У Х В А Л А

21 жовтня 2016 року м. Київ

Суддя Верховного Суду України Охрімчук Л.І.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про перегляд Верховним Судом України ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14 липня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа - ОСОБА_1, про стягнення заборгованості за договором підряду,

в с т а н о в и в :

17 жовтня 2016 року (згідно з накладною кур'єрської служби доставки) ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду України із заявою про перегляд ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14 липня 2016 року з передбачених пунктами 1, 2, 4 частини першої статті 355 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) підстав: неоднакового застосування судом касаційної інстанції норм матеріального права, а саме статей 41, 129 Конституції України; неоднакового застосування судом касаційної інстанції норм процесуального права, зокрема статей 10, 161-162, 207, 361-362 ЦПК України; невідповідності судового рішення суду касаційної інстанції викладеному у постановах Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права.

Обґрунтовуючи підставу перегляду вказаного судового рішення, передбачену пунктом 1 частини першої статті 355 ЦПК України, заявник у своїй заяві посилається на судові рішення судів касаційної інстанції від 10 і 15 квітня, 23 липня 2008 року; 15 грудня 2009 року; 7 квітня, 23 червня, 26 липня, 2 грудня 2010 року; 2 червня, 26 вересня, 26 і 31 жовтня, 21 і 28 грудня 2011 року; 28 березня, 12 грудня 2012 року; 10 квітня, 19 червня, 17 і 31 липня, 5 вересня, 10 жовтня 2013 року; 15 січня, 9 вересня, 27 травня 2014 року; 21 січня, 18 і 18, 25 березня, 22 квітня, 20 липня, 1 грудня 2015 року; 6 квітня, 6 липня 2016 року, в яких, на його думку, по-іншому, ніж в оскаржуваному судовому рішенні, застосовано зазначені норми матеріального права.

На підтвердження підстави перегляду вищевказаного судового рішення, передбаченої пунктом 4 частини першої статті 355 ЦПК України, заявник у своїй заяві посилається на постанови Верховного Суду України від 23 вересня 2015 року та 10 лютого 2016 року.

Указана заява підлягає залишенню без розгляду з огляду на таке.

Згідно із частинами першою, третьою статті 356 ЦПК України заява про перегляд судових рішень подається протягом трьох місяців з дня ухвалення судового рішення, щодо якого подано заяву про перегляд, або з дня ухвалення судового рішення, на яке здійснюється посилання на підтвердження підстав, передбачених пунктами 1 і 2 <http://zakon5.rada.gov.ua/laws/show/1618-15/page9> частини першої статті 355 цього Кодексу, але не пізніше одного року з дня ухвалення судового рішення, про перегляд якого подається заява.

Заява про перегляд судових рішень подається протягом трьох місяців з дня ухвалення судового рішення, щодо якого подається заява про перегляд, або з дня прийняття постанови Верховного Суду України, на яку здійснюється посилання на підтвердження підстави, передбаченої пунктом 4 частини першої статті 355 цього Кодексу, але не пізніше одного року з дня ухвалення судового рішення, про перегляд якого подається заява.

Установлено, що ухвала суду касаційної інстанції, про перегляд якої подано заяву, постановлена 14 липня 2016 року.

На підтвердження підстав перегляду, передбачених пунктами 1, 2, 4 частини першої статті 355 ЦПК України, заявник у своїй заяві посилається на судові рішення судів касаційної інстанції, ухвалених від 10 і 15 квітня, 23 липня 2008 року; 15 грудня 2009 року; 7 квітня, 23 червня, 26 липня, 2 грудня 2010 року; 2 червня, 26 вересня, 26 і 31 жовтня, 21 і 28 грудня 2011 року; 28 березня, 12 грудня 2012 року; 10 квітня, 19 червня, 17 і 31 липня, 5 вересня, 10 жовтня 2013 року; 15 січня, 9 вересня, 27 травня 2014 року; 21 січня, 18 і 18, 25 березня, 22 квітня, 20 липня, 1 грудня 2015 року; 6 квітня, 6 липня 2016 року, а також на постанови Верховного Суду України від 23 вересня 2015 року та 10 лютого 2016 року.

Отже, строк для подання заяви про перегляд судового рішення закінчився 14 жовтня 2016 року.

Клопотання про поновлення строку для подання заяви про перегляд зазначеного судового рішення ОСОБА_1 не заявляв.

Відповідно до статті 72 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, якщо суд за клопотанням особи, що їх подала, не знайде підстав для поновлення або продовження строку.

Оскільки заява про перегляд вищевказаного судового рішення подана заявником після спливу трьох місяців з дня ухвалення судового рішення суду касаційної інстанції і з дня ухвалення судового рішення, на яке заявник у своїй заяві посилається для порівняння, клопотання щодо поновлення строку подання заяви про перегляд вказаного судового рішення не заявлено, то зазначена заява підлягає залишенню без розгляду.

Керуючись статтею 72, частиною третьою статті 356 ЦПК України, суддя Верховного Суду України

у х в а л и в :

Заяву ОСОБА_1 про перегляд Верховним Судом України ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14 липня 2016 року залишити без розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

Верховного Суду України Л.І. Охрімчук