ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/1933/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" листопада 2016 р. Дарницький районний суд м. Києва у складі головуючого судді Трусової Т.О. з секретарем Горбань С.І., розглянувши в судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2015 р. публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» (надалі - ПАТ КБ «Приватбанк») звернулося до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Нова справа» (далі - ТОВ «Нова справа»), ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором в загальному розмірі 1 250 231,65 грн.

Позов обґрунтований такими обставинами. 21 червня 2013 р. ПАТ КБ «Приватбанк» та позичальник ТОВ «Нова справа» уклали кредитний договір № ROVKLOK03787, згідно з умовами якого банк надав позичальнику кредит в сумі 1167584 грн. на термін до 19 червня 2016 р., а позичальник зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами у строки та в порядку, що встановлені договором. 20 червня 2015 р. сторони підписали договір про внесення змін до кредитного договору, який є невід'ємною частиною кредитного договору. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором з відповідачами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було укладено договори поруки. ТОВ «Нова справа» не здійснювало погашення заборгованості за кредитом у встановлені договором порядку та строки, внаслідок чого банк набув право достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Відтак станом на 4 листопада 2015 р. ТОВ «Нова справа» має заборгованість в загальному розмірі 1250231,65 грн., що включає: заборгованість по кредиту в сумі 1091000 грн. заборгованість по процентам в сумі 78750,89 грн., пеню в сумі 21101,56 грн. та штрафи - 1000 грн. (фіксована частина) і 58379,20 грн. (процентна складова). Позивач направляв відповідачам вимогу із зазначенням невиконаних зобов'язань, яка виконана не була.

Ухвалою від 30 березня 2016 р. суд закрив провадження у справі в частині вимог до ТОВ «Нова справа»з тих підстав, що ці вимоги повинні розглядатися за правилами господарського судочинства, а відтак предметом цього позову є вимоги ПАТ КБ «Приватбанк»лише до поручителів ОСОБА_2 та ОСОБА_3

Представник позивача в судове засідання не з'явився, подавши письмове клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 про розгляд справи повідомлений у встановленому законом порядку шляхом вручення повістки його представникові ОСОБА_4, проте в судове засідання вони не з'явилися, про причини неявки не повідомили.

Представник ОСОБА_3 ОСОБА_5 подав письмові заперечення на позов та заяву про розгляд справи за його та відповідача відсутності. На обґрунтування заперечень вказав, що

зобов'язання ТОВ «Нова справа», за виконання яких поручився ОСОБА_3, було виконано своєчасно та в повному обсязі, а отже порука припинилася. Договір від 20 червня 2015 р. по суті своїй є абсолютно новим кредитним договором, і за його виконання ОСОБА_3 не поручався, а тому вимоги до нього безпідставні і необґрунтовані.

Нез'явлення сторін є підставою для розгляду справи без фіксування судового засідання технічними засобами.

Вивчивши наявні у справі докази, суд вважає встановленими такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини.

21 червня 2013 р. між ПАТ КБ «Приватбанк» (банком) та ТОВ «Нова справа» (позичальником) укладено кредитний договір № ROVKLOK03787, предметом якого є відкриття банком позичальнику відновлюваної кредитної лінії з лімітом в розмірі 1051034,00 грн.зі строком кредитування до 20 червня 2014 р. (а.с. 11-14).

Кредит надавався позичальнику на фінансування поточної господарської діяльності та інших витрат, пов'язаних з укладенням та виконанням кредитного договору.

Згідно з умовами, визначеними у пунктах А.7, А.8. цього договору, за користування кредитними коштами позичальник сплачує проценти в розмірі 23% річних, а у випадку порушення позичальником будь-якого грошового зобов'язання - 46% річних від суми залишку непогашеної заборгованості та пеню в розмірі 0,128% від суми залишку непогашеної заборгованості за кожен день прострочення.

Датою сплати процентів є 25 число кожного поточного місяця, починаючи з дати підписання цього договору (пункт А.9.).

На забезпечення виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором 21 червня 2013 р. між ПАТ КБ «Приватбанк»(кредитором) та ОСОБА_3 (поручителем) було укладено договір поруки № ROVKLOK03787/DP1, відповідно до умов якого поручитель поручився перед кредитором за виконання ТОВ «Нова справа» усіх зобов'язань за кредитним договором (а.с. 20-21).

З наданих позивачем розрахунку заборгованості та виписки по особовому рахунку позичальника ТОВ «Нова справа» (а.с. 5-6, 159-161) вбачається, що станом на 3 липня 2014 р. усі зобов'язання позичальника за кредитним договором № ROVKLOK03787 від 21.06.2013 були виконані, заборгованість у позичальника відсутня.

Починаючи з 4 липня 2014 р. позивач продовжив кредитувати ТОВ «Нова справа», але жодних доказів щодо підстав такого кредитування суду не надано, умовами договору від 21 червня 2013 р. можливість його пролонгації не передбачена.

20 червня 2015 р. ПАТ КБ «Приватбанк» (банк) та ТОВ «Нова справа» (позичальник) підписали договір під назвою «Про внесення змін до кредитного договору № ROVKLOK03787 від 21.06.2013» (а.с. 15-19), який по своїй суті є новим кредитними договором.

Предметом цього договору є відкриття банком позичальнику відновлюваної кредитної лінії з лімітом в загальному розмірі 1167584,00 грн. зі строком кредитування до 19 червня 2016 р. на наступні цілі: на фінансування господарської діяльності -1111000 грн.; для сплати за реєстрацію предметів застави у Державному реєстрі обтяження рухомого майна - 34 грн.; на сплату судових витрат - 56550 грн.

Згідно з умовами, визначеними у пунктах А.6., А.7., А.8. договору, за користування кредитними коштами позичальник щомісячно, 25 числа кожного поточного місяця, починаючи з дати підписання договору, сплачує проценти в розмірі 34% річних, а у випадку порушення позичальником будь-якого грошового зобов'язання - 68% річних від суми залишку непогашеної заборгованості.

Відповідно до пункту А.7. договору у випадку порушення позичальником будь-якого із грошових зобов'язань та при реалізації права банку, передбаченого п. А.3. цього договору (встановлення іншого терміну повернення кредиту), позичальник сплачує банку пеню у розмірі 0,189% від суми залишку непогашеної заборгованості за кожен день прострочення. Сплата пені здійснюється з дня, наступного за датою, передбаченою повідомленням. При цьому проценти за користування кредитом та винагорода не нараховуються та не сплачуються.

За порушення позичальником термінів платежів по будь-якому із грошових зобов'язань більш ніж на 30 днів, що спричинило звернення банку до судових органів, договором передбачена

сплата позичальником штрафів - 1000 грн. та 5% від суми встановленого у п. А.2. договору ліміту на цілі, відмінні від оплати страхових платежів та платежів для сплати за реєстрацію предметів застави у Державному реєстрі обтяження рухомого майна (пункт 5.8. договору).

Сторони договору погодили, що повернення кредиту (тіла кредиту) буде здійснюватися позичальником згідно з графіком зменшення поточного ліміту (пункт А.3.), який передбачає повернення тіла кредиту щомісячно рівними частинами, по 10000 грн., починаючи з 25 липня 2015 р. (а.с. 19).

20 червня 2015 р. ПАТ КБ «Приватбанк» (кредитор) та ОСОБА_2 (поручитель) уклали договір поруки № ROVKLOK03787/DP3, відповідно до умов якогопоручитель поручився за виконання позичальником ТОВ «Нова справа» усіх зобов'язань, що виникли на підставі кредитного договору № ROVKLOK03787 від 21.06.2013 зі змінами від 20.06.2015 (а.с. 22).

Судом встановлено, що з липня 2015 р. позичальником не виконувались належним чином зобов'язання за кредитним договором (у редакції договору від 20 червня 2015 р.), у зв'язку з чим утворилась прострочена заборгованість.

Листом від 20.10.2015 р. ПАТ КБ «Приватбанк» повідомив позичальника та поручителів про наявність простроченої заборгованості в загальному розмірі 43039,99 грн., що включає: прострочену заборгованість по кредиту в сумі 10000 грн., прострочену заборгованість по процентам в сумі 31818,23 грн. та пеню в сумі 1221,76 грн., та запропонував погасити її не пізніше 5 календарних днів (а.с. 7, 8, 9, 10).

Доказів погашення позичальником та/або поручителями простроченої заборгованості суду не надано.

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1 статті 1048 ЦК України).

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (частина 1 статті 626 ЦК України).

Відповідно до частини 1 статті 509 ЦК України зобов'язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно з нормою статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (стаття 611 ЦК України).

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).

Одним із видів порушення зобов'язання є прострочення - невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк.

За приписом частини 2 статті 1050 ЦК України прострочення позичальником повернення чергової частини позики (кредиту) кореспондує праву позикодавця (кредитодавця) вимагати дострокового повернення частини позики (кредиту), що залишилася, та сплати процентів.

Відповідно до пункту А.3. договору у випадку порушення позичальником будь-якого із зобов'язань, передбачених цим договором, банк на свій розсуд, починаючи з 91-го дня порушення будь-якого із зобов'язань, має право змінити умови договору, встановивши інший термін повернення кредиту. При цьому банк направляє позичальнику письмове повідомлення із зазначенням дати повернення кредиту. У випадку непогашення заборгованості за цим договором у термін, зазначений у повідомленні, уся заборгованість, починаючи з наступного дня дати, зазначеної у повідомленні, вважається простроченою.

Доказів направлення позивачем позичальнику та поручителям вимог про дострокове виконання зобов'язань за кредитним договором суду не надано. Проте вказана обставина не має

правового значення для вирішення справи, оскільки у цивільному праві діє принцип диспозитивності, відповідно до якого особа вправі самостійно обирати спосіб захисту порушеного права. Відтак навіть не направлення кредитором письмової вимоги про дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором у позасудовому порядку не позбавляє його права на звернення з відповідним позовом до суду.

Окрім того суд враховує, що усі зобов'язання за кредитним договором повинні бути виконані не пізніше 19 червня 2016 р., а отже на час розгляду справи строк кредитування вже закінчився.

Згідно з наданим позивачем розрахунком загальний розмір заборгованості позичальника ТОВ «Нова справа» станом на 4 листопада 2015 р. складає 1250231,65 грн., що включає: заборгованість по кредиту в сумі 1091000 грн., заборгованість по процентам в сумі 78750,89 грн., пеню в сумі 21101,56 грн. та штрафи - 1000 грн. (фіксована частина) і 58379,20 грн. (процентна складова).

Жодних доказів на спростування цього розрахунку відповідачем не надано, а відповідно до положень статей 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

З огляду на вказане при визначенні суми заборгованості суд покладає в обґрунтування рішення наданий позивачем розрахунок як об'єктивний доказ, що містить відомості про дати та суми здійснених позичальником платежів на погашення заборгованості за кредитним договором, та детальний розрахунок заборгованості за тілом кредиту, процентами, пенею та штрафами.

Згідно з умовами, визначеними у пункті 1.2. договору поруки № ROVKLOK03787/DP3 від 20 червня 2015 р., поручитель відповідає перед кредитором за виконання зобов'язань за кредитним договором в тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату кредиту, процентів, нарахованих за користування кредитом, винагород, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків.

Відповідно до пункту 2.1.2. договору поруки у випадку невиконання боржником якого-небудь зобов'язання, передбаченого п. 1.1. цього договору, кредитор має право направити поручителю вимогу із зазначенням невиконаного зобов'язання. Ненаправлення кредитором вказаної вимоги не є перешкодою та не позбавляє права кредитора звернутися до суду з вимогою виконати взяті на себе поручителем зобов'язання або вимагати від поручителя виконання взятих на себе зобов'язань іншими способами. Поручитель відповідає перед кредитором як солідарний боржник у випадку невиконання боржником зобов'язань за кредитним договором незалежно від факту направлення чи ненаправлення кредитором поручителю передбаченої даним пунктом вимоги.

Статтею 543 ЦК України передбачено, що у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі, як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Стаття 559 цього Кодексу встановлює спеціальні підстави для припинення договору поруки. За приписом частини 4 цієї статті порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки, а у разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

За змістом частини 2 статті 1050 ЦК України пред'явлення вимоги про дострокове повернення кредиту та сплати процентів у випадку порушення зобов'язання кредиту, який надавався на умовах розстрочення платежу, є правом, а не обов'язком банку.

Враховуючи, що укладений з ТОВ «Нова справа» кредитний договір діяв до 19 червня 2016 р., а вимогу про дострокове виконання зобов'язань за кредитним договором позивач пред'явив до суду у листопаді 2015 р., надана відповідачем ОСОБА_2 порука не припинилася.

Отже відповідно до умов договору поруки та на підставі положень статей 553, 554 ЦК України відповідач ОСОБА_2 як поручитель повинен відповідати за цим позовом як солідарний боржник в тому ж обсязі, що і позичальник ТОВ «Нова справа», а тому вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_2 є обґрунтованими і доведеними.

При вирішенні вимог, заявлених до ОСОБА_3, суд керується положеннями частини 1 статті 559 ЦК України, відповідно до яких порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

За приписом статті 599 цього Кодексу зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Оскільки ОСОБА_3 поручився за належне виконання зобов'язань, які виникли на підставі кредитного договору від 21 червня 2013 р. № ROVKLOK03787, і це зобов'язання припинилося належним його виконанням, порука припинилася.

За виконання зобов'язань позичальника ТОВ «Нова справа», які виникли на підставі договору від 20 червня 2015 р., ОСОБА_3 не поручався, а тому правові підстави для покладення на нього відповідальності за невиконання цих зобов'язань відсутні.

Враховуючи встановлені обставини, суд відмовляє у позові до ОСОБА_3 за безпідставністю вимог.

На підставі положень статті 88 ЦПК України суд присуджує з відповідача ОСОБА_2 понесені позивачем судові витрати, які складаються з судового збору в сумі 18753,47 грн.

На підставі викладеного, керуючись статтями 10, 11, 27, 60, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором в сумі 1 250 231 гривня 65 копійок та судові витрати в сумі 18 753 гривні 47 копійок, а всього 1 268 985 гривень 12 копійок.

У позові публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_3відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: