Справа № 417/1712/15-ц
Провадження № 2/417/177/16
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

"23" лютого 2016 р. смт. Марківка

Суддя Марківського районного суду Луганської області Дідоренко А.Е., ознайомившись з позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу за договором позики, -

В С Т А Н О В И В:

10.12.2015 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу за договором позики в сумі 9900 грн.

Разом з цим, в своїх позовних вимогах позивач просить звільнити його від сплати судових витрат по справі, посилаючись на те, що він є особою переміщеною із зони АТО, та протягом півтора роки не має джерел доходів та не має у власності ліквідного майна у звязку з чим знаходиться у вкрай скрутному становищі. Зазначені обставини позивач підтверджує договором іпотеки від 31.01.2012 року, довідкою переміщеної особи №917009110 від 16.09.2015 року, довідкою Рубіжанської ОДПІ від 27.11.2015 року, копією трудової книжки, витягом з реєстру прав на нерухоме майно.

Перевіривши доводи клопотання про звільнення від судових витрат, суд не вбачає підстав для його задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ч.3 ст.82 ЦПК України, ч.2 ст.8 Закону України «Про судовий збір» з урахуванням майнового стану сторони суд може звільнити від оплати витрат, повязаних з розглядом справи.

Із довідки від 16.09.2015 року №917009110 вбачається, що ОСОБА_1 постійно проживав в м. Луганську і перемісився з тимчасово окупованої території в м. Рубіжне Луганської області 11.09.2015 та зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до копії трудової книжки АС №476096, виданої на імя ОСОБА_1 03.12.1998 року вбачається, що він звільнений з приватного підприємства «Біном» 02.04.2015, про що свідчить запис №27.

Крім того позивач є власником та співвласником нерухомого майна, а саме має у приватній частковій спільній власності 1/5 частину квартири в м. Луганську, кв. Якіра, 7/57 та приватний житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами по вул. Знам»янка, 140 с. Розкішне Лутугінського району Луганської області.

В пункті 29 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року №10 розяснено, що Відповідно до статті 8 Закону №3674-V1 та статті 82 ЦПК єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сімї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сімї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 10 ЦПК повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Із копії довідки №22114 від 27.11.2015 року вбачається, що в ДПІ нема інформації про доходи ОСОБА_1 за період з 01.01.2014 по 30.09.2015, хоча з копії трудової книжки АС №476096, виданої на імя ОСОБА_1 03.12.1998 року вбачається, що він звільнений з приватного підприємства «Біном» лише 02.04.2015, про що свідчить запис №27.

Позовну заяву ним подано в грудні 2015 року, таким чином вважаю, що позивач не навів переконливих доказів про те, що саме на момент звернення до суду його майновий стан, не дозволяє сплатити судові витрати у вигляді судового збору.

Приймаючи до уваги зазначене, а також конституційний принцип рівності сторін перед законом і судом, вважаю, що позивач, як сторона у справі має виконувати встановлений законодавством обовязок зі сплати судового збору при зверненні до суду з позовною заявою майнового характеру.

За таких обставин, клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судових витрат за подання позовної заяви до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу за договором позики задоволенню не підлягає.

Враховуючи, що клопотання про звільнення від судових витрат задоволенню не підлягає, в зазначеній цивільній справі не може бути відкрите провадження, оскільки позивачем не було сплачено судовий збір за звернення до суду з позовною заявою, як того вимагає Законодавство, тому позовну заяву ОСОБА_1 необхідно залишити без руху з наступних підстав.

Відповідно до ч.2 ст.79 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюється законом.

Відповідно до ч.5 ст.119 ЦПК України до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Згідно положень ст.3 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється за поданням до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Відповідно до ст.4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 01 січня календарного року, в якому заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Ставка судового збору із позовних заяв майнового характеру, яка подана фізичною особою, складає 01 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 05 розмірів мінімальної заробітної плати.

Так, в зазначеній позовній заяві ціна позову щодо вимог майнового характеру позивачем встановлена в розмірі 9900 грн., а тому він повинен сплатити судовий збір в сумі 487,20 грн.

При цьому суму судового збору необхідно сплачувати: , код класифікація доходів 22030101, № доходного рахунку 0188, код ОКРО отримувача коштів 38043302, МФО 804013, в ГУ ДКУ у Луганській області.

Відповідно до ч.1 ст.121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст..ст. 119, 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Право на суд не є абсолютним і воно може бути піддіне обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави, а відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

У звязку з наведеним, залишення даної позовної заяви без руху з підстав, передбачених законом не є обмеженням доступу до правосуддя з огляду на те, що, після усунення недоліків позовна заява буде вважатися поданою в день первісного її подання до суду.

На підставі викладеного, керуючись ст.82 ЦПК України, ч.2 ст.8 Закону України «Про судвий збір», ч.1 ст.121 ЦПК України, суддя-

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судових витрат у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу за договором позики - відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу за договором позики - залишити без руху.

Надати позивачу строк протягом пяти днів з дня отримання ухвали суду, для усунення викладених в ухвалі недоліків.

Розяснити позивачу, що якщо він відповідно до ухвали суду у встановлений строк не усуне зазначені недоліки позовна заява вважатиметься не поданою та буде повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: А.Е. Дідоренко