УХВАЛА

м. Запоріжжя 20 січня 2016 року

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя:

у складі головуючого судді Зарютіна П.В.

при секретарі Чернишовій І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення суду по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

26 вересня 2013 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя було постановлене рішення по вище зазначеній цивільній справі, яким позовні вимоги було задоволено.

Відповідач звернулась до суду із заявою про перегляд вище вказаного заочного рішення, зазначила на те, що вона не отримувала судової повістки, у звязку із чим відповідачу було не відомо про те, що дана справа розглядається у Шевченківському районному суді м. Запоріжжя.

Крім того, заявниця вказує, що позивач взагалі не мав права звертатися до суду з позовом до неї, оскільки вона жодним чином не порушила його цивільні права, передбачені ст.. 16 ЦК України, а суд незаконно стягнув з неї 52 964,31 грн.

В судове засідання сторони не явилися.

В порядку ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

З'ясувавши всі обставини по справі, вивчивши матеріали цивільної справи, рішення суду, суд вважає, що заява задоволенню не підлягає за наступними підставами.

У відповідності до вимог ст. 232 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з'явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

З матеріалів справи вбачається, що під час ухвалення заочного рішення відповідач не була присутня у судовому засіданні.

Відповідно до ч.5 ст. 74 ЦПК України судова повістка разом із розпискою та копіями відповідних документів була надіслана відповідачу поштою рекомендованим листом із повідомленням за адресою його місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Про іншу адресу проживання відповідача суду на час розгляду справи відомо не було. При цьому вимогами вказаної норми Закону визначено, що у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.

Як зазначалося вище, заочне рішення підлягає скасування, якщо судом також буде встановлено, що докази, на які посилається відповідач, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

За таких вимог суд має дати оцінку наданим відповідачем доказам на предмет їх істотного значення для правильного вирішення справи та має скасувати заочне рішення, якщо такі докази вливатимуть на правильність висновку суду.

Як передбачає ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Але відповідач так і не послалася на жоден із таких доказів, а лише висловила свою незгоду із судовим рішенням та зі зверненням позивача до суду з позовом.

На підставі викладеного, керуючись ст. 231, 232 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Залишити без задоволення заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення суду по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя П.В. Зарютін