( викладена у відповідності до ч.3 ст. 19 ЦПК України)
19 липня 2016 р. м. Ужгород
Я, Власов С.О. - суддя - доповідач, маю свою окрему думку з приводу постановленою колегією суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Закарпатської області ухвали від 19 липня 2016 року по справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Магазин «Взуття» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, треті особи: ОСОБА_6, приватний нотаріус Ужгородського міського нотаріального округу Сабов Оксана Іванівна, ПАТ «Укрсобцанк» про визнання недійсним договору купівлі - продажу та витребування майна.
Так, 06 травня 2016 року ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_8 звернулася
до апеляційного суду Закарпатської області із заявою про перегляд судового рішення у
зв'язку з нововиявленими обставинами, в якій просила скасувати рішення Ужгородського міськрайонного суду від 18.03.2014 року, змінене рішенням апеляційного суду Закарпатської області від 06.03.2015 року, та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову ТзОВ «Магазин «Взуття» відмовити повністю.
У заяві як на підставу для перегляду рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами посилалася на встановлені вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 06.05.2015 року обставини.
До початку розгляду заяви представника ОСОБА_3- ОСОБА_8 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, останній звернувся до апеляційного суду Закарпатської області із заявою про зупинення провадження в даній справі до набрання законної сили вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 06.05.2015 року, який втратив чинність після звернення до суду із зазначеною заявою, внаслідок скасування ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 2 червня 2016 року ухвали апеляційного суду Закарпатської області від 23.11.2015 року, якою зазначений вирок був залишений без змін, і призначено новий розгляд в суді апеляційної інстанції. Вважає, що розгляд даної заяви є неможливим, і відповідно до п.4 ч.1 ст.201 ЦПК України є підставою для обов'язкового зупинення провадження у справі судом.
Ухвалою апеляційного суду заяву ОСОБА_8 про зупинення провадження у справі задоволено.
Однак з висновком колегії суддів апеляційного суду не погоджуюсь і висловлюю окрему думку.
Підставою для зупинення провадження у справі відповідно до п.4 ч.1 ст. 201 ЦПК України є неможливість розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства.
Як зазначено в п. 33 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції » від 12.06.2009 року № 2 суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення у справі, як зазначено у пункті 4 частини першої цієї статті-неможливість розгляду цивільної справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства, застосовуються у тому разі, коли в цій іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.
В даному випадку не існує будь - якої неможливості розгляду даної справи апеляційним судом до розгляду кримінальної справи № 308/8617/14-к. В зазначеній кримінальній справі не вирішуються питання, що стосуються підстав, заявлених в даній справі, від яких залежить її розгляд.
Заявник просить переглянути рішення судів в даній справі з тих підстав, що вироком Ужгородського міськрайонного суду від 06.05.2015 року було встановлено ряд обставин, які не були відомі заявнику та про існування яких він дізнався тільки з постановленого вироку.
Проте, ч. 2 ст. 361 ЦПК України чітко визначає, які обставини можуть бути нововиявленими для цивільної справи - це встановлені вироком суду, що набрав законної сили, (1) завідомо неправдиві показання свідка, (2) завідомо неправильний висновок експерта, (3) завідомо неправильний переклад, (4) фальшивість документів або речових доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного або необґрунтованого рішення.
Зазначеним вироком, на який покликається заявник хоча б одна з таких обставин не встановлена.
З матеріалів цивільної справи вбачається, що підставами для задоволення позову слугувало те, що спірне майно відчужувалось від імені товариства ОСОБА_9 на підставі рішення зборів учасників, оформлених протоколом № 7 від 06.07.2011 р., яке згодом було визнано недійним за рішенням господарського суду № 097/907/13р. Оскільки підстава вибуття майна з володіння товариства ( рішення зборів учасників № 7) в подальшому визнано недійсним рішенням господарського суду, то слід вважати, що майно вибуло з володіння поза волею власника, який має право витребувати його від добросовісного набувача за правилами ст. 388 ЦК України.
Вказане кримінальне провадження стосується обвинувачення ОСОБА_9 в розкраданні грошових коштів. Тому в будь - якому випадку незалежно від результатів розгляду вказаного кримінального провадження який би вирок чи рішення апеляційного суду не були постановлені, вони не можуть встановлювати підстав для зупинення провадження у даній справі.
Суддя апеляційного суду
Закарпатської області Власов С.О.