Справа № 139/800/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 вересня 2016 року Мурованокуриловецький районний суд Вінницької області в складі: головуючої - судді Тучинської Н.В. секретаря судового засідання Хонькович Л.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Муровані Курилівці справу за позовом ОСОБА_1 до Попелюхівської сільської ради про визнання права на спадкове право, -

в с т а н о в и в:

23 жовтня 1995 року помер ОСОБА_2. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається, зокрема, із права на земельну частку (пай) розміром 2,36 умовних кадастрових гектара, що перебувала у колективній власності КСП «Зоря» с. Попелюхи Мурованокуриловецького району Вінницької області. Спадщину після смерті ОСОБА_2 прийняв ОСОБА_3 батько позивача, який помер 23 квітня 2015 року, однак не оформив належним чином своїх спадкових прав. Позивач у справі є спадкоємцем після смерті ОСОБА_3 за заповітом, спадщину прийняла, проте не може оформити спадкові права в нотаріальній конторі, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на спадкове право. За захистом своїх прав ОСОБА_1 з відповідним позовом звернулася до суду.

Позивач у судове засідання не зявилася, у п. 4 позовної вимоги, просила справу слухати у її відсутності (а.с. 3).

Представник відповідача сільський голова Попелюхівської сільської ради, подала до суду заяву, в якій просила справу слухати у відсутності представника сільської ради, позовні вимоги визнала (а.с. 24).

Суд, розглянувши справу у судовому засіданні, дослідивши та оцінивши наявні у матеріалах справи докази в їх сукупності, прийшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають до повного задоволення, виходячи з наступного:

Свідоцтвом про смерть серії 1-АМ № 334699, виданим 04 грудня 1995 року (а.с. 12), стверджується, що ОСОБА_2 помер 23 жовтня 1995 року у с. Біляни Мурованокуриловецького району Вінницької області.

Випискою із списку громадян, що додається до державного акта на право колективної власності на землю (а.с. 13), довідкою із книги реєстрації сертефікатів на право на земельну частку (а.с. 14) доведено, що до складу спадщини після смерті ОСОБА_2 входить право на земельну частку (пай) у колишньому КСП «Зоря» с. Попелюхи площею 2,36 умовних кадастрових гектара.

Спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом (частини 1 і 2 ст. 524 ЦК України в редакції 1963 року).

З довідки Попелюхівської сільської ради (а.с. 16) слідує, що ОСОБА_2 не залишав по своїй смерті заповіту. Із цієї ж довідки слідує, що спадкоємців першої черги за законом після смерті ОСОБА_2 не було.

Статтею 530 ЦК УРСР в редакції 1963 року визначено, що у другу чергу право на спадкування за законом мають брати і сестри померлого, а також дід та бабка померлого, як з боку батька, так і з боку матері.

Свідоцтвами про народження (а.с. 10-11), довідкою виконавчого комітету Попелюхівської сільської ради (а.с. 16) доведено, що ОСОБА_3 є спадкоємцем другої черги за законом після смерті брата.

Статтями 548, 549 ЦК УРСР в редакції 1963 року передбачено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв, зокрема, фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Довідкою виконавчого комітету Попелюхівської сільської ради (а.с. 16) стверджується, що ОСОБА_3 прийняв спадщину після ОСОБА_2.

Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини (ч. 2 ст. 548 ЦК України в редакції 1963 року).

Отже, оскільки ОСОБА_3 прийняв спадщину після смерті ОСОБА_2 шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном (а.с. 16), йому з 23 жовтня 1995 року належить право на земельну частку (пай) площею 2,36 умовних кадастрових гектара, що перебувала у колективній власності КСП «Зоря» с. Попелюхи Мурованокуриловецького району Вінницької області, яке належало ОСОБА_2.

З інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 44441063 від 13 липня 2016 року (а.с. 18) слідує, що спадкові права в нотаріальній конторі ОСОБА_3 не оформив.

23 квітня 2015 року ОСОБА_3 помер (а.с. 8).

Вище наведеним, а також довідкою виконавчого комітету Попелюхівської сільської ради (а.с. 16) доведено, що до складу спадщини після смерті ОСОБА_3 входить право на земельну частку (пай), успадковане після ОСОБА_2

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Як передбачено ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб спадкоємців.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 1223 ЦК України, право спадкування мають особи, визначені у заповіті, і це право у них виникає у день відкриття спадщини день смерті спадкодавця.

На випадок своєї смерті ОСОБА_3, склав заповіт (а.с. 9), який посвідчений секретарем виконавчого комітету Попелюхівської сільської ради 15 лютого 2002 року. Цим заповітом ОСОБА_3 все своє майно, що буде належати йому на день смерті заповів своїй дочці ОСОБА_4.

Зазначений заповіт за даними Попелюхівської сільської ради, станом на 10 листопада 2015 року, не змінювався і не скасовувався (зворот а.с. 9).

Цим заповітом, свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с. 6), свідоцтвом про своє народження (а.с. 7), свідоцтвом про смерть (а.с. 8), а також оглянутою у судовому засіданні спадковою справою до майна померлого 23 квітня 2015 року ОСОБА_3 (а.с. 25-30) стверджується, що ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_3, яка має право і прийняла спадщину після його смерті, отримавши 30 листопада 2015 року свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку, що розташована на території Попелюхівської сільської ради (а.с. 30).

Частиною 1 ст. 1225 ЦК України визначено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

З оголошення в газеті «Наше Придністровя» від 25 березня 2016 року (а.с. 15), слідує, що сертифікат на право на земельну частку (пай) на прізвище ОСОБА_2 втрачений, а тому позивач не може оформити свої спадкові права на землю через нотаріальну контору і захистити його права спадкоємця іншим чином, окрім як через суд, вона також не може (а.с. 17).

Враховуючи, вищевикладені докази, а також обставину, що відповідач визнає позовні вимоги і таке визнання позовних вимог, не порушує будь-чиї права чи законні інтереси інших осіб, суд прийшов до висновку, що за позивачем слід визнати в порядку спадкування право на земельну частку (пай) як спадкоємця ОСОБА_3 за заповітом.

Керуючись: ст. 524, ч. 1 ст. 530, 535, 553 ЦК УРСР в редакції 1963 року, ст.ст. 328, 392, 1218, ст. 1223, 1268 ЦК України, ст.ст. 10, 57, 60, 80, ч. 4 ст. 174, ст.ст. 212, 213, 215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити. Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право на земельну частку (пай) розміром 2,36 умовних кадастрових гектара, що перебувала в колективній власності КСП «Зоря» с. Попелюхи Мурованокуриловецького району Вінницької області, в порядку спадкування за заповітом після смерті 23 квітня 2015 року ОСОБА_3, який прийняв спадщину після смерті ОСОБА_2, що помер 23 жовтня 1995 року, але не оформив спадкових прав.

На рішення протягом десяти днів з моменту його проголошення може бути подано апеляцію до судової палати у цивільних справах апеляційного суду Вінницької області через Мурованокуриловецький районний суд.

Суддя: __________