Справа № 461/8136/16-ц
Провадження № 2/461/2133/16
УХВАЛА

27.12.2016 року Галицький районний суд м.Львова в складі:

головуючого-судді: Стрельбицького В.В.,

при секретарі: Кахнич С.П.,

розглянувши заяву представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення позову,

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Галицького районного суду м. Львова знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа Галицький відділ державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції про зняття арешту з майна.

В порядку забезпечення позову представник позивача просить зупинити продаж арештованого майна, а саме транспортного засобу марки TOYOTA «Land Cruiser 120 pr», реєстраційний номер ВС 5455ВМ, мотивуючи заяву необхідністю збереження майна до вирішення спору по суті.

В судовому засіданні заявник подану заяву підтримала з мотивів наведених у ній.

Представник відповідача ОСОБА_3, в судовому засіданні, також підтримав подану заяву.

Інші учасники процесу в судове засідання не зявились, однак їх неявка не є перешкодою для розгляду заяви відповідно до ст.153 ЦПК України

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Згідно ч.3 ст.151 ЦПК України, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розяснено, що вирішуючи питання щодо застосування певного виду забезпечення позову, суди повинні виходити з того, що наведений у ч. 1 ст. 152 ЦПК перелік видів такого забезпечення не є вичерпним, тому за наявності відповідного клопотання можуть бути застосовані й інші його види, але з урахуванням обмежень, установлених ч. 4 зазначеної статті. Недопустимо забезпечувати позов шляхом зупинення виконання судових рішень, що набрали законної сили.

Пунктом 4 згаданої постанови передбачено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Відповідно ст.129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обовязковим до виконання.

Як видно з поданої заяви, позивач фактично просить заборонити державному виконавцю вчиняти обовязкові дії, передбачені Законом України «Про виконавче провадження», з виконання рішення суду, що є неприпустимим.

В даному випадку у суду відсутні достатні підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести до невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.

Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

В даному випадку, суд не вбачає необхідності у забезпеченні позову, так як доводи позивача не знайшли свого підтвердження, а тому безпідставне вжиття заходів забезпечення позову порушить конституційні права інших осіб.

За таких обставин, з врахування вищевикладеного, суд приходить до висновку про необґрунтованість заяви про забезпечення позову, так як вважає доводи такої недостатніми та не доведеними належними засобами, а тому в задоволенні заяви слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 151-153 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Відмовити в задоволенні заяви.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга протягом 5-ти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5-ти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: Стрельбицький В.В.