Справа №173/1887/16-ц
Провадження №2/173/951/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2016 р. м. Верхньодніпровськ

Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області у складі

головуючого судді Шевченко О.Ю.,

при секретарі судового засідання Демяненко С.І.,

за участю:

позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 27 грудня 2008 року було зареєстровано шлюб між нею та ОСОБА_2 На підставі рішення суду від 2 вересня 2016 року шлюб між ними було розірвано. Вони мають спільну дитину доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Донька проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач не бажає утримувати свою доньку. На неодноразові прохання щодо утримання дитини, відповідач не звертає ніякої уваги. На підставі вищевикладеного позивач просила суд стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі 1000 грн. щомісяця з дня предявлення позову та до досягнення дитиною повноліття.

В судовому засіданні позивач позов підтримала, просила суд задовольнити заявлені вимоги. Суду пояснила, що після розірвання шлюбу, відповідач приймав участь в утриманні доньки, але потім припинив надавати матеріальну допомогу. Вона інших дітей не має.

Відповідач в судовому засіданні позов визнав, проти задоволення позовних вимог та стягнення з нього аліментів в твердій грошовій сумі не заперечував. Суду пояснив, що дійсно останнім часом не надавав матеріальну допомогу на утримання доньки, оскільки він хворіє та потребує лікування, в тому числі за кордоном. Він дійсно не має постійного доходу, інших дітей на утриманні не має.

Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, прийшов до таких висновків.

Судом встановлені такі обставини та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_2 та ОСОБА_1 мають спільну дитину, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.3). донька проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою Верхівцевської міської ради від 12 жовтня 2016 року (а.с.5) та що також не заперечував відповідач у судовому засіданні.

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Оскільки відповідач є батьком малолітньої дитини, домовленості (договору) щодо сплати аліментів на дитину між сторонами у справі досягнуто не було, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення аліментів підлягають задоволенню.

При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я дитини, той факт, що дитина потребує утримання, та те, що відповідач не надав суду доказів про наявність у нього інших дітей, непрацездатних батьків та про проведення з нього стягнень на утримання зазначених осіб.

Згідно з ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 184 Сімейного кодексу України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

За таких обставин, суд прийшов до висновку про те, що є підстави для задоволення заявлених позовних вимог та стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини в твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн. до досягнення дитиною повноліття, а тому позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Вирішуючи при ухваленні рішення питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд бере до уваги, що згідно з п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивача було звільнено від сплати судового збору при зверненні до суду, тому відповідно до ч. 3 ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Згідно п.1 ч.1 ст. 367 Цивільного процесуального кодексу України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 181, 184, 191 Сімейного кодексу України, ст. ст. 10, 11, 60, 88, 212-215, п.1 ч.1 ст. 367 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3) на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5) аліменти на дитину, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. з подальшою індексацією відповідно до закону щомісячно, починаючи з 20 жовтня 2016 року до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3) судовий збір в дохід держави у розмірі 551 грн. 20 коп.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Дніпропетровської області через Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.Ю.Шевченко