Справа № 676/3742/16-ц
Номер провадження 2/676/1955/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2016 року Кам'янець-Подільський міськрайонний суд

Хмельницької області

в складі: головуючої судді Швець О.Д.

з участю секретаря Ксьондз Р.М.

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кам'янці-Подільський цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Устянської сільської ради Кам'янець-Подільського району, третя особа - відділ Держгеокадастру у Кам'янець-Подільському районі про визнання права власності на земельний пай в порядку спадкування за законом,-

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_2 звернулася з позовом до Устянської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування вимог вказує, що 25 травня 1996 року між нею та ОСОБА_4 укладено договір довічного утримання, на умовах якого ОСОБА_2 зобов'язалась пожиттєво повністю утримувати, забезпечувати харчуванням, одягом, доглядом, необхідною допомогою та зберігати в її пожиттєвому користуванні житлову кімнату в будинку АДРЕСА_1, а ОСОБА_4 передала їй у власність належний їй на праві власності зазначений житловий будинок з надвірними будівлями до нього. ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 Спадкоємців, які претендували на спадщину не було. Відповідно до договору купівлі - продажу житлового будинку від 13.11.2006 року ОСОБА_2 передала у власність ОСОБА_6 житловий будинок з надвірними будівлями до нього, що знаходиться по АДРЕСА_1. Про те, що після смерті ОСОБА_4 залишилась спадщина, а саме земельна частка (пай) в с. Баговиця, дізналася нещодавно, а саме в травні 2016 року від працівників Устянської сільської ради. Листом відділу Держгеокадастру у Кам'янець-Подільському районі від 24.06.2016 року повідомлено, що у відділі інформація на право на земельну ділянку (пай), що розташована на території Устянської сільської ради на ім'я ОСОБА_4 відсутня, однак підтверджено факт надання померлій земельної частки (паю), тому просить визнати за нею право власності на спадкове майно, яке складається із земельної частка (паю), пожеребкований за номером 1199, зареєстрований 12.12.1996 року, яка належала ОСОБА_4

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала, просить задовольнити.

Представник Устянської сільської ради в судове засідання не з'явився, подав заяву про слухання справи у його відсутності. Проти задоволення позову не заперечує.

Представник 3 особи в судове засідання не з»явився, причини неявки не повідомив, про час і місце слухання справи повідомлений своєчасно належним чином.

Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності представника відповідача та 3 особи , на підставі наявних у справі доказів.

Суд, заслухавши представника позивача, вивчивши матеріали справи в повному обсязі встановив наступне.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_1 від 06.11.2000 року.

25 травня 1996 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 укладено договір довічного утримання, на умовах якого ОСОБА_4 передала у власність ОСОБА_2 належний їй на праві особистої власності житловий будинок з надвірними будівлями біля нього, що знаходиться по АДРЕСА_1, а ОСОБА_2 зобов»язалась по життєво повністю утримувати ОСОБА_4, забезпечувати її харчуванням, одягом, доглядом, необхідною допомогою та зберігати в її по життєвому користуванні кімнату житл.площею 15,4 кв м в будинку, що знаходиться по АДРЕСА_1.

У відповідності до ст..ст. 153, 425, 128 ЦК УРСР ОСОБА_2 набула права власності на зазначений будинок.

Відповідно до договору купівлі - продажу житлового будинку від 13.11.2006 року ОСОБА_2 продала ОСОБА_6 житловий будинок з надвірними будівлями до нього, що знаходиться по АДРЕСА_1.

З листа №140/02-15 від 30.05.2016 року Устянської сільської ради вбачається, що померлій ОСОБА_4 дійсно було наділено земельну частку (пай) по с. Багавиця та прожеребковано за номером 1199.

Верховний Суд України на засіданні Судової палати у цивільних справах 18 грудня 2013 року розглянув справу № 6-138цс13 і зробив правовий висновок, що відповідно до ч. ч. 4, 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України (2004 року) відносини спадкування регулюються нормами ЦК України (2004 року), якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати (строк на прийняття якої закінчився до 1 січня 2004 року), або якщо вона була прийнята хоча б одним із спадкоємців, то до таких спадкових відносин застосовуються норми ЦК УРСР 1963 року.

За змістом статті 524 ЦК Української РСР, який був чинним на час смерті ОСОБА_4, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

Згідно ст. ст. 525, 526 ЦК УРСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу; місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (стаття 17 цього Кодексу ), а якщо воно невідоме, - місцезнаходження майна або його основної частини.

При вирішенні питання, хто є спадкоємцями за законом, враховуються такі юридичні факти як: родинні стосунки (кровна спорідненість), шлюбні відносини, усиновлення (удочеріння), перебування на утриманні спадкодавця.

Цивільний кодекс УРСР 1963р. передбачав дві черги спадкоємців за законом: при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого; онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем (ст.529 ЦК УРСР). При відсутності спадкоємців першої черги або при неприйнятті ними спадщини, а також в разі, коли всі спадкоємці першої черги не закликаються до спадкування, успадковують у рівних частках: брати і сестри померлого, а також дід та бабка померлого як з боку батька, так і з боку матері (друга черга, ст. 530 ЦК УРСР).

Крім того, ст. 531 ЦК УРСР до числа спадкоємців за законом відносила непрацездатних осіб, що перебували на утриманні померлого не менше одного року до його смерті. При наявності інших спадкоємців вони успадковують нарівні зі спадкоємцями тієї черги, яка закликається до спадкоємства.

Стаття 535 ЦК УРСР передбачала право на обов'язкову частку у спадщині неповнолітніх або непрацездатних дітей спадкодавця (в тому числі усиновлених), а також непрацездатної дружини, батьків (усиновителів) і утриманців померлого, які успадковують, незалежно від змісту заповіту, не менше двох третин частки, яка належала б кожному з них при спадкоємстві за законом.

Позивачем не надано доказів родинних відносин з спадкодавцем ОСОБА_4

Судом встановлено, що спадкова справа після смерті ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1, не відкривалася, що підтверджується інформаційню довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину).

Відповідно до ч. 1 ст. 58 Конституції України та ст. 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ним чинності, і не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують цивільну відповідальність особи.

Згідно ст.1, 2, 3, Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» передбачено, що право на земельну частку (пай) мають… громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом.

Основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є:свідоцтво про право на спадщину.

Підставами для виділення земельних ділянок у натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) є рішення відповідної сільської, селищної, міської ради чи районної державної адміністрації.

Як вбачається із листа відділу Держгеокадастру у Кам'янець-Подільському районі №29-28-99.5-2978/2-16 від 24.06.2016 року та витягу з Книги реєстрації Сертифікатів на право на земельну частку (пай) КСГП «Україна» с.Устя, за ОСОБА_4 зареєстрований сертифікат на право на земельну ділянку (пай), по Устянській сільській раді НОМЕР_2 на земельну ділянку площею 2,23 га в умовних кадастрових одиницях, який на даний час втрачений що підтверджується оголошенням в газеті «Подолянин» за 02.12.2016 р.

Враховуючи, що Цивільний кодекс УРСР 1963 року не передбачав спадкування за правом проживання зі спадкодавцем однією сім'єю, позивачем не підтверджено належними та допустимими доказами родинні відносини з спадкодавцем, суд вважає, що позовні вимоги про визнання права власності в порядку спадкування після смерті ОСОБА_4, не підлягають задоволенню, оскільки позивач не входить до кола спадкоємців за законом після її смерті.

Відповідач Устянська сільська рада Кам'янець-Подільського району Хмельницької області позовні вимоги визнала, однак суд відмовляє у прийнятті визнання позову, оскільки вважає, що визнання позову суперечить закону. (ч. 4 ст. 174 ЦПК України)

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Керуючись, ст. ст. 10, 60, 212-215 ЦПК України, ст.ст.524-526,549 ЦК УРСР, ,-

ВИРІШИВ :

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Устянської сільської ради Кам'янець-Подільського району, третя особа - відділ Держгеокадастру у Кам'янець-Подільському районі про визнання права власності на земельний пай в порядку спадкування за законом - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Хмельницької області через Кам»янець-Подільський міськрайонний суд Хмельницької області шляхом подання апеляційної скарги в 10- денний строк з дня проголошення рішення, а якщо особи не були присутні під час проголошення рішення, то протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Швець О.Д