Справа № 465/1421/15 Головуючий у 1 інстанції: Дзеньдзюра С.М.
Провадження № 22-ц/783/4846/16 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 Т. І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого-судді: Приколоти Т.І.

суддів: Мікуш Ю.Р., Ніткевича А.В.

при секретарі: Івановій О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 на рішення Франківського районного суду м. Львова від 6 жовтня 2015 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства (далі-ПАТ) «Дельта Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

встановила:

Рішенням Франківського районного суду м. Львова від 6 жовтня 2015 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 в користь ПАТ «Дельта Банк» 1 502 647,07 грн. заборгованості.

Вирішено питання судових витрат.

Рішення суду оскаржив представник ОСОБА_2-ОСОБА_4 посилаючись на те, що рішення суду ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права при неповно з'ясованих обставинах, які мають значення для справи, а висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи. Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове про відмову в задоволенні позову. Зазначає, що судом безпідставно стягнуто суму заборгованості, яка не підтверджується належними доказами, містить неправильні розрахунки, а також з пропуском строку позовної давності.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить відхилити.

Згідно зі ст.ст.3,4 ЦПК України, ст.ст. 12,15,16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів у визначений законом спосіб захисту цивільного права, який вона обирає вільно та власний розсуд.

Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню (ст.ст. 10, 60, 61 ЦПК України).

Відповідно до ч.1 ст.1048, ст.ст. 1054,1056-1 ЦК України за кредитним договором банк зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит і сплатити проценти, визначені у договорі. За користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства (ст. 536 ЦК України).

Частиною 2 ст. 1050 цього Кодексу передбачено, що у випадку, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилися, та сплати належних йому процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Згідно зі ст.ст. 526, 629, 530 цього Кодексу договір є обовязковим для виконання сторонами. Одностороння відмова від зобовязання не допускається. Зобовязання має виконуватись належним чином; якщо у зобовязанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Встановлено, що 18 серпня 2008 року між Акціонерним комерційним банком «ТАС-Комерцбанк» правонаступником якого є ПАТ «Сведбанк» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір №1306/0808/45-012 відповідно до умов якого банк надав ОСОБА_2 кредитні кошти в розмірі 113 000 доларів США із сплатою 12,50% річних за користування кредитом на строк з 18 серпня 2008 року по 18 серпня 2038 рік.

Пунктом 3 даного договору передбачено порядок нарахування процентів, комісії та погашення заборгованості за кредитним договором.

25 травня 2012 року між Публічним акціонерним товариством «Сведбанк» та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» укладено договір купівлі- продажу прав вимоги, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним договором, ПАТ «Сведбанк» передає (відступає) ПАТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого ПАТ «Дельта Банк» замінює ПАТ «Сведбанк» як кредитора (стає новим кредитором) у зазначених зобовязаннях, а внаслідок передачі від ПАТ «Сведюанк» до ПАТ «Дельта Банк» прав вимоги до боржників, до ПАТ «Дельта Банк» переходить (відступається) право вимоги (замість ПАТ «Сведбанк») від боржників повного, належного та реального виконання обовязків за кредитними та забезпечувальними договорами (зареєстрований за №1306,1307 від 25 травня 2012 року приватним нотаріусом ОСОБА_5Г.). За цим договором передані і права щодо кредиту ОСОБА_2

Відповідно до ст.ст.512-514,516,517 ЦК України та умов договору відступлення права вимоги позивач набув прав нового кредитора. Заміна кредитора у зобовязанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з п. 3.1. кредитного договору, позичальник зобовязується погасити заборгованість за кредитом шляхом внесення коштів на позичковий рахунок відповідно до кредитного договору щомісяця, через касу банку згідно додатку №1, що є невідємною частиною даного договору.

Пунктом 3.2. договору передбачено, що проценти за користування кредитом нараховуються виходячи з фактичної кількості днів користування кредитом, на суму щоденного залишку заборгованості за кредитом, починаючи з дати видачі кредиту до моменту його повернення. У випадку порушення умов кредитного договору вимога про виконання порушеного зобовязання направляється банком позичальнику у письмовому вигляді та підлягає виконанню у повному обсязі протягом тридцяти календарних днів з моменту її надіслання банком за адресою позичальника, зазначеною в реквізитах договору (п.3.10). Сторони досягли згоди, що датою, з якої починається відлік зазначеного вище тридцятиденного строку, вважається дата, зазначена на квитанції, яка надається банку відділенням звязку при відправленні листа з повідомленням про вручення або дата, зазначена в повідомленні, яке отримане позичальником особисто у банку.

Банком на адресу позичальника направлено повідомлення від 18 лютого 2014 року про порушення основного зобовязання з вимогою виконання порушеного зобовязання, про що є відмітка поштового відділення (а.с.23).

Відповідач не виконувала умови договору належним чином. Станом на 11 лютого 2014 року вона допустила заборгованість на загальну суму 1 170 271,66 грн., в тому числі заборгованість за кредитом 952 976, 33 грн., заборгованість за відсотками 217 295,33 грн.

На підставі аналізу наявних у справі доказів суд прийшов до вірного висновку, що позичальником порушено виконання умов договору щодо виконання кредитних зобовязань, допущено заборгованість, відтак, позов є підставним і підлягає до задоволення.

Колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення ухвалене судом на підставі наявних у справі доказів, оцінених судом належним чином кожного окремо на їх достовірність, допустимість та достатність, взаємний звязок у сукупності; встановлених судом обставини.

При встановленні зазначених обставин судом першої інстанції не було порушено норм матеріального і процесуального права, рішення суду відповідає вимогам закону та обставинам справи. Висновки суду ґрунтуються на аналізі зібраних по справі доказів.

З такими висновками суду належить погодитися, оскільки ним правильно визначено характер спірних правовідносин та встановлено дійсні обставини справи. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду. Підстави для скасування рішення суду відсутні.

Керуючись ст. 303, п.1 ч.1, ст.307, ст.ст. 308, 313, ч.1 п.1 ст.314, ст.315, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Франківського районного суду м. Львова від 6 жовтня 2015 року залишити без змін.

Ухвала Апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і з цього часу протягом двадцяти днів може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: