печерський районний суд міста києва
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 вересня 2016 року Печерський районний суд м. Києва в складі : головуючого - судді Цокол Л.І. за участі секретарів Насурлаєвої К.Е., Сторожук Є.Ю. розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, за участі третьої особи ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок залиття квартири,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду із вимогами до ОСОБА_2 і просить стягнути з відповідача заподіяну матеріальну шкоду в розмірі 7 720,00грн. , що складає вартість виконання ремонтно-відновлювальних робіт, проведення яких необхідно для усунення пошкоджень, які утворились внаслідок залиття приміщень квартири, що розташована в АДРЕСА_1, стягнути з відповідача компенсацію за заподіяну моральну шкоду у розмірі 3 000грн., а також відшкодувати судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 497,20грн. та витрат на проведення оцінки вартості ремонтно-будівельних робіт в розмірі 2 000грн. Крім того позивач під час судового розгляду 19 травня 2016 року збільшив позовні вимоги та просив також стягнути з відповідача суму інфляційних втрат в розмірі 1 010,88грн. та суму трьох відсотків річних в розмірі 194,13грн., посилаючись на те, що відповідач прострочив виконання зобов'язання 01 вересня 2015 року, не здійснивши відшкодування заподіяної шкоди. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що внаслідок не контрольованості відповідачем за системою та технічним станом водопостачання яка знаходиться у її квартирі відбулось залиття квартири, належної позивачу.

Під час судового розгляду позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_5 підтримали позовні вимоги, просили їх задовольнити, посилаючись на обставини викладені у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_6 вимоги не визнали, заперечували проти їх задоволення, посилаючись на безпідставність пред'явлених вимог, вказуючи на те, що шкода була заподіяна не з вини відповідача. Так, відповідач вказує на те, що 01 серпня 2015 року внаслідок засмічення загальних каналізаційних труб у будинку відбулось виливання води через раковину. При цьому вся техніка, що знаходилась у квартирі Відповідача була в справному стані. Через деякий час було перекрито воду по всьому стояку будинку та виливання припинилось.

Третя особа ОСОБА_3 про час і місце судового розгляду була повідомлена належним чином, в судове засідання не з'явилась.

Суд вислухавши пояснення позивача ОСОБА_1, її представника ОСОБА_5, відповідача ОСОБА_7, її представника ОСОБА_8, допитавши свідків ОСОБА_9, ОСОБА_10 , ОСОБА_11, ОСОБА_12 , ОСОБА_13, дослідивши надані сторонами письмові докази, прийшов до наступного висновку.

Встановлено, що ОСОБА_1 належить на праві власності 1/2 частина квартири АДРЕСА_1 загальною площею 48,9 кв.м. Інша частина квартири належить третій особі ОСОБА_3

ОСОБА_2 є власником квартири АДРЕСА_2 розташованої у цьому ж будинку .

04 серпня 2015 року у вечірній час було виявлено залиття квартири АДРЕСА_1 яка розташована під квартирою АДРЕСА_2. Як встановлено в ході судового розгляду будинок знаходиться на балансі ЖБК «Держплановець», який здійснює утримання будинку.

Згідно акту складеного 05 серпня 2015 року квартиру АДРЕСА_1 було залито внаслідок неконтрольованого виливу води з кухні квартири АДРЕСА_1. Так, в акті зазначено про те,що з 07 липня по 28 липня 2015 року у будинку АДРЕСА_1 було відсутнє гаряче водопостачання. Подача гарячої води була відновлена 29 липня 2015 року після 19.00год.

Під час допиту свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10, якими було складено та підписано вказаний акт, було з'ясовано, що останні не були свідками самого залиття, акт складали після події, яка відбулась в період з 29 липня по 04 серпня 2015 року, при цьому обстеження здійснювали лише квартири АДРЕСА_1. Висновок щодо причини залиття зроблено на підставі припущення.

При цьому під час допиту свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_13 було встановлено, що 01 серпня 2015 (субота) року із раковини, що знаходиться на кухні в квартирі АДРЕСА_1 відбулось самовільне виливання води , що було припинено лише після перекриття подачі води по всьому стояку будинку. Після чого ОСОБА_13, який здійснює сантехнічні роботи у будинку АДРЕСА_1 03 серпня 2015 року було прочищено засмічення загальних каналізаційних труб та у вечірній час відновлено водопостачання.

Як показав свідок ОСОБА_13 самовільне виливання води ( вода під тиском виливалась із внутрішньобудинкового стояка) відбулось внаслідок засмічення каналізаційних труб вказаного будинку, при цьому сантехнічне обладнання у квартирі АДРЕСА_1 було у справному стані.

Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

З урахуванням встановленого слід дійти переконання про відсутність підстав для задоволення вимог позивача, оскільки шкода у вигляді залиття її квартири сталась не з вини відповідача. Суд виходить з того, що шкода була завдана внаслідок засмічення каналізаційних труб, що в свою чергу спровокувало самовільний вилив води з раковини в кухні квартири відповідача. При цьому відповідач як власник квартири багатоквартирного будинку несе відповідальність за належний технічний стан санітарної техніки, що розташована у цій квартирі, та не може нести відповідальність за неналежний технічний стан внутрішньобудинкового обладнання.

Оскільки під час судового розгляду не було встановлено вини відповідача у заподінні шкоди позивачу внаслідок залиття квартири, у задоволенні вимог необхідно відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 15,16, 382,1166 ЦК України, ст.ст.8,10,60,88,208,212 -215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, за участі третьої особи ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок залиття квартири, залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, що брали участь у справі, але не були присутні під час проголошення ,- в той же строк з дня отримання копії рішення.

Суддя Цокол Л.І.