Номер провадження: 22-ц/785/5217/16
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Погорєлова С. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.12.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - Погорєлової С.О.

суддів - Цюри Т.В., Сидоренко І.П.

при секретарі - Колмакові В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника Садівничого товариства «Схід» на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 11 травня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Держземагентства в Одеській області, третя особа Відділ Держземагентства у Роздільнянському районі Одеської області, Садівниче товариство «Схід», про припинення права користування земельною ділянкою, визнання державного акту таким, що втратив чинність,

встановила:

ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом до відповідача про припинення права користування земельною ділянкою, визнання державного акту таким, що втратив чинність (а. с. 2-3).

В обґрунтування свого позову посилалася на те, що 09.06.2013 року вона звернулася до відповідача із заявою про затвердження проекту землеустрою щодо безоплатної передачі у власність для ведення індивідуального садівництва земельної ділянки, загальною площею 0,0300 га за рахунок земель сільськогосподарського призначення на території Єгорівської сільської ради Роздільнянського району Одеської області (за межами населеного пункту). Під час розгляду відповідачем заяви та зазначеного проекту землеустрою було встановлено, що відповідно до Державного акту на право постійного користування землею серії Б № 056751 від 1987 року, № 76, спірна земельна ділянка перебуває у користуванні Всесоюзного науково-дослідного об'єднання «Ветприбор». За вказаним Державним актом, виданим виконавчим комітетом Роздільнянської районної Ради народних депутатів, за землекористувачем було закріплено у безстрокове та безоплатне користування 13,5 га землі в межах згідно з планом землекористування. Землю було передано для організації колективних садів. В ході розгляду звернення відповідачем було встановлено, що з рішення Виконавчого комітету Роздільнянської районної ради народних депутатів від 24.04.1988 року вбачається, що ВНВО «Ветприбор» надало зазначені землі садовому товариству робітників та службовців Одеського ВНВО «Ветприбор». З огляду на вказане, відповідач прийшов до висновку, що на теперішній час земельна ділянка знаходиться у постійному користуванні ВНВО «Ветприбор» та листом від 19.07.2013 року № 2-10-15/3166 відмовило позивачу у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Протягом останніх двох років позивачка неодноразово зверталась до відповідача з заявами про прийняття рішення про припинення права користування ВНВО «Ветприбор», додавала відповідні документи про припинення діяльності об'єднання, однак отримувала відмови з рекомендаціями звернення до суду з позовом про припинення права користування земельною ділянкою ВНВО «Ветприбор». Наявність зазначеного державного акту перешкоджає позивачу реалізовувати своє право на безоплатну приватизацію земельної ділянки для ведення індивідуального садівництва, відповідно до ст. 118 Земельного кодексу України.

Заочним рішенням суду від 14.12.2015 року позов ОСОБА_2 задоволено (т. 1 а. с. 212-215).

Ухвалою суду від 21.03.2016 року заяву ГУ Держземагентства в Одеській області про перегляд заочного рішення задоволено, заочне рішення скасовано, справа призначена до розгляду (т. 2 а. с. 30-31).

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 11 травня 2016 року позов ОСОБА_2 задоволено. Припинено право колективної власності ВНВО «Ветприбор» на земельні ділянки у складі земельної ділянки, площею 13,5 га та зазначеної у державному ОСОБА_1 на праві постійного користування земельною ділянкою, виданого у 1987 році ВНВО «Ветприбор» для організації колективного садівництва та зареєстрованого у Книзі записів державних ОСОБА_1 під 76 відділу Держземагенства Роздільнянського району Одеської області. Визнано таким, що втратив чинність державний ОСОБА_1 про право постійного користування земельною ділянкою в 13,5 га виданого у 1987 році ВНВО «Ветприбор», про що зробити відповідну запис у Книзі реєстрації державних ОСОБА_1 відділу Держгеокадастру Роздільнянського району Одеської області (т. 2 а. с. 84-88).

В апеляційній скарзі апелянт просить рішення скасувати, посилаючись на його необґрунтованість, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права (т. 2 а. с. 93-96).

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги представника Садівничого товариства «Схід» з наступних підстав.

Частиною 1 ст. 303 ЦПК України встановлено, що під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Судом встановлено, що розпорядженням Роздільнянської районної державної адміністрації Одеської області від 30.08.2011 року № 742/А-2011 ОСОБА_2 наданий дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення їй у власність земельної ділянки для ведення індивідуального садівництва на території Єгорівської сільської ради за межами населеного пункту .

ТОВ «Центр приватизації» виготовлений проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_2 у власність для ведення садівництва на території Єгорівської сільської ради Роздільнянського району Одеської області, який погоджений відділом Держземагенства у Роздільнянському районі ГУ Держземагенства в Одеській області 15.05.2013 року, про що складений відповідний висновок.

При зверненні до Головного управління Держземагенства в Одеській області, позивачу було відмовлено у державній реєстрації спірної земельної ділянки, підставою для відмови відповідачем у здійсненні державної реєстрації земельної ділянки є розташування земельної ділянки на території дії повноважень іншого Державного кадастрового реєстратора, подання заявником документів не в повному обсязі, невідповідність поданих документів вимогам законодавства, знаходження в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки або її частини, а саме знаходження спірної земельної ділянки в межах земельної ділянки, яка знаходиться в ВНВО Ветприбор», на підставі Державного акту на право користування землею серії Б № 056751 від 1987 року.

В обґрунтування свого позову ОСОБА_2 посилалась на те, що оскільки наявність Державного акту на право користування землею серії Б № 056751 від 1987 року виданого ВНВО Ветприбор» перешкоджає в оформленні права власності на належну їй земельну ділянку просила припинити право колективної власності ВНВО Ветприбор» на земельну ділянку, площею 13,5 га зазначеної у Державному акті про право постійного користування земельною ділянкою, виданого у 1987 році ВНВО «Ветприбор», та визнання вказаного Державного акту таким, що втратив чинність.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2 виходив з того, що посилання представника Садівничого товариства «Схід» на те що він є користувачем земельної ділянки 13,5 га, в межах якої знаходиться спірна земельна ділянка, як правонаступник ліквідованого ВНВО «Ветприбор», не ґрунтуються на достатніх та допустимих доказах, так представником не надано доказів, які б свідчили про належним чином оформлене право СТ «Схід» користування земельною ділянкою у відповідності до вимог земельного законодавства.

Проте, погодитись з таким висновком суду не можна.

Згідно з стаття 140 ЗК України, підставами припинення права власності на земельну ділянку є:

а) добровільна відмова власника від права на земельну ділянку;

б) смерть власника земельної ділянки за відсутності спадкоємця;

в) відчуження земельної ділянки за рішенням власника;

г) звернення стягнення на земельну ділянку на вимогу кредитора;

ґ) відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності та для суспільних потреб;

д) конфіскація за рішенням суду;

е) невідчуження земельної ділянки іноземними особами та особами без громадянства у встановлений строк у випадках, визначених цим Кодексом.

Відповідно до статті 141 ЗК України підставами припинення права користування земельною ділянкою є:

а) добровільна відмова від права користування земельною ділянкою;

б) вилучення земельної ділянки у випадках, передбачених цим Кодексом;

в) припинення діяльності релігійних організацій, державних чи комунальних підприємств, установ та організацій;

г) використання земельної ділянки способами, які суперечать екологічним вимогам;

ґ) використання земельної ділянки не за цільовим призначенням;

д) систематична несплата земельного податку або орендної плати;

е) набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці;

є) використання земельної ділянки у спосіб, що суперечить вимогам охорони культурної спадщини.

Частиною 4 статті 142 ЗК України передбачено, що власник земельної ділянки на підставі заяви землекористувача приймає рішення про припинення права користування земельною ділянкою, про що повідомляє органи державної реєстрації.

Відповідно до вимог статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно статті 6 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» розпорядження голови місцевої державної адміністрації видаються на виконання законів України, актів Президента України, актів Кабінету Міністрів України, міністерств та інших центральних органів виконавчої влади, які відповідно до закону забезпечують нормативно-правове регулювання власних і делегованих повноважень.

Статтею 143 ЗК України визначено порядок, підстави і умови примусового припинення права користування земельною ділянкою. Припиненням права користування є повернення ділянки її власнику.

Статтею 144 ЗК України визначений порядок припинення права користування земельними ділянками, які використовуються з порушенням земельного законодавства.

У разі виявлення порушення земельного законодавства державний інспектор сільського господарства, державний інспектор з охорони довкілля складає протокол про порушення та видає особі, яка допустила порушення, вказівку про його усунення у 30-денний строк. Якщо особа, яка допустила порушення земельного законодавства, не виконала протягом зазначеного строку вказівки державного інспектора щодо припинення порушення земельного законодавства, державний інспектор сільського господарства, державний інспектор з охорони довкілля відповідно до закону накладає на таку особу адміністративне стягнення та повторно видає вказівку про припинення правопорушення чи усунення його наслідків у 30-денний строк.

У разі не усунення порушення земельного законодавства у 30-денний строк державний інспектор сільського господарства, державний інспектор з охорони довкілля звертається до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування з клопотанням про припинення права користування земельною ділянкою.

Рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування про припинення права користування земельною ділянкою може бути оскаржене землекористувачем у судовому порядку.

Судом першої інстанції вказані приписи закону не були врахував, у звязку з чим суд дійшов до помилкового висновку про наявність у ОСОБА_2 правомочності для ініціювання питання припинення права колективної власності ВНВО Ветприбор» на земельну ділянку, площею 13,5 га. Крім того, звертає свою увагу той факт, що право колективної власності у ВНВО Ветприбор» і не виникало, що унеможливлює його припинення.

Згідно з Державним актом на право користування землею серії Б № 056751 від 1987, зареєстрованим в Книзі записів державних актів на право користування землею за 76, земельна ділянка площею 13,5 га на території Єгорівської сільської ради Роздільнянського району Одеської області перебувала у користуванні Всесоюзному науково-виробничому об'єднанню «Ветприбор» для організації колективних садів.

24 квітня 1988 року рішенням Виконавчого комітету Роздільнянської районної ради народних депутатів ВНВО Ветприбор» передав зазначені землі садовому товариству робітників та службовців Одеського ВНВО Ветприбор».

З 1987 року Садівниче товариство «Схід» правомірно користується земельною ділянкою площею 13,5 га.

Згідно п. 1.1 Статуту від 05 жовтня 2000 року та зареєстрованого Роздільнянським міжнародним управлінням юстиції в Одеській області 12.09.2014 року, Садівниче товариство «Схід» є правонаступником ВНВО «Ветприбор» в частині права постійного користування земельною ділянкою, площею 13,5 га.

При указаних обставинах, судова колегія вважає, що суд першої інстанції не визначився з характером спірних правовідносин, нормами права, які підлягають застосуванню, що призвело до неправильного вирішення справи, у звязку з чим рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 11 травня 2016 року підлягає скасуванню з ухваленням нового по суті заявлених вимог.

Керуючись п. 2 ч. 1 ст. 307, п. 3, 4 ч.1 ст. 309, 314, 316, 317, 319 ЦПК України колегія суддів,-

вирішила:

Апеляційну скаргу представника Садівничого товариства «Схід» задовольнити.

Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 11 травня 2016 року скасувати.

Ухвалити нове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_2 до Головного управління Держземагентства в Одеській області, третя особа Відділ Держземагентства у Роздільнянському районі Одеської області, Садівниче товариство «Схід» про припинення права користування земельною ділянкою, визнання державного акту таким, що втратив чинність відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили до суду касаційної інстанції.

Головуючий С.О.Погорєлова

Судді Т.В. Цюра

ОСОБА_3