизою дійсною вартістю ремонтних робіт. При цьому колегія суддів враховує висловлену у судовому засіданні позицію представника ОСОБА_3, за якою остання не наполягала на присудженні шкоди у визначеному судовою експертизою розмірі з метою закінчення тривалого спору. Посилання ОСОБА_2 в апеляційній скарзі на ненадання ОСОБА_3 доказів про фактично понесені нею витрати на усунення вчиненого напису не можуть бути прийняті до уваги, оскільки як підтвердив представник ОСОБА_3 у судовому засіданні останньою фактично лише зафарбовано написи без здійснення необхідного внаслідок вчинення цих написів ремонту. Доводи ОСОБА_2 в апеляційній скарзі про несправедливість визначеного судом розміру морального відшкодування безпідставні, оскільки фактично розмір моральної шкоди у 1000грн. відповідає обставинам, ступеню та обсягу її спричинення. Посилання ОСОБА_2 на не врахування судом бездіяльності ОСОБА_3 по тривалому не видаленню вчинених ним написів не можуть бути прийняті до уваги, оскільки саме ОСОБА_2 є заподіювачем шкоди, і саме він зобов'язаний був своєчасно прийняти заходи до усунення заподіяної ним шкоди. Однак доказів, що ним такі заходи приймались, не містять ні матеріали справи, ні апеляційна скарга. Доводи ОСОБА_2 в апеляційній скарзі про не застосування судом першої інстанції пропорційності при розподілі судових витрат суперечать дійсному змісту судового рішення, за яким присуджені до стягнення з нього витрати у сумі 259грн.60коп. на повернення судового збору та 1500грн. на проведення експертизи визначені судом саме пропорційно задоволеним позовним вимогам. З врахуванням фактично понесених ОСОБА_3 та підтверджених нею витрат по справі у сумі 145грн., 114,60грн, 115грн., 2854грн.44коп., 437грн. (а.с.2,20,32а,197,227 т.1), суми судового збору за немайнову вимогу про відшкодування моральної шкоди у твердому розмірі незалежно від заявленої та присудженої суми на її відшкодування, визначена судом загальна сума судових витрат є дійсно пропорційною задоволеним позовним вимогам.

Враховуючи наведене, підстав для скасування судового рішення за доводами апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст.303, 307, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04 жовтня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і протягом двадцяти днів може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Судді : Пономарь З.М. Бараннік О.П. Посунся Н.Є.