Справа№592/647/15-ц
Провадження №2/592/262/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2016 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми в особі судді Князєва В.Б., за участю секретаря судових засідань ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства „УкрСиббанк до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором та за зустрічним позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до Публічного акціонерного товариства „УкрСиббанк про зарахування платежів, визнання недійсним кредитного договору, договору іпотеки та договорів поруки,-

встановив:

Представник позивача звернувся до суду та свої вимоги мотивує тим, що 04.04.2008 р. між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 було укладено договір про надання споживчого кредиту № 0. Відповідно до умов кредитного договору, позивач надав ОСОБА_2 кредит в іноземній валюті в розмірі 50 000 дол. США, а відповідач зобовязався повернути наданий кредит у повному обсязі не пізніше 02.04.2038 р. та сплачувати протягом 30 календарних днів, рахуючи з дати видачі кредиту, проценти за користування кредитом у розмірі 9,5 % річних. В забезпечення виконання кредитних зобовязань позичальника були укладені - договір поруки №194893 від 04.04.2008 р. з ОСОБА_3, договір поруки №194897 від 04.04.2008 р. з ОСОБА_4 та договір поруки №19507 від 04.04.2008 р. з ОСОБА_5 Оскільки позичальник та поручителі своїх зобов'язань належним чином не виконують, позивач просить стягнути з відповідачів в солідарному порядку борг у розмірі 49771,14 дол. США, що еквівалентно 785366,99 грн. заборгованості по кредиту та процентам та 6066,15 грн. - пені за несвоєчасне погашення заборгованості.

Відповідачі, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявилися.14.03.2016 р. відповідачі звернулися до суду з зустрічним позовом, в якому просили суд: зарахувати суму в розмірі 26509,47 дол. США, сплачену ОСОБА_2 до ПАТ «УкрСиббанк» в рахунок погашення відсотків за користування кредитом, в суму сплаченого тіла кредиту в розмірі 3981,56 дол. США, визнавши загальну суму сплаченого тіла кредиту в розмірі 30491,03 дол. США; визнати недійсним договір про надання споживчого кредиту № 0 від 04.04.2008 р. з усіма додатками та додатковими угодами, укладений між ОСОБА_2 та ПАТ «УкрСиббанк» з тих підстав, що в договорі про надання споживчого кредиту не встановлено умов надання кредиту, зокрема про можливі настання валютних ризиків для позичальника, не встановлено інфляційного застереження та відсутні належні дані і відомості відносно досягнутої домовленості, про розрахунки індексації інфляційних втрат вартості предмету іпотеки та збереження її реальної вартості, не встановлено, не розкрито та є відсутніми обовязкові умови щодо основних економічних і правових вимог виникнення іпотечного боргу, шляхом оприлюднення їх у письмовій формі, також у кредитному договорі не має відомостей щодо детального розпису загальної вартості кредиту, не надавався окремий письмовий документ з детальним розписом загальної вартості кредиту для споживача, відсутня повна орієнтована вартість кредиту, розрахунок поверховий та не зрозумілий для споживача, детальний розпис загальної вартості кредиту відсутній, також із кредитного договору слідує, що включені до нього положення, відповідно до ст.ст.11,18 ЗУ «Про захист прав споживача» є несправедливими, оскільки містять несправедливі для споживача умови. Просили також визнати недійсним договір поруки № 194893 від 04.04.2008 р. з усіма додатками та додатковими угодами, укладений між ОСОБА_3 та ПАТ «УкрСиббанк»; визнати недійсним договір поруки № 194897 від 04.04.2008 р. з усіма додатками та додатковими угодами, укладений між ОСОБА_4 та ПАТ «УкрСиббанк»; визнати недійсним договір поруки № 19507 від 04.04.2008 р. з усіма додатками та додатковими угодами, укладений між ОСОБА_5 та ПАТ «УкрСиббанк»; визнати недійсним договір іпотеки нерухомого майна № 82095 від 17.04.2008 р., укладений між ОСОБА_2 та ПАТ «УкрСиббанк», про передачу в іпотеку нерухомого майна, а саме квартири розташованої за адресою: АДРЕСА_1.

Перевіривши матеріали справи та дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги ПАТ «УкрСиббанк» обґрунтовані та підлягають задоволенню, а в зустрічному позові необхідно відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено, що 04.04.2008 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (з 21.12.2009 р. ПАТ «УкрСиббанк») та ОСОБА_2 було укладено договір про надання споживчого кредиту № 0. Відповідно до умов кредитного договору, Позивач надав відповідачу кредит в іноземній валюті в сумі 50000,00 дол. США, що еквівалентно 252500 грн., а відповідач зобовязався повернути наданий кредит у повному обсязі не пізніше 02.04.2038 р. та сплачувати протягом перших 30 календарних днів, рахуючи з дати видачі кредиту, проценти за користування кредитом у розмірі 9,5 % річних, а після цього процентна ставка підлягає перегляду відповідно до умов договору (а.с.7-13).

У пункті 7.12 Договору сторони домовилися, що, уклавши цей договір, позичальник своїм підписом засвідчує факт та згоду з умовами цього договору, що всі умови даного Договору йому цілком зрозумілі і позичальник вважає їх справедливими по відношенню до нього, а також, що перед укладенням цього Договору отримав від Банку інформаційний лист згідно вимог законодавства України, зокрема Закону України «Про захист прав споживачів».

В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором від 04.04.2008р. між Банком і ОСОБА_2 17.04.2008р. був укладений договір Іпотеки №82095, за умовами вказаного договору Іпотекодавець передав Банку ( Іпотекодержателю) квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2(а.с.165-168).

04.04.2008 р. в забезпечення виконання зобовязання за кредитним договором № 0 від 04.04.2008 р. між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 було укладено договори поруки (а.с. 17-19, 21-23, 25-27).

За умовами зазначених договорів кожен з поручителів відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник за всіма зобов'язаннями останнього за основним договором, включаючи повернення основної суми боргу( в т.ч. суми кредиту, регресу), сплату процентів, комісій, відшкодування можливих збитків, сплату пені та інших штрафних санкцій, передбачених умовами основного договору (п. п. 1.1, 1.3), відповідальність кожного з поручителів і боржника є солідарною (п.1.4).

Відповідно до ст.553 ЦК України,- за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб.

Статтею 554 ЦК України передбачено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

Як убачається з вищезгаданих договорів поруки,- ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 спільно поруку не давали, отже не можуть відповідати перед Банком солідарно.

Кожен з цих поручителів самостійно відповідає з боржником перед Банком як солідарні боржники.

17.03.2009 р. між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 була укладена додаткова угода № 1 до кредитного договору від 04.04.2008 р., якою виклали п.1.3.4 договору в наступній редакції: «строк сплати процентів з 01 по 20 число (включно) наступного за тим, за який були нараховані банком такі проценти (а.с.14).

21.09.2009 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 була укладена додаткова угода № 2 до кредитного договору від 04.04.2008 р., якою сторони дійшли згоди про зміну схеми погашення кредиту: п.2.1,- позичальник з дати підписання цієї додаткової угоди зобовязується повертати кредит та сплачувати плату за кредит шляхом щомісячної сплати ануїтет них платежів в день сплати ануїтетного платежу. Розмір ануїтетного платежу складає 405,35 дол. США, що дорівнює еквіваленту 3245,43 грн. за курсом НБУ на день укладення додаткової угоди день сплати ануїтетного платежу 21 число кожного календарного місця строку кредитування, протягом якого позичальник зобовязаний сплатити ануїтет ний платіж. Розмір ануїтетного платежу може змінюватися у випадку зміни процентної ставки відповідно до умов договору (а.с.15-16).

Щодо застосування статей 11, 18 Закону України «Про захист прав споживачів» Верховний Суд України у постанові від 02.12.2015 р. по справі № 6-1341цс15 висловив наступну правову позицію, яка відповідно до ст. 360-7 ЦПК України враховується судом при застосуванні цих норм права.

Згідно зі статтею 215 ЦК України,- підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою третьою, пятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

За положеннями статей 626 - 628 ЦК України,- договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Сторони є вільними в укладенні договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства.

За змістом статей 11, 18 Закону України «Про захист прав споживачів» до договорів зі споживачами про надання споживчого кредиту застосовуються положення цього Закону про несправедливі умови в договорах, зокрема про встановлення обовязкових для споживача умов, з якими він не мав реальної можливості ознайомитися перед укладенням договору; надання продавцю (виконавцю, виробнику) права в односторонньому порядку змінювати умови договору на власний розсуд або на підставах, не зазначених у договорі; передбачення зміни в будь-яких витратах за договором, крім відсоткової ставки. Продавець (виконавець, виробник) не повинен включати в договори зі споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обовязків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінене або визнане недійсним. Положення, що було визнане недійсним, вважається таким з моменту укладення договору.

Закон України «Про захист прав споживачів» застосовується до спорів, які виникли з кредитних правовідносин, лише в тому разі, якщо підставою позову є порушення порядку надання споживачеві інформації про умови отримання кредиту, типові процентні ставки, валютні знижки тощо, які передують укладенню договору.

Твердження відповідачів за зустрічним позовом про те, що відповідач, укладаючи кредитний договір порушив, на його думку, Закон України «Про захист прав споживачів», не знайшли свого підтвердження з огляду на наступне.

Підписуючи Договір про надання споживчого кредиту № 0 від 04.04.2008 р. ОСОБА_2 підписом засвідчила факт та згоду з умовами цього договору, що всі умови даного Договору їй цілком зрозумілі і позичальник вважав їх справедливими по відношенню до нього, а також, що перед укладенням цього Договору отримав від Банку інформаційний лист згідно вимог законодавства України, зокрема Закону України «Про захист прав споживачів», про що свідчить пункт 7.13 оспорюваного договору.

Крім того, факт підписання ОСОБА_2 кредитного договору, Додаткової угоди №1 до кредитного договору від 04.04.2008р., додаткової угода №2 до договору про надання споживчого кредиту від 04.04.2008 р., договору іпотеки, погашення заборгованості та подальше його фактичне виконання до 2014 року свідчить про згоду останньої з його умовами.

Проаналізувавши положення Договору про надання споживчого кредиту № 0 від 04.04.2008 р., суд дійшов висновку, що він цілком відповідає вимогам, встановленим у ч. 2 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», а саме - щодо сукупної вартості кредиту з урахуванням процентної ставки за ним, переліком та розміром всіх комісій (тарифів) банку, що пов'язані з наданням, обслуговуванням і погашенням кредиту, щодо розміру щомісячних платежів та орієнтованої сукупної вартості подорожчання кредиту, враховуючи розмір комісії (тарифів) та погодився з всіма його умовами.

Крім того, у разі ненадання зазначеної інформації субєкт господарювання, який повинен її надати, несе відповідальність, встановлену статтями 15 і 23 Закону України «Про захист прав споживачів». Проте, положеннями ст. 15 та ст. 23 Закону не передбачений такий вид відповідальності як визнання недійсним договору внаслідок ненадання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про продукцію (послугу).

Тобто, навіть у разі ненадання в повному обсязі вказаної інформації, така обставина сама по собі не може бути підставою для визнання недійсним кредитного договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Закону України «Про захист прав споживачів»,- будь-яка діяльність (дії або бездіяльність), що вводить споживача в оману є нечесною підприємницькою практикою. Нечесна підприємницька практика забороняється. Правочини, здійснені з використанням нечесної підприємницької практики, є недійсними (ч. 6 ст. 19 Закону України «Про захист прав споживачів»).

Приписами ч. 2 ст. 1056 ЦК України передбачено, що позичальник має право відмовитись від одержання кредиту частково або в повному обсязі, повідомивши про це кредитодавця до вставленого договором строку його надання, якщо інше не встановлено договором або законом, а згідно п. 6 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» ОСОБА_2 мала право протягом чотирнадцяти днів відкликати свою згоду на укладання договору про надання споживчого кредиту без пояснень причин.

Проте, ОСОБА_2 цим правом не скористалася, що свідчить про те, що вона погоджувалася з усіма умовами договору та не вважала їх такими, що порушують її інтереси або є несправедливими.

Також, ОСОБА_2 не довела, що банк порушив її права як споживача, не надала доказів, на підтвердження того, що зверталася до банку з заявою про надання інформації чи роз'ясненням умов договору та їй у цьому було відмовлено. З зустрічним позовом ОСОБА_2 звернулася до суду лише після предявлення до неї позову банком.

Доводи ОСОБА_2 про те, що під час укладання договору, банк приховав від позичальника повну та об'єктивну інформацію щодо кінцевої сукупної вартості кредиту, чим ввів позичальника в оману, щодо реальної відсоткової ставки та кінцевої загальної суми кредиту, яку сплатив би позичальник, суд вважає необґрунтованими, оскільки доказів того, що під час підписання оспорюваних договорів ОСОБА_2 була обмежена у праві вибору кредитної установи та умов кредитування, чи що є інші умови, які є несправедливими, суду не надано.

Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що при укладені оспорюваного договору про надання споживчого кредиту сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору, зокрема кредитний договір укладено у письмовій формі, сторони мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, а їх волевиявлення було вільним і відповідало їхній внутрішній волі. На момент укладення оспорюваного кредитного договору відповідач не заявляла додаткових умов, щодо яких повинно бути досягнуто згоди.

Крім того, всупереч вимогами статей 10, 60 ЦПК України,- позивач за зустрічним позовом не надав належних та допустимих доказів, які у сукупності давали б підстави для кваліфікації недійсності спірного договору за статтею 230 ЦК України, оскільки не доведено умислу відповідача на введення його в оману.

З огляду на встановлені судом факти, надані та оцінені докази в їх сукупності, вирішуючи позов в межах заявлених вимог, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для визнання недійсним договору про надання споживчого кредиту № 0 від 04.04.2008 р. з моменту укладення, а отже й договорів поруки, укладених 04.04.2008 р. між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, та договору іпотеки нерухомого майна №82095 від 17.04.2008 р. А отже, вимога відповідачів за зустрічним позовом про зарахування суми в розмірі 26509,47 дол. США, сплаченої ОСОБА_2 до ПАТ «УкрСиббанк», в рахунок погашення відсотків за користування кредитом, в суму сплаченого тіла кредиту в розмірі 3981,56 дол. США, визнавши загальну суму сплаченого тіла кредиту в розмірі 30491,03 дол. США також не підлягає задоволенню.

Скориставшись кредитними коштами, взятих на себе зобов'язань, ОСОБА_2 їх не виконала та станом на 08.01.2015 р. заборгованість по поверненню кредитних коштів, сплаті процентів за користування складає 49771,14 дол. США, що еквівалентно 785366,99 грн. заборгованість по кредиту та відсоткам та 6066,15 грн. пеня за несвоєчасне погашення заборгованості, з яких: 46018,37 дол.США, що еквівалентно 726149,91 грн. кредитна заборгованість, 3752,77 дол. США, що еквівалентно 59217,08 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом та пеня за несвоєчасне погашення заборгованості: 705,67 грн. пеня за прострочення сплати кредиту, 5360,48 грн. пеня за прострочення плати відсотків (а.с. 29-41).

31.10.2014 р. ПАТ «УкрСиббанк» було надіслало досудові вимоги ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про дострокове погашення заборгованості, однак вимоги банку залишилися не виконані (а.с. 62-63, 64-65, 66-67, 68-69).

Позичальник порушив взяті на себе зобов'язання з повернення кредитних коштів та процентів за їх використання за укладеним кредитним договором.

Доказів на спростування заявленої банком суми боргу за кредитним договором матеріали справи не містять, як і не містять доказів часткового чи повного погашення суми заборгованості відповідачами.

Відповідно до ст. ст. 526, 530 ЦПК України,- зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, у встановлені строки (терміни) виконання зобовязання. У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 та ст. 549 ЦК України,- виконання зобов'язання забезпечується, зокрема, неустойкою, яка визначається як пеня та штраф і є грошовою сумою або іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов'язання. Сплата неустойки є правовим наслідком у разі порушення зобов'язання (п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України).

Згідно ст.1054 ЦК України, - за кредитним договором банк зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки.

Відповідно до ч. 1 ст. 536 ЦК України,- за користування грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Сплаті підлягають проценти за кожний день користування кредитними засобами.

Згідно ст. 599 ЦК України,- зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Тобто, зобовязання у вигляді права банку вимагати від відповідачів сплату процентів за користування кредитом та обовязку боржників сплатити банку суму процентів за користування кредитом припиняються при повному погашенні заборгованості.

Відповідно до ст. 611 ЦК України,- у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно з ч.1 ст. 625 ЦК України,- боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Згідно п.12 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин»,- у разі, якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам ч.3 ст. 533 ЦК України.

Таким чином між сторонами склались цивільно-правові відносини, які регулюються загальними положеннями про зобовязальне право, виконання зобовязань, правові наслідки порушення зобовязання та оскільки відповідачі не виконали своїх зобовязань перед кредитором, позивачем за первісним позовом по справі, по укладеним договорам, то право останнього порушене, тому позовні вимоги банку підлягають задоволенню та зазначена банком сума підлягає стягненню з відповідачів в солідарному порядку.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути в дольовому порядку з відповідачів судовий збір у розмірі 3654 грн., сплачений при подачі позову до суду, тобто по 913,50 грн. з кожного.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 15, 57-60, 64, 79, 88, 209, 212-215, 218 ЦПК України, ст. ст. 526, 527, 530, 536, 549-552, 1050, 1054 ЦК України, Законом України «Про захист прав споживачів», суд, -

ухвалив:

Позов Публічного акціонерного товариства „УкрСиббанк до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 солідарно на користь Публічного акціонерного товариства „УкрСиббанк суму боргу по поверненню кредитних коштів, процентів за користування кредитом за договором про надання споживчого кредиту №0 від 04.04.2008 р. в розмірі 49771,14 доларів США та 6066 грн. 15 коп. пені за несвоєчасне погашення заборгованості.

Стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_4 солідарно на користь Публічного акціонерного товариства „УкрСиббанк суму боргу по поверненню кредитних коштів, процентів за користування кредитом за договором про надання споживчого кредиту №0 від 04.04.2008 р. в розмірі 49771,14 доларів США та 6066 грн. 15 коп. пені за несвоєчасне погашення заборгованості.

Стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_5 солідарно на користь Публічного акціонерного товариства „УкрСиббанк суму боргу по поверненню кредитних коштів, процентів за користування кредитом за договором про надання споживчого кредиту №0 від 04.04.2008 р. в розмірі 49771,14 доларів США та 6066 грн. 15 коп. пені за несвоєчасне погашення заборгованості.

Стягнути в дольовому порядку з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 на користь Публічного акціонерного товариства „УкрСиббанк судовий збір у розмірі 3654 грн., сплачений при подачі позову до суду, тобто по 913 грн. 50 коп. з кожного.

В зустрічному позові ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до Публічного акціонерного товариства „УкрСиббанк про зарахування платежів, визнання недійсним кредитного договору, договору іпотеки та договорів поруки відмовити повністю.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Сумської області через Ковпаківський районний суд м. Суми. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.Б. Князєв