Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 695/1843/15-ц

номер провадження 2/695/902/15

04 січня 2016 року м. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді Середи Л.В.

при секретарі Оніщенко Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Золотоноші цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку ПриватБанк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

ПАТ КБ ПриватБанк звернувся до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_1 коштів у сумі 26846,69 грн. Свої вимоги мотивує тим, що відповідно до укладеного договору № б/н від 23 квітня 2007 року, що складається із заяви та Умов і правил надання банківських послуг, ОСОБА_1 отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 36,0 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає сторку дії платіжної картки. Кредитні кошти ОСОБА_1 отримала, а свої зобов`язання щодо повернення кредиту належним чином не виконує, а тому станом на 30.04.2015 року утворилась заборгованість у сумі 26846 грн. 69 коп., з яких: 14267,05 грн. заборгованість за кредитом; 8637,74 грн. заборгованість по відсотках за користування кредитом; 2425,39 грн. заборгованість по пені та комісії; 250,0 грн. фіксована частина штрафу; 1266,51 грн. процентна складова штрафу. Так як позичальник добровільно не повертає отримані кошти, тому ПАТ КБ "ПриватБанк" змушений був подати позовну заяву до суду про стягнення заборгованості за кредитним договором з ОСОБА_1

У судове засідання представник позивача ОСОБА_2 не з`явився, направивши до суду заяву, в якій ствердив свої вимоги, просив суд повністю їх задовольнити, розглядати справу за його відсутності, не заперечував проти ухвалення заочного рішення.

Представник відповідача ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, направивши до суду письмове клопотання про застосування наслідків пропуску строку позовної давності, просив справу розглядати за його відсутності.

Так як у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, суд, враховуючи клопотання представників сторін, розглядає справу за відсутності сторін.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов ПАТ Дельта Банк не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору.

Згідно із ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Як вбачається із заяви позичальника № б/н від 23.04.2007 року ОСОБА_1 отримала кредитні кошти у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 36,0 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає сторку дії платіжної картки.

Згідно з розрахунком заборгованості ОСОБА_1 заборгованість відповідача по кредиту станом на 30.04.2015 року становить 26846 грн. 69 коп., з яких: 14267,05 грн. заборгованість за кредитом; 8637,74 грн. заборгованість по відсотках за користування кредитом; 2425,39 грн. заборгованість по пені та комісії; 250,0 грн. фіксована частина штрафу; 1266,51 грн. процентна складова штрафу.

Представник відповідача у поданому письмовому клопотанню заявив про закінчення строку позовної давності, просив застосувати наслідки спливу позовної давності та відмовити в задоволенні позову ПАТ КБ ПриватБанк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості повністю.

Вирішуючи зазначене письмовне клопотаня представника відповідача суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно зі ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Відповідно до ч. 3, ч. 4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Як вбачається з розрахунку заборгованості за договором № б/н від 23.04.2007 року та виписки за період з 21.09.2001 року по 21.10.2015 року по картці ОСОБА_1, доданої представником позивача до матеріалів справи, відповідач ОСОБА_1 систематично порушувала терміни погашення заборгованості, в звязку з чим їй постійно нараховувались неустойки та штрафи. Останній раз погашення заборгованості відповідачем було здійснене 02.02.2012 року. Дійсно проплата в сумі 14529,07 грн., що була зарахована 29.07.2013 року, була зарахована по кредитному договору № б/н від 23.04.2007 року ПАТ КБ ПриватБанком помилково, що стверджено представником банку та підтверджено випискою за період з 21.09.2001 року по 21.10.2015 року по картці ОСОБА_1, відповідно до якої 14.08.2013 року було проведено корегування та зазначена сума були вирахувана з погашення заборгованості по спірному кредитному договору. Таким чином останнє погашення заборгованості відповідачем ОСОБА_1 було здійснене 02.02.2012 року.

Відповідно до п. 31 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, від 30.03.2012 року № 5 "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин": враховуючи положення пункту 7 частини 13 статті 11 Закону України "Про захист прав споживачів", суди мають виходити з того, що у спорах щодо споживчого кредитування кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув. У зв'язку із цим позовна давність за позовом про повернення споживчого кредиту застосовується незалежно від наявності заяви сторони у спорі. Оскільки зі спливом строків позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо), положення пункту 7 частини 13 статті 11 Закону України "Про захист прав споживачів" застосовуються й до додаткових вимог банку (іншої фінансової установи).

Верховний Суд України також дійшов до наступних висновків щодо застосування норм права та виклав їх у постановах, прийнятих за результатами розгляду справ з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 355 цього Кодексу:

Правова позиція у справі № 6-116цс13: відповідно до ст. 261 ЦК України початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов. Перебіг позовної давності за вимогами кредитора, які випливають з порушення боржником умов договору (графіка погашення кредиту) про погашення боргу частинами (щомісячними платежами) починається стосовно кожної окремої частини, від дня, коли відбулося це порушення. Позовна давність у таких випадках обчислюється окремо по кожному простроченому платежу... Несплачені до моменту звернення кредитора до суду платежі підлягають стягненню у межах позовної давності по кожному із платежів. Аналогічні правові позиції викладені у справах за № 6-160цс14 та № 6-31цс15.

Висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 355 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. (ч.1 ст. 360-7 ЦПК України).

Як вбачається з позовної заяви ПАТ КБ ПриватБанк позов датовано 21 травня 2015 року, судовий збір сплачено 26 травня 2015 року, до суду подано за вх. № 7557 від 04.06.2015 року, а останнє погашення заборгованості відповідачем ОСОБА_1 було здійснене 02.02.2012 року.

Таким чином суд погоджується з доводами представника відповідача та вважає, що термін позовної давності по вимогах банку до ОСОБА_1 сплив, а тому застосовуючи наслідки спливу позовної давності відмовляє у задоволенні позовних вимог.

На підставі зазначеного та керуючись ст. 257,

ст., ст. 261, 267 ЦК України та ст., ст. 10, 209,

ст., ст. 212, 213, 360-7 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Відмовити публічному акціонерному товариству комерційному банку ПриватБанк у задоволенні позовних вимог до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спливом позовної давності.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Черкаської області через Золотоніський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: Середа Л.В.