Справа № 647/2192/16-ц
№ провадження 2/647/867/2016
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.12.2016 року Бериславський районний суд Херсонської області у складі:

головуючого-судді: Корсаненкової О.О.

за участю секретаря: Бондаренко Г.В.

представника позивача: ОСОБА_1

відповідача: ОСОБА_2

представника відповідача: ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бериславі Херсонської області цивільну справу за позовом ОСОБА_4, інтереси якої за довіреністю представляє ОСОБА_1, до ОСОБА_2, про зобовязання вчинити певні дії, суд

встановив:

У жовтні 2016 року позивач звернулася до суду із позовом до ОСОБА_5 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, посилаючись на те, що їй на праві приватної власності належить земельна ділянка, цільовим призначенням якої є будівництво і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд за адресою м.Берислав вул.Бериславська, 13, площею 0,0615 га. Суміжним землекористувачем земельної ділянки за адресою м.Берислав, вул.Бериславська, 9 є ОСОБА_5 Межі суміжних земельних ділянок частково розділяє шифер та сітка рабиця. З червня 2015 року між позивачем та відповідачем виникли неприязні стосунки, оскільки чоловік ОСОБА_5 ОСОБА_2 без погодження з ОСОБА_4 зруйнував деревяне кріплення шиферу паркану та закріпив металеву трубу до цементних стовпчиків, при цьому шифер до труби не закріпив, кріплення шиферу до труби, які зробив чоловік позивача, зірвав. В лютому 2016 року ОСОБА_2 демонтував трубу і шифер огорожі, без опори, залишився триматися лише на цементній стяжці. При цьому під шифером останній вирив рівчак, що призвело до похилення, а згодом до падіння огорожі та умисного пошкодження трьох листів шиферу. В травні 2016 року чоловік відповідача встановив зі своєї сторони шифер висотою 50-60 см і накидав землі між сіткою та шифером, що призвело до провисання сітки. Незважаючи на рекомендації Бериславської міської ради порушення межової споруди, допущене суміжним землекористувачем до цього часу ОСОБА_5 не усунуто. В звязку з чим позивач в порядку ст.ст.108, 152 ЗК України, просила зобовязати ОСОБА_5 усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою за адресою м.Берислав, вул.Бериславська, 13, шляхом відновлення межової споруди в первісний стан.

Ухвалою суду від 23.12.2016 року, за клопотанням представника позивача, в порядку ст.33 ЦПК України, було замінено відповідача по справі ОСОБА_5 на ОСОБА_2, оскільки останній на підставі договору від 06.04.1990 року є власником 32/100 частин домоволодіння по вул.Бериславській, 9 в м.Бериславі, яке було набуто у власність ще до шлюбу, що підтверджується відміткою про реєстрацію 19.02.1994 року шлюбу із ОСОБА_6, та користувачем земельної ділянки, яка є суміжною із земельною ділянкою, що належить позивачу.

Заявою від 22.12.2016 року, позивачем було уточнено позовні вимоги, відповідно до яких, ОСОБА_4 в порядку ст.ст.1166, 1192 ЦК України, просить суд зобовязати ОСОБА_2 відновити паркан до стану на серпень 2015 року, а саме встановити три листа шиферу та опору з деревяного бруска для утримання вказаних листів шиферу, які були зруйновані 08.03.2016 року.

Представник позивача в судовому засіданні уточнив заявлені позовні вимоги, а саме, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві та в заяві про уточнення позовних вимог, просив суд зобовязати ОСОБА_2 відновити паркан до стану на 08.03.2016 року, а саме встановити три листа шиферу та опору з деревяного бруска для утримання вказаних листів шиферу.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що останні 18 років проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1, до цього за даною адресою проживала його бабуся. Його сусідами всі ці роки є родина ОСОБА_4. З того часу та до сьогодні земельні ділянки розділяє паркан, який частково складається із листів шиферу. Хто саме збудував цей паркан між суміжними земельними ділянками, йому не відомо. Близько двох років тому, паркан став сипатися, руйнуватися. ОСОБА_7 неодноразово збивав частини шиферу, руйнуючи паркан, після чого знов прикріплював шифер, для чого заходив на територію земельної ділянки ОСОБА_2 Останній пропонував ОСОБА_4 та її чоловіку знести існуючий паркан та замінити його сіткою рабицею, проте отримав відмову. У ОСОБА_2 маленький онук, заради безпеки якого він на своїй земельній ділянці, встановив металеві стовпчики, щоб шифер не впав на дитину. Він не руйнував паркан, не ламав шиферу, три листа якого до теперішнього часу стоять на межі земельних ділянок не прикріплені. Просив в задоволенні позову відмовити.

Представник відповідача в судовому засіданні у задоволенні позову просив відмовити в звязку з його безпідставністю та необґрунтованістю, зазначивши, що ніяких перешкод у користуванні позивачем її земельною ділянкою ОСОБА_2 не чинив. Сторони по справі мають рівні права на паркан, що розділяє їх земельні ділянки, а відповідно й однакові зобовязання утримувати його. Підстави для зобовязання відповідача відновити межову споруди відсутні. Доказів пошкодження паркану саме відповідачем, а також спричинення позивачу діями ОСОБА_2 матеріальної шкоди суду не надано.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні ним правовідносини.

ОСОБА_4, позивач по справі, є власницею земельної ділянки за адресою м.Берислав вул.Бериславська, 13, що підтверджується витягом із рішення Бериславської міської ради № 98 від 14.07.2016 року та інформаційною довідкою з Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна № 63815788 від 19.07.2016 року (а.с.8, 9).

Користувачем суміжної земельної ділянки за адресою м.Берислав вул.Бериславська, 9 є ОСОБА_2, про що свідчить договір від 06.04.1990 року, відповідно до якого останній є власником 32/100 частин житлового будинку із надвірними спорудами по вул.Бериславській, 9 в м.Бериславі, а також його жінка ОСОБА_5 що підтверджується кадастровим планом земельної ділянки, який є додатком до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку (а.с.10-11, 42, 62-63).

19.05.2015 року ОСОБА_5 звернулася до Бериславської міської ради із заявою про вжиття заходів до ОСОБА_7, який не хоче проводити ремонт паркану, що прийшов у негідність та може впасти, а також проводить роботи по обробці дерев шкідливими засобами, що перешкоджає сушити білизну (а.с.58).

Згідно із листом виконавчого комітету Бериславської міської ради від 08.06.2015 року за № 150, ОСОБА_5 розяснено зміст ст.108 ЗК України щодо спільного використання та утримування в належному стані межових споруд, а також можливість звернутися до санепідемстанції стосовно правомірності обробки ОСОБА_7 зелених насаджень засобами боротьби зі шкідниками (а.с.59).

З відповіді Бериславського ВП ГУНП в Херсонській області № 37/2775 від 14.03.2016 року вбачається, що в ході розгляду заяви ОСОБА_7 щодо пошкодження ОСОБА_2 паркану було прийнято рішення про припинення перевірки, так як встановити свідків або очевидців, котрі могли б підтвердити викладені заявником факти не видалося можливим (а.с.13).

На заяву ОСОБА_7, зареєстровану 09.03.2016 року за № 96, виконавчим комітетом Бериславської міської ради листом від 08.04.2016 року за № 96 року ОСОБА_8 було рекомендовано дотримуватися правил добросусідства та повідомлено зміст п.2 ст.108 Земельного кодексу України щодо спільного використання та утримування в належному стані межових споруд (а.с.15).

По заяві ОСОБА_4 щодо вирішення спірних питань по відновленню меж із земельними ділянками, користувачами яких є ОСОБА_9 та ОСОБА_5, зареєстрованої 13.05.2016 року за № 206, комісією з розгляду земельних спорів Бериславської міської ради було здійснено виїзд на місце розташування земельної ділянки (а.с.16).

З протоколу засідання комісії з розгляду земельних спорів, затвердженого 20.05.2016 року міським головою ОСОБА_10, вбачається, що за результатами розгляду земельного спору, відповідно до статті 158 Земельного кодексу України, до пп. 5 п. «б» ч. 1 статті 33 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», керуючись «Положенням про комісію з розгляду земельних спорів на території м. Берислава», затвердженим рішення міської ради №673 від 14.07.2015 року комісія дійшла висновку: ОСОБА_4 по вул. Бериславська, 13 оформити в приватну власність земельну ділянку по фактичному використанню, з прив'язкою до визначених спільних поворотних точок із земельною ділянкою по вул. Бериславська, 13а; землекористувачам земельних ділянок ОСОБА_9 по вул. Бериславська, 13а та ОСОБА_5 по вул. Бериславська, 9, звернутись в Бериславську міську раду з відповідною заявою, з метою розроблення проектів землеустрою з подальшим відведенням земельних ділянок у власність; власникам та користувачам земельних ділянок дотримуватись правил добросусідства, обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей (затінення, задимлення, неприємні запахи, шумове забруднення тощо) (а.с.17-19).

Згідно із листом виконавчого комітету Бериславської міської ради від 24.05.2016 року за № Г-54, ОСОБА_5 було повідомлено про те, що при обстеженні 20.05.2016 року комісією виявлено, що спільно з сусідами огорожа за адресою Бериславська, 13 в м.Бериславі складається з металевої сітки та шиферу, яка частково похилена, та розяснено зміст ст.108 ЗК України щодо спільного використання та утримування в належному стані межових споруд (а.с.61).

З протоколу засідання комісії з розгляду земельних спорів, затвердженого 28.11.2016 року міським головою ОСОБА_10, вбачається, що за результатами розгляду земельного спору, відповідно до статті 158 Земельного кодексу України, до пп. 5 п. «б» ч. 1 статті 33 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», керуючись «Положенням про комісію з розгляду земельних спорів на території м. Берислава», затвердженим рішення міської ради №673 від 14.07.2015 року комісія дійшла висновку: землекористувачам земельної ділянки ОСОБА_5 по вул. Бериславська, 9, вжити заходи з розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості); витрати на утримання межової споруди в належному стані нести у рівних частинах; власникам та користувачам земельних ділянок дотримуватись правил добросусідства, обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей (затінення, задимлення, неприємні запахи, шумове забруднення тощо) (а.с.51-52).

Згiдно положень ст.4 ЦПК України суд, здiйснюючи правосуддя захищає права, свободи та iнтереси фiзичних осiб у спосiб, визначений законами України. Перелiк способу захисту цивiльних прав та iнтересiв мiститься в статтi 16 ЦК Укаїни. Цей перелiк не є вичерпним i суд може захистити цивiльне право або інтерес iншим способом, що встановлений законом або договором.

Відповідно до ст.212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності.

Статтею 108 ЗК України визначено, у випадках, коли сусідні земельні ділянки відокремлені рослинною смугою, стежкою, рівчаком, каналом, стіною, парканом або іншою спорудою, то власники цих ділянок мають право на їх спільне використання, якщо зовнішні ознаки не вказують на те, що споруда належить лише одному з сусідів. Власники сусідніх земельних ділянок можуть користуватися межовими спорудами спільно за домовленістю між ними. Витрати на утримання споруди в належному стані сусіди несуть у рівних частинах. До того часу, поки один із сусідів зацікавлений у подальшому існуванні спільної межової споруди, вона не може бути ліквідована або змінена без його згоди.

Відповідно до ч.2 ст. 152 ЗК України, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Згідно з ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

У частині 1 статті 1192 ЦК України визначені способи відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого, а саме з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Відповідно до ч.3 ст.10, ч.ч.1, 3 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

В ході судового розгляду встановлено, що земельні ділянки ОСОБА_4 та ОСОБА_2 по вул.Бериславській в м.Бериславі є суміжними. Між даними земельними ділянками більше вісімнадцяти років тому був встановлений паркан з шиферу, який кріпіться на опори з деревяних брусків. Даних про те, ким саме було встановлено межову споруду, матеріали справи не містять. У 2015 році цей паркан став руйнуватися, з приводу чого між сусідами виникають непорозуміння та сварки. Як ОСОБА_4, так і ОСОБА_2 зверталися до органів місцевого самоврядування із заявами про вжиття заходів щодо належного утримання межової споруди. Комісія з розгляду земельних спорів Бериславської міської ради неодноразово виїжджала на місце розташування земельних ділянок та встановила що земельні ділянки по вул.Бериславській, 13 та 9 в м.Бериславі відокремлені між собою металевою сіткою та частково шиферними листами, паркан з шиферних листів знаходиться у задовільному стані, містами є пошкодження. Ким саме було пошкоджено паркан, ані Бериславською міською радою, ані Бериславським ВП ГУНП у Херсонській області (за заявою ОСОБА_7А.) встановлено не було.

Листами Бериславської міської ради сторонам по справі неодноразово розяснювався зміст ст.108 ЗК України щодо спільного використання та утримування в належному стані межових споруд.

На пропозицію ОСОБА_2 замінити існуючий паркан із шиферу на сітку рабицю, ОСОБА_4 не погодилася, в звязку з чим відповідач був змушений вжити заходів безпеки та встановити зі своєї сторони межової споруди металеві стовпчики, які зашкодять шиферу впасти на його онука.

Зважаючи на те, що позивачем та її представником, в порушення ч.3 ст.10, ч.ч.1, 3 ст.60 ЦПК України, не надано доказів того, що паркан між суміжними земельними ділянками був збудований ОСОБА_4 та відповідно належить тільки їй, а також доказів пошкодження межової споруди саме ОСОБА_2, а отже спричинення позивачу діями останнього будь якої шкоди, при відсутності у суду даних про порушення права користування належною ОСОБА_4 земельною ділянкою, враховуючи положення діючого в Україні цивільного та земельного законодавства, а також вимог статті 108 ЗК України, якою визначено право спільного користування межовими спорудами власників сусідніх земельних ділянок та обовязок спільного утримання цих споруд у належному стані, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що позов необґрунтований та задоволенню не підлягає.

В порядку ст.88 ЦПК України, вимога позивача про стягнення з відповідача судових витрат також не підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 4, 10, 11, 60, 88, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 1166, 1192 ЦК України, ст.ст. 108, 152 ЗК України, суд

вирішив:

В задоволенні позову ОСОБА_4, інтереси якої за довіреністю представляє ОСОБА_1, до ОСОБА_2 про зобовязання вчинити певні дії відмовити.

На рішення протягом десяти днів з дня його проголошення, може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Херсонської області через Бериславський районний суд Херсонської області.

Суддя О.О.Корсаненкова