Справа № 202/3150/15-ц
Провадження №6/0202/292/2016
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2016 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська в складі:

головуючого-судді Волошина Є.В.

за участю секретаря Величко А.А.

представника заявника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Дніпро заяву представника ОСОБА_2 ОСОБА_1 про про відстрочку виконання судового рішення по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину, -

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2016 рокупредставник ОСОБА_2 ОСОБА_1 звернулась до Індустріального районного суду м.Дніпропетровська із заявою про відстрочку виконання рішення Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 18 листопада 2015 року у справі № 202/3150/15-ц. Заява мотивована тим, що за рішенням Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 18 листопада 2015 року у справі № 202/3150/15-ц ОСОБА_2 зобовязаний сплачувати на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання їх сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ? частини усіх видів (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 06 квітня 2015 року. У червні 2016 року ОСОБА_3 отримала виконавчі листи та звернулась до Індустріального ВДВС м.Дніпропетровська Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області із заявою про примусове стягнення аліментів з батька дитини ОСОБА_2 Станом на 01 липня 2016 року заборгованість ОСОБА_2 по сплаті аліментів за період з квітня 2015 року по червень 2016 року становить 15739,69 грн. Разом з цим, зазначає, що дитина ОСОБА_4 з 2015 року фактично проживає разом з батьком - ОСОБА_2 та перебуває на його повному утриманні. Також зазначає, що на даний час в Індустріальному районному суді м.Дніпропетровська розглядається цивільна справа між сторонами про визначення місця проживання дитини, в якій ОСОБА_3 визнала той факт, що ОСОБА_4 дійсно проживає разом з батьком ОСОБА_2 Крім того, в обґрунтування заяви зазначає, що з метою відновлення свого порушеного права та недопущення використання аліментних платежів не за призначенням, ОСОБА_2 звернувся до Індустріального районного суду м.Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_3 про припинення стягнення аліментів, стягнення аліментів та визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню, у звязку з тим, що дитина ОСОБА_4 проживав та проживає разом із батьком (справа №202/4900/16-ц). У звязку з вищевикладеним, посилаючись на ст.373 ЦПК України, просить суд відстрочити виконання рішення по цивільній справі №202/3150/15-ц від 18 листопада 2015 року за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину до розгляду цивільної справи №202/4900/16-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про припинення стягнення аліментів, стягнення аліментів та визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню, до вирішення справи по суті та набрання рішення законної сили.

У судовому засідання ОСОБА_1 заяву підтримала у повному обсязі та просила її задовольнити.

ОСОБА_3 у судове засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином.

Враховуючи, що розгляд поданої заяви здійснюється в скорочені строки і неявка належним чином повідомленої сторони не перешкоджає вирішенню даного питання, суд ухвалив проводити розгляд заяви про відстрочення виконання рішення без участі ОСОБА_3

Суд, заслухавши представника заявника, вивчивши матеріали справи, приходить до наступного.

Рішенням Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 18 листопада 2015 року (справа №202/3150/15-ц), залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 30 грудня 2015 року та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 квітня 2016 року, задоволено позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини, а саме стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 06 квітня 2015 року до досягнення дитиною повноліття.

На виконання вказаного рішення 26 травня 2016 року судом було видано виконавчий лист №202/3150/15-ц.

21 червня 2016 року державним виконавцем Індустріального ВДВС м.Дніпропетровськ Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, за вищезазначеним виконавчим листом, було відкрито виконавче провадження.

Згідно довідки-розрахунку заборгованість по аліментам за вищезазначеним виконавчим листом, за період з квітня 2015 року (24 доби) по червень 2016 року, складає 7600,26 грн.

Підставою звернення із заявою про відстрочення виконання рішення по цивільній справі №202/3150/15-ц представник ОСОБА_2С зазначає той факт, що дитини ОСОБА_4 з 2015 року проживає разом з батьком, а тому у останнього відсутній обовязок по сплаті аліментів.

З метою відновлення свого порушеного права та недопущення використання аліментних платежів не за призначенням, 02 серпня 2016 року ОСОБА_2 звернувся до Індустріального районного суду м.Дніпропетровська з позовною заявою до ОСОБА_3 про припинення стягнення аліментів, стягнення аліментів та визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню, у звязку з тим, що дитина ОСОБА_4 проживав та проживає разом із батьком (справа №202/4900/16-ц).

Згідно зі статтею 373 ЦПК України за наявності обставин, що утруднюють виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), за заявою державного виконавця або за заявою сторони суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає питання про відстрочку або розстрочку виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання рішення в судовому засіданні з викликом сторін і у виняткових випадках може відстрочити або розстрочити виконання, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення.

За загальним правилом відстрочкою виконання рішення є перенесення строку його виконання на інший, більш пізній строк.

На переконання суду, проживання малолітнього ОСОБА_4 разом із батьком ОСОБА_2 (боржником у виконавчому провадженні) не є обставиною, що утруднює виконання рішення суду про сплату аліментів в розумінні ст. 373 ЦПК України та зумовлює необхідність відстрочення його виконання.

У даному випадку, на думку суду, правильним способом захисту порушених прав боржника є право останнього, в порядку ч. 4 ст. 223 ЦПК України, подати позов про зміну розміру, строків платежів або звільнення від них, що ОСОБА_2 і було зроблено 02 серпня 2016 року.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що заява про відстрочення виконання судового рішення задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 210, 293, 373 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника ОСОБА_2 ОСОБА_1 про відстрочку виконання судового рішення по цивільній справі №202/3150/15-ц від 18 листопада 2015 року за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Індустріальний районний суд м.Дніпропетровська шляхом подачі протягом 5 днів з дня її проголошення.

У разі якщо ухвалу постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали суду.

Суддя Є.В.Волошин