Провадження № 2-з/761/367/2016
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2016 року суддя Шевченківського районного суду м.Києва Осаулов А.А., розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення коштів, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні суду перебуває вказаний позов, де ухвалою суду від 30.09.2016 року у вказаній справі було відкрито провадження та її було призначено до розгляду по суті за участю сторін.

Між тим, до суду надійшла заява позивача про забезпечення позову у цій справі шляхом накладання арешту на належне відповідачу 2 все нерухоме майно. Необхідність вжиття заходив заходів забезпечення позову позивач мотивував тим, що після отримання грошових коштів в позику відповідачами було добудовано житловий будинок та був він зареєстрований на ім»я відповідача 2, але грошові кошти повернуто не було. Вказане нерухоме майно може бути відчужене, що унеможливить стягнення коштів боргу в разі задоволення позову по суті.

Частиною 1 ст. 153 ЦПК України передбачено, що заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 1 та ч.3 ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно з п.1 ч.1 ст.152 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Відповідно до ч.6 ст.153 ЦПК України, залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково.

Крім того, ч.3 ст.152 ЦПК України імперативно встановлює, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Зі змісту позовної заяви та матеріалів справи вбачається, що представник в інтересах позивача звернувся до суду з позовом до відповідачів із вимогами про стягнення коштів за договором позики, що був укладений із відповідачем 1.

Між тим, жодних доказів порушення прав позивача діями відповідача 2 позивачем не надано.

Як вбачається із матеріалів заяви позивач просить шляхом забезпечення цивільного позову накласти арешт на все майно та грошові кошти відповідача 2, без надання доказів про належність певного майна відповідачу станом на даний час та його вартість, що необхідна для урахування співмірності накладення арешту на майно сумі позовних вимог.

Крім того, викладені у заяві підстави для накладення арешт на майно відповідача не є такими, які можуть утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду у цій справі.

Більше того, вказаний захід забезпечення по суті є вирішенням справи по суті, що є недопустимим.

Приймаючи до уваги наведені норми процесуального законодавства, з врахуванням роз'яснення Верховного Суду України, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін; наявності зв'язку між заходом щодо забезпечення позову і предметом позовної вимоги, в тому числі, спроможності заходів, який заявник просить вжити у порядку забезпечення позову, забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; суд вважає, що заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 151-153, 209, 210 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви позивача про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення коштів, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м.Києва через Шевченківський районний суд міста Києва шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Оскарження ухвали суду про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Суддя: