У Х В А Л А

7 вересня 2016 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Гуменюка В.І.,
Охрімчук Л.І., Яреми А.Г.,

розглянувши заяву Ужгородського коледжу культури і мистецтв про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 5 липня 2016 року в справі за позовом ОСОБА_4 до Ужгородського коледжу культури і мистецтв, третя особа - директор Ужгородського коледжу культури і мистецтв Шетеля Наталія Ігорівна, про скасування наказу, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

в с т а н о в и л а :

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області рішенням від 23 березня 2016 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 відмовив.

Апеляційний суд Закарпатської області 7 червня 2016 року рішення суду першої інстанції скасував та ухвалив нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_4 задовольнив: визнав протиправним та скасував наказ Ужгородського коледжу культури і мистецтв від 3 березня 2015 року

№ 09-02/18-к про звільнення ОСОБА_4 із займаної посади у зв'язку з вчинення аморального проступку; поновив останню на посаді викладача соціально-економічних дисциплін Ужгородського коледжу культури і мистецтв; стягнув з Ужгородського коледжу культури і мистецтв на користь ОСОБА_4 24 тис. 545 грн 51 коп. середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 3 березня 2015 року до 7 червня 2016 року; вирішив питання розподілу судових витрат; рішення в частині поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за один місяць у розмірі 1 тис. 621 грн 95 коп. допустив до негайного виконання.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ ухвалою від 5 липня 2016 року відмовив Ужгородському коледжу культури і мистецтв у відкритті касаційного провадження у справі на підставі пункту 5 частини четвертої статті 328 ЦПК України.

2 вересня 2016 року до Верховного Суду України звернувся

Ужгородський коледж культури і мистецтв із заявою про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 5 липня 2016 року, посилаючись на неоднакове застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, а саме положень пункту 3 статті 41 Кодексу Законів про працю України, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

Обґрунтовуючи свої доводи заявник надав ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від

9 квітня 2014 року, 13 травня та 15 жовтня 2015 року.

Перевіривши доводи заявника, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України вважає, що в допуску справи до провадження слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до статті 353 ЦПК України Верховний Суд України переглядає судові рішення у цивільних справах виключно з підстав і в порядку, встановлених цим Кодексом.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 355 ЦПК України підставою для подання заяви про перегляд судових рішень у цивільних справах є неоднакове застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

При цьому під застосуванням норм матеріального права у подібних правовідносинах слід розуміти такі правовідносини, де тотожними є предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини справи, а також наявне однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин.

У справі, про перегляд якої подано заяву, ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог суд апеляційної інстанції, з висновками якого погодився й суд касаційної інстанцій, виходив з того, що звільнення не може бути визнано правильним, якщо воно проведено внаслідок оцінки поведінки працівника, не підтвердженої конкретними фактами. При цьому, апеляційний суд установив, що наказ про звільнення та висновок складений за результатами проведення службового розслідування щодо неправомірної поведінки викладача ОСОБА_4 не містять конкретизованих, встановлених та доведених доказів вчинення нею аморального проступку; існування триваючого конфлікту між позивачкою, керівництвом коледжу та частиною його трудового колективу, не є самостійною підставою для звільнення з роботи на підставі пункту 3 статті 41 КЗпП України.

Наданими для порівняння ухвалами від 9 квітня 2014 року, 13 травня та 15 жовтня 2015 року Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ залишив без змін рішення, якими відмовлено в задоволенні позовних вимог осіб, звільнених за пунктом 3 статті 41 КЗпП України. При цьому, у зазначених справах судами установлено, що звільнення відбулось з дотриманням трудового законодавства, оскільки позивачем вчинено аморальний проступок, несумісний з продовженням роботи, що встановлено матеріалами справи та підтверджено належними доказами.

У наданих для порівняння ухвалах від 9 квітня 2014 року, 13 травня та 15 жовтня 2015 року та в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 5 липня 2016 року встановлено різні фактичні обставини справи, що не дає підстав для висновку про те, що суд касаційної інстанції під час розгляду двох чи більше справ неоднаково застосував норми матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у побідних правовідносинах.

За таких обставин вважати заяву Ужгородського коледжу культури і мистецтв обґрунтованою немає підстав.

Відповідно до статті 360 ЦПК України Верховний Суд України відмовляє в допуску справи до провадження, якщо подана заява є необґрунтованою.

Керуючись ст. ст. 353, 355, 356, 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а :

У допуску до провадження Верховного Суду України справи позовом ОСОБА_4 до Ужгородського коледжу культури і мистецтв, третя особа - директор Ужгородського коледжу культури і мистецтв Шетеля Наталія Ігорівна, про скасування наказу, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за заявою Ужгородського коледжу культури і мистецтв про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 5 липня 2016 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.І. Гуменюк

Л.І. Охрімчук

А.Г. Ярема