РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/5185/16-ц

пр. № 2/759/3166/16

30 серпня 2016 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва

під головуванням судді Сенька М.Ф.,

при секретарях Фещук Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства Спільне підприємство «Партнер» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором,

ВСТАНОВИВ:

ПрАТ СП «Партнер» в квітні 2016р. завили позов про стягнення з ОСОБА_1 11840 грн. на погашення заборгованості за договором від 18.11.2011р. №1015, що виникла за період з лютого 2013р. по лютий 2016р., включно, та нарахованих на борг: 10460,29 грн. - інфляційні втрати; 35946 грн. - пеня.

Представник позивача Грищенко А.Л. в судовому засіданні на вимогах позову наполягала надала пояснення, що по суті зводяться до викладеного в позовній заяві.

ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_3 просили в задоволенні позову відмовити, за необґрунтованістю доказами.

Судом встановлено таке.

18.11.2011р. між ПрАТ СП «Партнер» та ОСОБА_1 (Автовласник) було укладено договір №1015 (далі Договір), відповідно до умов якого Автовласник передає на зберігання власний автомобіль марки БМВ Х3, р.н. НОМЕР_1, в гаражне приміщення НОМЕР_2 на автостоянку №19 ПрАТ СП «Партнер», а останній бере на себе зобов'язання зберігати автомобіль на відплатній основі, приймаючи для цього всі необхідні міри і на першу вимогу повернути автомобіль Автовласнику (пункти 1.1., 2.1, 3.1.1, 3.1.2).

Згідно зі ст. 936 ч.1 ЦК України, за договором зберігання одна сторона (зберігач) зобов'язується зберігати річ, яка передана їй другою стороною (поклажодавцем), і повернути її поклажодавцеві у схоронності.

Отже між сторонами укладено договір зберігання.

Статтею 977 ЦК України встановлено, що за договором зберігання транспортного засобу в боксах та гаражах, на спеціальних стоянках, прийняття автотранспортного засобу на зберігання посвідчується квитанцією (номером, жетоном).

Пунктом 1.2. Договору, сторони визначили що зберігання автомобіля здійснюється у відповідності до Правил зберігання транспортних засобів на автостоянках, що затверджені постановою КМ України від 22 січня 1996 року №115.

Пунктами 12, 21 цих Правил встановлено, що транспортний засіб видається власникові з автостоянки після здавання черговому приймальнику перепустки чи пред'явлення квитанції (касового чека) про оплату в разі тимчасового зберігання та після того, як одержувач розпишеться в журналі обліку одноразового заїзду і виїзду транспортних засобів. Наступна постановка транспортного засобу на зберігання посвідчується відміткою і розписом чергового приймальника в цьому журналі. При цьому перепустка чи квитанція (касовий чек) повертається володільцеві транспортного засобу.

Позивачем, не зважаючи на роз'яснення суду, не надано належних доказів про прийняття автомобіля відповідача на зберігання.

Відповідач же заперечує факт надання їй послуг відповідно до Договору у спірний період.

Доводи позивача про те, що відповідач ухилявся від посвідчення факту передання автомобіля на зберігання суд відхиляє, як такі, що виходять за межу спору. На думку суду, докази в обґрунтування таких доводів могли слугувати підставою для розірвання Договору та стягнення збитків з відповідача.

Таким чином, суд знаходить позов необґрунтованим, і за цих підстав вважає за необхідне в задоволенні вимог позову відмовити.

За такого рішення витрати понесені позивачем при зверненні до суду підлягають зарахуванню до відповідного бюджету держави на підставі ст. 88 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212, 214, 215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову Приватного акціонерного товариства Спільне підприємство «Партнер» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Святошинський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Головуючий Сенько М.Ф.