АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/7350/16 Справа № 201/540/16-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Пономарь З.М.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2016 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді Пономарь З.М., суддів Осіяна О.М., Посунся Н.Є., за участю секретаря Самокиші О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровськ від 11 липня 2016 року за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про залишення за ним грошової суми,-

в с т а н о в и л а :

У січні 2016 року ОСОБА_3 звернувся до ОСОБА_2 з позовом, яким просив залишити за ним 300 580грн., отриманих ним від ОСОБА_2 у якості авансу за попереднім договором купівлі-продажу будинку №76 по вул.Яснополянській у м.Дніпропетровськ від 01.06.2010р. В обґрунтування вказаних вимог посилався на не укладення основного договору купівлі-продажу будинку у звязку із його самовільним знесенням ОСОБА_2 Оскільки укладення основного договору не відбулось з вини ОСОБА_2, вважав, що на підставі п.8 попереднього договору купівлі-продажу від 01.06.2010р. отримана ним від ОСОБА_2 у якості авансу грошова сума має бути залишена за ним на підставі ст.1212 ЦК України.

Рішенням Жовтневого райсуду м.Дніпропетровськ від 11.07.2016р. за позов ОСОБА_3 задоволено, ухвалено залишити за ним 300 580грн. грошового зобовязання за укладеним ним з ОСОБА_2 попереднім договором купівлі-продажу будинку №76 по вул.Яснополянській у м.Дніпропетровськ від 01.06.2010р. В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просила скасувати вказане судове рішення, посилаючись на його невідповідність вимогам закону.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що воно підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у позові за такими підставами.

Задовольняючи позов ОСОБА_3 про залишення за ним 300 580грн., суд першої інстанції керувався ст.1212 ЦК України та посилався на невиконання попереднього договору купівлі-продажу будинку №76 по вул.Яснополянській у м.Дніпропетровськ від 01.06.2010р. з вини ОСОБА_2

Вказаний висновок суду першої інстанції не відповідає вимогам закону та обставинам справи, з яких вбачається наступне.

01.06.2010р. між ОСОБА_3 як продавцем та ОСОБА_2 як покупцем укладено попередній договір, за умовами якого сторони домовились не пізніше 01.06.2011р. укласти та нотаріально посвідчити договір купівлі-продажу земельну ділянку площею не менше 0,0464га та домоволодіння №76 по вул.Яснополянській у м.Дніпропетровськ. За п.4 договору ОСОБА_3 отримав від ОСОБА_2 300 580грн. у якості авансу у рахунок наступного договору купівлі-продажу (а.с.18,19).

Рішенням Жовтневого райсуду м.Дніпропетровськ від 11.12.2013р. ухвалено: відмовити у задоволенні позову ОСОБА_3 про визнання недійсним попереднього договору купівлі-продажу від 01.06.2010р.; задовольнити частково позовні вимоги ОСОБА_2 та на її користь з ОСОБА_3 на підставі ч.2 ст.570, ст.635 ЦК України стягнути 300 580грн., переданих у якості авансу на підставі договору купівлі-продажу від 01.06.2010р. При цьому судом встановлено, що у передбачений попереднім договором строк до 01.06.2011р. договору купівлі-продажу сторонами не укладено. Статус вказаної грошової визначено як аванс і у попередньому договорі сторін і у рішенні суду, яким безпосередньо встановлено, що вона не є завдатком та на неї не поширюються правові наслідки порушення зобовязання. (а.с.137-138). Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 21.05.2014р. вказане рішення суду залишено без змін. На підставі набраного законної сили рішення Жовтневого райсудом м.Дніпропетровськ 12.05.2014р. видано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 300 580грн. авансу. Постановою старшого державного виконавця Жовтневого відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції від 17.06.2014р. відкрито виконавче провадження за вказаним виконавчим листом (а.с.122). У судовому засіданні сторони підтвердили перебування на виконанні рішення Жовтневого райсуду м.Дніпропетровськ від 11.12.2013р.

Зазначені обставини свідчать, що отримана ОСОБА_3 від ОСОБА_2 на підставі попереднього договору купівлі-продажу від 01.06.2010р. сума авансу у розмірі 300 580грн. вже була предметом судового розгляду, з приводу неї ухвалено відповідне рішення суду про повернення її ОСОБА_3 ОСОБА_2 Більш того, доля вказаної грошової суми фактично вже вирішена рішенням суду від 11.12.2013р.

Відповідно до вимог ст.14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обовязкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України. Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, за ч.3 ст.61 ЦК України не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Враховуючи зазначені вимоги закону та встановлені рішенням суду, що набрало законної сили, обставини про повернення отриманої ОСОБА_3 суми авансу у розмірі 300580грн. ОСОБА_2, підстав для задоволення позову ОСОБА_3 про залишення йому цієї ж самої суми немає. Крім того, за вимогами ст.1212 ЦК України, на яку ОСОБА_3 посилався в обґрунтування вимог про залишення у нього авансу, передбачено обовязок повернути майно тією особою, у якої воно знаходиться без достатньої правової підстави. Між тим, грошові кошти знаходяться саме у ОСОБА_3 Вказана правова норма взагалі не поширюється на заявлені ним вимоги та спірні відносини, які виникли з приводу отриманої суми авансу за відсутності укладення договору купівлі-продажу нерухомого майна.

Оскільки висновки суду першої інстанції не відповідають вимогам закону та обставинам справи, його рішення на підставі п.3,4 ст.309 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у позові.

Відповідно до вимог ч.1,5 ст.88 ЦПК України з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 підлягає стягненню сума 3306грн.38коп. на повернення сплачених нею судових витрат (а.с.130).

Керуючись ст.ст.303,307,309,316 ЦПК України, колегія суддів,-

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровськ від 11 липня 2016 року скасувати.

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про залишення за ним грошової суми.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 3306грн.38коп. на повернення судових витрат.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і протягом двадцяти днів може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Судді : Пономарь З.М. Осіян О.М. Посунся Н.Є.