№ 207/3565/14-ц
№ 2/207/153/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2016 року Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі :

головуючого судді Погребняк Т.Ю.

при секретарі Білецькій В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпродзержинську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи - Третя дніпродзержинська державна нотаріальна контора, Відділ державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, Обласне комунальне підприємство "Дніпродзержинське бюро технічної інвентаризації", - про визнання договору купівлі-продажу житлового будинку частково недійсним, визнання належним покупцем та визнання права власності,

В С Т А Н О В И В :

04 серпня 2014 року позивач ОСОБА_1 звернулась в Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу житлового будинку частково недійсним, визнання належним покупцем та визнання права власності. В ході розгляду справи відповідач ОСОБА_4 помер, ухвалою суду від 07 вересня 2016 року у якості процесуального правонаступника після смерті відповідача залучено його доньку як спадкоємицю - ОСОБА_2. У зв`язку з цим, позивачка уточнила позовні вимоги та просить суд визнати договір купівлі-продажу незакінченого жилого будинку готовністю 11%, літню кухню А-1, душ В-1, вбиральню Г-1, підвал Д-1, теплицю Е-1, зливну яму №1, водопровід №3, ворота № 2, що знаходиться в с. Карнаухівка м. Дніпродзержинська по вул. Садовій під номером 25, укладений між продавцем ОСОБА_3 та покупцем ОСОБА_4, посвідчений 22 лютого 1990 року державним нотаріусом 2-ої Дніпродзержинської державної нотаріальної контори ОСОБА_5 та зареєстрований в реєстрі за № 1-585 - недійсним у частині покупця ОСОБА_4 визнавши позивача - ОСОБА_1 покупцем за вказаним договором. Визнати за ОСОБА_1 право власності на незакінчений жилий будинок готовністю 11%, літню кухню А-1, душ В-1, вбиральню Г-1, підвал Д-1, теплицю Е-1, зливну яму №1, водопровід №3, ворота №2, що знаходиться в с. Карнаухівка м. Дніпродзержинська по вул. Садовій під номером 25, скасувавши реєстрацію права власності за ОСОБА_4.

В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що з ОСОБА_4 проживала однією сім'єю без реєстрації шлюбу з квітня 1988 року. Так як на той час позивачка з двома дітьми від попереднього шлюбу та ОСОБА_6 проживали в будинку її матері, ОСОБА_4 запропонував придбати будинок, оскільки йому було відомо, що позивачка отримала від колишнього чоловіка грошову компенсацію за придбаний у шлюбі житловий будинок. 22 лютого 1990 року позивачка придбала спірний незакінчений жилий будинок готовністю 11%, літню кухню А-1, душ В-1, вбиральню Г-1, підвал Д-1, теплицю Е-1, зливну яму №1, водопровід №3, ворота №2 в с. Карнаухівка м. Дніпродзержинська по вул. Садовій, 25. Так як позивачка знаходилась на квартирному обліку, оскільки потребувала поліпшення житлових умов, та щоб не втратити можливість в одержанні квартири, ОСОБА_4 умовив її, тимчасово оформити спірний жилий будинок на його ім'я. У зв'язку з цим, покупцем за договором купівлі-продажу майна, а саме - незакінченого жилого будинку № 25, що знаходиться за адресою: с. Карнаухівка м. Дніпродзержинська вул. Садова, який був посвідчений державним нотаріусом 2-ої Дніпродзержинської державної нотаріальної контори ОСОБА_5 22 лютого 1990 року та зареєстровано в реєстрі за № 1-585, був зазначений ОСОБА_4. Після оформлення вищевказаного договору купівлі-продажу позивачка та її діти: син - ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, дочка - ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2 переїхали в спірний будинок, де і проживають по цей час. Фактично позивачка розпоряджалася спірним домоволодінням з 22 лютого 1990 року, робила ремонт та добудовувала його за власні кошти, саджала городину та ін.

15 квітня 1991 року позивачка народила доньку - ОСОБА_9, батьком якої є ОСОБА_4, про що в книзі реєстрації народжень 17 травня 1991 року зроблений відповідний актовий запис за №32. У вересні 1991 року позивачка одержала трикімнатну квартиру за адресою: м. Дніпродзержинськ, просп. Металургів, буд. 84-Г, яку в 1993 році поміняла на двокімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_1. Після чого, запропонувала ОСОБА_4 переоформити спірний будинок на своє ім'я. ОСОБА_4 не заперечував, але відтягував оформлення документів для відчуження. Так, завірив позивачку, що для переоформлення на неї спірного будинку необхідно зареєструвати шлюб. Таким чином, позивачка з ОСОБА_4 перебувала в зареєстрованому шлюбі з 28 червня 1996 року. Шлюб реєстрований у відділі РАГС виконкому Баглійської районної Ради народних депутатів м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, актовий запис № 100. З квітня 2012 року подружні відносини між позивачкою і ОСОБА_4 були припинені, оскільки він почав зловживати спиртними напоями та фактично відмовився в добровільному порядку переоформлювати право власності на спірне домоволодіння на позивачку. Всі переговори та грошові розрахунки за спірний будинок безпосередньо вела позивачка особисто з відповідачем по справі ОСОБА_3, за власні кошти займалася ремонтом та будівництвом будинку. За усною домовленістю позивачки з ОСОБА_4, він повинен був по першій же вимозі переоформити спірне домоволодіння на позивачку. З дня придбання домоволодіння і до теперішнього часу позивачка фактично володіє спірним будинком, виконує всі обов'язки власника, тому в договорі купівлі-продажу вона повинна бути покупцем. Таким чином, договір купівлі-продажу жилого будинку № 25, що знаходиться за адресою: с. Карнаухівка м. Дніпродзержинська вул. Садова слід визнати частково недійсним в частині зазначення покупця ОСОБА_4 та зазначити покупцем позивачку - ОСОБА_1.

Також в уточненій позовній заяві позивачка зазначила, що відповідач ОСОБА_4, при укладенні договору купівлі-продажу скористався обставинами, котрі склалися, намагався шляхом обману заволодіти домоволодінням, що фактично належить їй, позбавляючи її права власності.

26 листопада 2015 року ОСОБА_4 помер, про що Баглійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області 27 листопада 2015 року було видано свідоцтво про смерть. ОСОБА_2 є донькою позивачки та ОСОБА_4, про що свідчить свідоцтво про народження Серії V-КИ № 281659, виданого 17 травня 1991 року Карнаухівською селищною Радою м. Дніпродзержинська. Таким чином, виходячи зі змісту положення ст. ст. 1258, 1261 ЦК України, ОСОБА_2, будучи донькою ОСОБА_4, являється спадкоємцем першої черги права на спадкування за законом спадщини, відкритої після смерті ОСОБА_4 На підставі ст. ст. 1268, 1269 ЦК України ОСОБА_2 звернулася до Третьої дніпродзержинської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області із заявою про прийняття спадщини, відкритої після смерті ОСОБА_4 Ухвалою Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 07 вересня 2016 року ОСОБА_2 була залучена як правонаступник після смерті відповідача ОСОБА_4.

В судовому засіданні позивачка та її представник підтримали заявлений позов повністю в редакції від 29.09.2016 року, де співвідповідачем зазначено спадкоємицю первісного відповідача ОСОБА_2; у наданій суду письмовій заяві позивачка ОСОБА_1 підтримала позовні вимоги в повному обсязі та просила позов задовольнити, закінчити розгляд справи без її участі.

Відповідачка ОСОБА_2 в наданій суду письмовій заяві просить розглянути справу без її участі, зазначила, що з позовними вимогами згодна в повному обсязі та не заперечує проти задоволення позову; у письмовій заяві щодо визнання позову вказала, що незакінчений будинок був придбаний за кошти матері, позивачки у справі, про це їй відомо від самого батька та матері.

Відповідачка ОСОБА_3 до суду на неодноразові виклики не з`явилась, вона є колишньою власницею спірного будинку і вирішення даного спору не зачіпає інтересів відповідачки, тому судом за клопотанням інших сторін розглянуто справу без участі вказаної сторони.

Представники третіх осіб - Третя дніпродзержинська державна нотаріальна контора, Відділ державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, Обласне комунальне підприємство "Дніпродзержинське бюро технічної інвентаризації", - в судове засідання не зявилися, належним чином повідомлені про розгляд справи, заперечень до суду не надходило; згідно письмових клопотань просили розглянути справу без участі представників.

Суд, взявши до уваги позицію сторін, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено в судовому засіданні, 22 лютого 1990 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 був укладений договір купівлі-продажу (л.с. 7) незакінченого жилого будинку готовністю 11%, літню кухню А-1, душ В-1, вбиральню Г-1, підвал Д-1, теплицю Е-1, зливну яму №1, водопровід №3, ворота №2 в с. Карнаухівка м. Дніпродзержинська по вул. Садовій, 25. Договір посвідчений 22 лютого 1990 року державним нотаріусом 2-ої Дніпродзержинської державної нотаріальної контори ОСОБА_5 та зареєстрований в реєстрі за № 1-585.

Згідно довідки квартального комітету від 08.06.2014 року (л.с. 13) позивачка та її діти: син - ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, дочка - ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, проживають в спірному будинку по цей час, як і відповідачка ОСОБА_2, про що нею зазначено у письмовій заяві. Згідно довідки ТОВ Абонент ХХ1 (л.с.57) у спірному будинку позивачка ОСОБА_10 була зареєстрована з 27.09.1991 року по 30.04.1993 року; за вказаний період мав місце склад родини, що мала реєстрацію за даною адресою : ОСОБА_10 і її діти : ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_5

Відповідачка ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_6, є донькою позивачки та ОСОБА_4, що підтверджується її свідоцтвом про народження, актовий запис № 32 Карнаухівською сільрадою вчинено 17.05.1991 року ( копія на л.с. 15); змінила прізвище на Шевченко згідно свідоцтва про шлюб (л.с.125). 28 червня 1996 року позивачка ОСОБА_1 та ОСОБА_4 зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів громадянського стану виконкому Баглійської районної ради народних депутатів м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за актовим записом № 100 (л.с. 14).

З квітня 2012 року подружні відносини між позивачкою і ОСОБА_4 були припинені, оскільки, як стверджує позивачка і що не оспорено відповідачкою у суді, він почав зловживати спиртними напоями та фактично відмовився в добровільному порядку переоформлювати право власності на спірне домоволодіння на позивачку. З дня придбання домоволодіння і до теперішнього часу позивачка фактично володіє спірним будинком, виконує всі обов'язки власника, що визнано у судовому засіданні правонаступником первісного відповідача ОСОБА_2. Також з даного приводу суду надані покази свідками ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, за участю представника первісного відповідача, котрі підтвердили обставини, наведені позивачкою в обгрунтування позову. Згідно письмових заперечень відповідачем ОСОБА_4 позов визнано не було.

26 листопада 2015 року ОСОБА_4 помер, що підтверджено свідоцтвом про смерть, виданим Баглійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, від 27 листопада 2015 року актовий запис № 1146 (л.с. 112). Відповідно до витребуваної судом спадкової справи (л.с. 142-153), яка надішла до суду 18.08.2016 року, після смерті ОСОБА_4 єдиним спадкоємцем, який у встановлений ст. 1270 ЦК України подав до нотаріату заяву про прийняття спадщини, є ОСОБА_2, яку ухвалою від 07.09.2016 року залучено до участі у справі у якості відповідача. Заяву про прийняття спадщини подано 14.05.2016 року, свідоцтво про спадщину згідно копії спадкової справи не видавалось.

Як вбачається з письмової заяви правонаступника відповідача ОСОБА_4 - ОСОБА_2 (л.с. 167), вона не заперечує проти задоволення позову, повністю підтвердила викладені позивачкою в обгрунтування позову обставини.

Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Згідно з вимогами ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив та батьки.

Згідно ст. 128 ЦК України в ред. 1963 року право власності (право оперативного управління) у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором.

Згідно ст. 149 ЦК УРСР в ред.1963 року власник може вимагати усунення всяких порушень його прав, хоч би ці порушення і не були поєднанні з позбавленням володіння. Права, передбачені статтями 144-149 цього Кодексу, належать також особі, яка хоч і не є власником, але володіє майном в силу закону або договору.

Згідно ст. ст. 224 ЦК України в ред.1963 року за договором купівлі-продажу продавець зобов'язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов'язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ст. 57 ЦК України в ред.1963 року угода, укладена внаслідок обману, насильства, погрози, зловмисної угоди представника однієї сторони з другою стороною, а також угода, яку громадянин був змушений укласти на вкрай невигідних для себе умовах внаслідок збігу тяжких обставин, може бути визнана недійсною за позовом потерпілого або за позовом державної чи громадської організації.

Посилання позивачки у позові на норми діючого Цивільного кодексу України суд вважає результатом правової необізнаності позивачки і не вбачає у цьому перешкод для задоволення позовних вимог по суті, оскільки обставини позову визнані відповідачкою у повному обсязі.

Стаття 391 ЦК України в ред. 2003 р. передбачає, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Виходячи з викладеного, з урахуванням того, що відповідачкою ОСОБА_2 повністю визнано у суді обставини позову, суд вважає доведеним укладення оспорюваної угоди внаслідок омани щодо покупця між покупцем ОСОБА_4 та продавцем ОСОБА_3, внаслідок чого визнає можливим визнати угоду в частині покупця недійсною та визнати покупцем за договором ОСОБА_1 за наступним визнанням за нею права власності на незакінчений жилий будинок готовністю 11%, тому суд вважає необхідним задовольнити в повному обсязі позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу житлового будинку частково недійсним, визнання належним покупцем та визнання права власності.

Виходячи з викладеного, керуючись ст. 57, 128, 149, 224 ЦК України в ред. 1963 року, ст. 1261 Цивільного кодексу України в ред.2003 року, ст. 10, 11, 60, 88, 174, 209, 212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи - Третя дніпродзержинська державна нотаріальна контора, Відділ державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, Обласне комунальне підприємство "Дніпродзержинське бюро технічної інвентаризації", - про визнання договору купівлі-продажу житлового будинку частково недійсним, визнання належним покупцем та визнання права власності.

Визнати договір купівлі-продажу незакінченого жилого будинку готовністю 11%, літню кухню А-1, душ В-1, вбиральню Г-1, підвал Д-1, теплицю Е-1, зливну яму №1, водопровід №3, ворота № 2, що знаходиться в с. Карнаухівка м. Дніпродзержинська по вул. Садовій під номером 25, укладений між продавцем ОСОБА_3 та покупцем ОСОБА_4, посвідчений 22 лютого 1990 року державним нотаріусом 2-ої Дніпродзержинської державної нотаріальної контори ОСОБА_5 та зареєстрований в реєстрі за № 1-585 - недійсним у частині покупця ОСОБА_4, визнавши позивача - ОСОБА_1 покупцем за вказаним договором.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на незакінчений жилий будинок готовністю 11%, літню кухню А-1, душ В-1, вбиральню Г-1, підвал Д-1, теплицю Е-1, зливну яму №1, водопровід №3, ворота №2, що знаходиться в с. Карнаухівка м. Дніпродзержинська по вул. Садовій під номером 25, скасувавши реєстрацію права власності за ОСОБА_4.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана апеляційному суду Дніпропетровської області через Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий у справі ОСОБА_15