Ухвала

іменем україни

07 вересня 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Ткачука О.С.,

суддів: Висоцької В.С., Кафідової О.В.,

Колодійчука В.М., Фаловської І.М.,

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за позовом прокурора Чуднівського району Житомирської області в інтересах держави в особі Житомирської обласної державної адміністрації та Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області до Чуднівської районної державної адміністрації Житомирської області, ОСОБА_3 про визнання незаконним розпорядження, визнання недійсним договору оренди земельної ділянки та зобов'язання повернення земельної ділянки, за касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення апеляційного суду Житомирської області від 02 лютого 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2012 року прокурор Чуднівського району Житомирської області звернувся до суду із указаним позовом в інтересах держави в особі Житомирської обласної державної адміністрації та головного управління Держкомзему у Житомирській області, мотивуючи його тим, що проведеною перевіркою дотримання вимог земельного законодавства при наданні фізичним та юридичним особам в оренду земельних ділянок прокуратурою було встановлено, що на підставі розпорядження голови Чуднівської районної державної адміністрації (далі - Чуднівська РДА Житомирської області) від 16 квітня 2003 року ОСОБА_3 надано дозвіл на розроблення проектно-технічної документації з надання земельної ділянки в оренду земель водного фонду.

Розпорядженням Чуднівської РДА Житомирської області від 10 липня 2003 року затверджено проект із землеустрою щодо відводу земельної ділянки водного фонду (ставка) для рибогосподарських цілей, розташованої на землях запасу Стовпівської сільської ради.

Позивач зазначав, що 17 листопада 2003 року між Чуднівською РДА Житомирської області та ОСОБА_3 укладено договір оренди земельної ділянки водного фонду, за умовами якого останньому передано у дострокову оренду земельну ділянку водного фонду загальною площею 13,4317 га зі сплатою 30 грн за 1 га на рік терміном на 30 років.

Разом з тим, позивач вважав, що розпорядження про передачу земель водного фонду в оренду прийнято з порушенням вимог чинного законодавства, а саме: орендна плата за користування водним об'єктом та земельною ділянкою встановлена без проведення нормативної грошової оцінки, яка є обов'язковою, проект землеустрою, на підставі якого укладено договір оренди водного об'єкту, не пройшов державну експертизу землевпорядної документації, а тому просив визнати його незаконним.

При цьому позивач зазначив, що оскільки рішення, на підставі якого ОСОБА_3 передано в оренду спірну земельну ділянку, є незаконним, тому підлягає визнанню недійсним і договір оренди цієї земельної ділянки, укладений між Чуднівською РДА Житомирської області та ОСОБА_3

З урахуванням зміни предмету позову, прокурор просив визнати незаконними розпорядження голови Чуднівської РДА Житомирської області від 10 липня 2003 року № 319, визнати недійсним договір оренди земельної ділянки водного фонду, який укладений 17 листопада 2003 року між Чуднівською РДА Житомирської області та ОСОБА_3, та зобов'язати ОСОБА_3 повернути земельну ділянку загальною площею 13,4317 га до земель водного фонду Стовпівської сільської ради Чуднівського району Житомирської області, шляхом підписання акта прийому-передачі.

Рішенням Чуднівського районного суду Житомирської області від 15 грудня 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Житомирської області від 02 лютого 2016 року скасовано рішення суду першої інстанції та ухвалено нове рішення про задоволення позовних вимог.

Визнано незаконними та скасовано розпорядження голови Чуднівської РДА Житомирської області від 10 липня 2003 року № 319 «Про затвердження матеріалів проектно-технічної документації по відводу земельної ділянки водного фонду для рибогосподарських цілей, розташованої на землях запасу Стовпівської сільської ради Чуднівського району Житомирської області громадянину ОСОБА_3.».

Визнано недійсним договір оренди земельної ділянки водного фонду, укладений 17 листопада 2003 року між Чуднівською РДА Житомирської області і ОСОБА_3

Зобов'язано ОСОБА_3 повернути земельну ділянку загальною площею 13,4317 га до земель водного фонду Стовпівської сільської ради Чуднівського району Житомирської області шляхом підписання акта приймання-передачі.

У касаційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції, мотивуючи свою вимогу неправильним застосуванням апеляційним судом норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши матеріали справи, дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Згідно зі ст. ст. 213, 214 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувались вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Судом встановлено, що на підставі розпорядження голови Чуднівської РДА Житомирської області від 16 квітня 2003 року № 175 ОСОБА_3 надано дозвіл на розроблення проектно-технічної документації з надання земельної ділянки в оренду із земель водного фонду.

Розпорядженням голови Чуднівської РДА Житомирської області від 10 липня 2003 року № 319 затверджено проект із землеустрою щодо відводу земельної ділянки водного фонду (ставка) для рибогосподарських цілей, розташованої на землях запасу Стовпівської сільської ради ОСОБА_3

17 листопада 2003 року між Чуднівською РДА Житомирської області та ОСОБА_3 укладено договір оренди земельної ділянки водного фонду, за умовами якого ОСОБА_3 передано в довгострокову оренду терміном на 30 років земельну ділянку водного фонду загальною площею 13,4317 га.

Відповідно до п. 2.2 договору оренди сторони домовились про те, що розмір орендної плати за цим договором становить 30 грн за 1 га на рік. При цьому загальна сума орендної плати на період дії цього договору складає 12 088 грн 53 коп.

Пунктом 2.4 договору оренди передбачено, що орендна плата збільшується при зміні розміру земельного податку відповідно до чинного законодавства України, при цьому сторони укладають додаткову угоду, яка є невід'ємною частиною цього договору оренди.

На виконання вказаного пункту договору 12 січня 2011 року між сторонами було укладено додаткову угоду, якою внесені зміни до договору оренди водного об'єкта та земельної ділянки щодо розміру орендної плати та порядку її сплати. Зокрема, орендна плата за всю земельну ділянку водного фонду встановлена у розмірі 4 096 грн 67 коп. за один рік.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що оскаржуване розпорядження голови Чуднівської РДА Житомирської області прийнято у відповідності до вимог земельного законодавства та не суперечить встановленій процедурі набуття права оренди на земельну ділянку. Крім того законодавство України, яке було чинним на момент виникнення спірних правовідносин, не передбачало обов'язкового проведення грошової оцінки землі, а тому оспорюваний договір оренди земельної ділянки водного фонду укладено правомірно.

При цьому, суд зазначив, що виготовлення проекту відведення не передбачено у випадку передачі земельної ділянки комунальної або державної власності в оренду громадянам, за винятком передачі в оренду земельної ділянки із зміною цільового призначення та із земель запасу під забудову, у відповідності до ст. 124 ЗК України.

Скасовуючи рішення місцевого суду та ухвалюючи нове рішення про задоволення позову, апеляційний суд дійшов висновку про те, що при передачі земельної ділянки ОСОБА_3 було порушено вимоги земельного законодавства, оскільки грошова оцінка земельної ділянки не проводилася, землевпорядна документація не проходила обов'язкову державну експертизу.

Колегія суддів суду касаційної інстанції погоджується з висновками апеляційного суду, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 25 Закону України «Про землеустрій» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що документація із землеустрою розробляється у вигляді програм, схем, проектів, спеціальних тематичних карт, атласів, технічної документації. Проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок є одним із видів документації із землеустрою.

Згідно зі ст. 62 Закону України «Про землеустрій» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) документація із землеустрою підлягає державній експертизі з метою забезпечення її відповідності вихідним даним та технічним умовам, вимогам законів України, іншим нормативно-правовим актам.

Статтею 186 ЗК України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначено порядок розгляду і затвердження землевпорядної документації. Розгляд і затвердження землевпорядної документації проводиться в такому порядку: проекти відведення земельних ділянок із земель державної чи комунальної власності затверджуються органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, які надають і вилучають земельні ділянки.

Частиною 3 ст. 186 ЗК України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що прогнозні матеріали використання і охорони земель, проекти землеустрою, матеріали державного земельного кадастру, проекти з питань використання і охорони земель, реформування земельних відносин, а також техніко-економічні матеріали обґрунтувань використання і охорони земель підлягають державній експертизі, яка здійснюється органом по земельних ресурсах відповідно до закону.

Згідно з листом голови комісії з проведення реорганізації територіальних органів Деркомзему у Житомирській області від 21 грудня 2011 року проект землеустрою, на підставі якого укладено оскаржуваний договір оренди земельної ділянки водного фонду, не пройшов державної експертизи землевпорядної документації.

Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку про визнання незаконним та скасування розпорядження голови Чуднівської РДА від 10 липня 2003 року № 319, яким затверджено проектно-технічну документацію відводу земельної ділянки ОСОБА_3 без проведення її державної експертизи.

Крім того, колегія суддів суду касаційної інстанції погоджується з висновками апеляційного суду щодо визнання недійсним договору оренди землі, укладеного між Чуднівською РДА та ОСОБА_3 з огляду на таке.

Згідно зі ст. 2 Закону України «Про оренду землі» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про оренду землі» однією з істотних умов договору оренди землі є орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

Частиною 2, 4 ст. 21 Закону України «Про оренду землі» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що розмір, форма та строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди.

Річна орендна плата за земельні ділянки, які перебувають у державній або комунальній власності, надходить до відповідних бюджетів, розподіляється і використовується відповідно до закону і не може перевищувати 10 відсотків їх нормативної грошової оцінки.

За вимогами ст. 24 Закону України «Про плату за землю» (у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) грошова оцінка землі застосовується для економічного регулювання земельних відносин при укладанні цивільно-правових угод, передбачених законодавством України.

Переглядаючи рішення районного суду, суд апеляційної інстанції правильно зазначив, що визначення орендної плати у фіксованій грошовій сумі без проведення нормативно-грошової оцінки суперечить положенням ч. 4 ст. 21 ЗУ «Про оренду землі», оскільки в такому разі неможливо встановити, чи перевищує відповідна плата 10 відсотків нормативно-грошової оцінки земельної ділянки.

Крім того, нормативна грошова оцінка земельних ділянок не залежить від волевиявлення сторін договору оренди землі, а є способом регулювання державою плати за користування землею, зокрема є основою для визначення розміру орендної плати, а зміна нормативної грошової оцінки земельної ділянки є підставою для перегляду розміру орендної плати.

Тобто, законодавство, яке діяло на час укладення оскаржуваного договору передбачало необхідність проведення нормативно грошової оцінки землі державної та комунальної форм власності, в тому числі і водного фонду, як підстави для визначення розміру орендної плати.

Таким чином, відсутність проведення грошової оцінки землі при укладенні договору оренди створило умови для незаконного встановлення розміру орендної плати, що призводить до ненадходження коштів до бюджету, чим порушено інтереси держави.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку про визнання незаконним та скасування розпорядження голови Чуднівської РДА від 10 липня 2003 року № 319, оскільки всупереч вимогам закону, оскільки вказаним розпорядженням затверджено проектно-технічну документацію відводу земельної ділянки ОСОБА_3 без проведення її державної експертизи.

Крім того, укладаючи оспорюваний договір без проведення нормативно-грошової оцінки земельної ділянки, сторони порушили чинне законодавство, що відповідно до ст. 211 ЗУ України є підставою для визнання такого договору недійсним.

При цьому судом правильно зазначено, що земельна ділянка водного фонду набута ОСОБА_3 в користування без дотримання вимог закону, який регулює порядок її надання, а отже за вимогами ст. 210, 211 ЗК України це є підставою для повернення вказаної земельної ділянки до земель водного фонду Стовпівської сільської ради Чуднівського району Житомирської області шляхом підписання акта приймання-передачі.

За таких обставин, перевіривши доводи касаційної скарги, дослідивши матеріали справи та зміст оскаржуваного рішення, колегія суддів суду касаційної інстанції дійшла висновку про відхилення касаційної скарги та залишення без змін рішення апеляційного суду Житомирської області від 02 лютого 2016 року, оскільки рішення суду апеляційної інстанції законне та обґрунтоване, а доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 335, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення апеляційного суду Житомирської області від 02 лютого 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.С. Ткачук

Судді: В.С. Висоцька

О.В.Кафідова

В.М.Колодійчук

І.М. Фаловська