АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/6581/16 Справа № 202/9358/15-ц Пров. № 2/0202/637/2016 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Пономарь З.М.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2016 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді Пономарь З.М., суддів Григорченка Е.І., Черненкової Л.А., за участю секретаря Черкас Є.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Індустріального районного суду м.Дніпропетровськ від 08 липня 2016 року за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «ІНТЕРПАЙП НИЖНЬОДНІПРОВСЬКИЙ ТРУБОПРОКАТНИЙ ЗАВОД» про поновлення на роботі, стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди,-

в с т а н о в и л а :

У грудні 2015 року ОСОБА_2, посилаючись на незаконність його звільнення з роботи з посади майстра кранового господарства трубопрокатного цеха ПАТ «ІНТЕРПАЙП НТЗ» на підставі п.4 ст.40 КЗпП України за прогул 08.10.2015р., звернувся до суду з позовом про поновлення його на роботі на вказаній посаді, стягнення середньої заробітної плати за весь час вимушеного прогулу та 25 000грн. морального відшкодування. В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_2 посилався на те, що не вийшов 08.10.2015р. на роботу за станом здоровя у звязку зі спазмом мязів шиї. Залишився вдома зі згоди помічника цеха ОСОБА_3, якого повідомив по телефону про стан здоровя та бажання взяти у цей день донорську відпустку.

Рішення Індустріального райсуду м.Дніпропетровськ від 08.07.2016р. у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено. В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просив скасувати вказане судове рішення, посилаючись на його невідповідність вимогам закону.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що воно підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення за такими підставами.

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_2, суд першої інстанції посилався на недоведеність поважності причин відсутності його на роботі та відсутності обґрунтування відмови профспілкового органу у наданні згоди на його звільнення.

Вказаний висновок суду першої інстанції не відповідає вимогам закону та обставинам справи, з яких вбачається наступне.

Відповідно до положень Статуту ПАТ «ІНТЕРПАЙП НИЖНЬОДНІПРОВСЬКИЙ ТРУБОПРОКАТНИЙ ЗАВОД» є юридичною особою та правонаступником ВАТ «ІНТЕРПАЙП НИЖНЬОДНІПРОВСЬКИЙ ТРУБОПРОКАТНИЙ ЗАВОД» (а.с.77-82).

Згідно відомостей трудової книжки ОСОБА_2 з 06.02.2014р. перебував у трудових відносинах з ПАТ «ІНТЕРПАЙП НТЗ», у тому числі, на посаді майстра кранового господарства трубопрокатного цеха №3 з 26.01.2015р. (а.с.5). За п.п.1.1.,2.1. посадової інструкції майстра кранового господарства ціллю роботи та основним завданням майстра є організація безперебійної роботи кранів, які забезпечують виконання плану виробництва за замовленнями (а.с.68-76).

Наказом від 28.10.2015р. №1632-к ОСОБА_2 звільнено на підставі п.4 ст.40 КЗпП України за прогул - невихід без поважної причини на роботу 08.10.2015р. (а.с.88). За письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 09.10.2015р. він дійсно не вийшов на роботу 08.10.2015р. за станом здоровя гострого болю у шиї та вусі (а.с.89).

Відповідно до вимог ч.1 ст.43 КЗпП України розірвання трудового договору з підстав, передбачених пунктами 1, 2-5,7 статті 40 КЗпП України, може бути проведено лише за попередньою згодою профспілкового органу первинної профспілкової організації, членом якої є працівник.

За довідкою з Єдиного Державного реєстру підприємств та організацій України у якості юридичної особи зареєстровано Первинну профспілкову організацію Незалежної профспілки гірників України ВАТ «ІНТЕРПАЙП НИЖНЬОДНІПРОВСЬКИЙ ТРУБОПРОКАТНИЙ ЗАВОД» з легалізацією її 07.08.2012р. (а.с.25-27,104,105). Згідно протоколу засідання профкому Первинної профспілкової організації Незалежної профспілки гірників України ВАТ «ІНТЕРПАЙП НИЖНЬОДНІПРОВСЬКИЙ ТРУБОПРОКАТНИЙ ЗАВОД» від 25.10.2015р. ОСОБА_2 прийнято у члени вказаної профспілки (а.с.9). Перед звільненням ОСОБА_2 на підставі п.4 ст.40 КЗпП України адміністрація ПАТ «ІНТЕРПАЙП НТЗ» для відповідного погодження не зверталась до профкому Первинної профспілкової організації Незалежної профспілки гірників України ВАТ «ІНТЕРПАЙП НИЖНЬОДНІПРОВСЬКИЙ ТРУБОПРОКАТНИЙ ЗАВОД». На запит суду до профкому Первинної профспілкової організації Незалежної профспілки гірників України ВАТ «ІНТЕРПАЙП НИЖНЬОДНІПРОВСЬКИЙ ТРУБОПРОКАТНИЙ ЗАВОД» у передбаченому ч.9 ст.43 КЗпП України рішенням засідання профкому від 05.05.2016р. згоди на звільнення ОСОБА_2 на підставі п.4 ст.40 КЗпП України не надано (а.с.160,161). Рішення профспілкового органу про ненадання згоди на розірвання трудового договору відповідно до вимог ч.7 ст.43 КЗпП України є обґрунтованим. Та обставина, що письмове обґрунтування відмови профспілкового органу, направлене на запит, суду оформлено як додаток до його рішення не свідчить про відсутність обґрунтування, оскільки конкретної форми для надання (ненадання) згоди профспілковим органом на розірвання трудового договору законодавцем не встановлено.

Враховуючи встановлені обставини про поважність причин відсутності ОСОБА_2 на роботі 08.10.2015р. та про не надання згоди на його звільнення по п.4 ст.40 КЗпП України профспілковим органом первинної профспілкової організації, членом якої він є, останній як звільнений без законної підстави, відповідно до вимог ч.1 ст.235 КЗпП України підлягає поновленню на роботі на посаді майстра кранового господарства трубопрокатного цеха №3 ПАТ «ІНТЕРПАЙП НТЗ». Вважаючи поважною причиною невиходу ОСОБА_2 на роботу 08.10.2015р. у звязку з погіршенням стану його здоровя, колегія суддів виходить з того, що саме про вказану причину він усно повідомив керівництво у день невиходу та її ж вказав і у своїх письмових поясненнях наступного дня. Відповідачем зазначені позивачем обставини не спростовано, за своєю ініціативою він як роботодавець взагалі не зясовував причини відсутності ОСОБА_2 та не перевіряв ті причини, які останнім були вказані. Між тим, після невиходу на роботу за станом здоровя того ж місяця - 21.10.2015р. ОСОБА_2 знову захворів з оформленням лікарняного (а.с.10,90). Свій невихід на роботу ОСОБА_2 пропонував оформити як донорську відпустку (а.с.37). Відповідачем йому у цьому відмовлено, хоча одночасно і визнано, що донорська відпустка дійсно залишилась ним невикористаною. При ухваленні вказаного рішення колегія суддів також враховує, що звільнення з роботи є крайнім заходом впливу роботодавця за порушення працівником трудової дисципліни. Однак матеріали справи не містять доказів будь-яких претензій до ОСОБА_2 чи систематичних порушень ним трудової дисципліни. Факт притягнення ОСОБА_2 до дисциплінарної відповідальності за те, що 30.06.2015р. він намагався пронести через КПП пляшечку коньяку 0.25л не свідчить про грубе порушення дисципліни, оскільки пляшка виносилась ним з підприємства, а не на підприємство, та не була використана роботі (а.с.92). Не містять матеріали справи і доказів щодо будь-яких негативних наслідків невиходу ОСОБА_2 08.10.2015р. на роботу. Немає доказів і тому, що відсутність ОСОБА_2 у вказаний день на роботі як майстра вплинула на безперебійність роботи кранів його цеху, на виконання плану виробництва чи призвела до шкоди чи збитків.

У звязку з поновленням на роботі на користь ОСОБА_2 на підставі ч.2 ст.235 КЗпП України підлягає стягненню середній заробіток за час вимушеного прогулу з 29.10.2015р. по 22.08.2016р. у сумі 58336грн.80коп., розрахованого у передбаченому п.п.2,5,8 Порядку обчислення середньої заробітної плати порядку. Зокрема, за довідкою бухгалтерії ПАТ «ІНТЕРПАЙП НТЗ» заробітна плата ОСОБА_2 у серпні 2015 року складала 5866грн.68коп. за відпрацьовані 160 годин, а у вересні 2015 року 6123грн.32коп. за відпрацьовані 176 годин. Таким чином, середньогодинна заробітна плата ОСОБА_2 за два вказані місці роботи перед звільненням склала відповідно 35грн.68коп. (5866.68 + 6123.32 = 11990.00 : 336 (160 + 176) = 35.68), а сума середнього заробітку за 1635 робочих годин у розрахунковому періоді - 58336грн.80коп. (1635 х 35.68 =58336.80).

Відповідно до вимог п.п.2,4 ст.367 ЦПК України слід допустити негайне виконання судового рішення в частині поновлення ОСОБА_2 на роботі та в частині стягнення присудженої суми середнього заробітку у межах місячного платежу у сумі 5230грн.

Вказана грошова суми середнього заробітку 58336грн.80коп., у тому числі, і її частина у місячному розмірі - 5230грн., визначені без утримання прибуткового податку та інших обовязкових платежів, оскільки їх справляння і сплата є відповідно обовязком роботодавця та працівника.

Враховуючи те, що порушення законних трудових прав ОСОБА_2 внаслідок безпідставного звільнення з роботи призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих звязків та вимагало від нього додаткових зусиль для організації свого життя, на його користь з підприємства на підставі ст.237-1 КЗпП України підлягають стягненню 300грн. на відшкодування моральної шкоди. При визначенні розміру морального відшкодування колегія судді враховує ступінь та обсяг завданих моральних страждань, конкретні обставини спричинення шкоди та розмір фактичної грошової компенсації за час вимушеного прогулу.

З врахуванням поважності причин пропуску ОСОБА_2 місячного строку звернення до суду за станом здоровя та з метою захисту порушеного його права колегія суддів вважає за необхідне поновити строк звернення його до суду на підставі ч.1 ст.233, ст.234 КЗпП України.

Оскільки висновки суду першої інстанції не відповідають вимогам закону та обставинам справи, його рішення на підставі п.3.4 ст.309 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову ОСОБА_2

Керуючись ст.ст.303,307,309,316 ЦПК України, колегія суддів,-

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу та позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Індустріального районного суду м.Дніпропетровськ від 08 липня 2016 року скасувати.

Поновити ОСОБА_2 на роботі на посаді майстра кранового господарства трубопрокатного цеха №3 Публічного акціонерного товариства «ІНТЕРПАЙП НИЖНЬОДНІПРОВСЬКИЙ ТРУБОПРОКАТНИЙ ЗАВОД».

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «ІНТЕРПАЙП НИЖНЬОДНІПРОВСЬКИЙ ТРУБОПРОКАТНИЙ ЗАВОД» на користь ОСОБА_2 58 336грн.80коп. середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу та 300грн. на відшкодування моральної шкоди.

Рішення суду в частині поновлення на роботі на стягнення суми середньої заробітної плати у місячному розмірі 5230грн. допустити до негайного виконання.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і протягом двадцяти днів може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Судді : Пономарь З.М.

ОСОБА_4

ОСОБА_5