Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

"05" вересня 2016 р. Іллічівський районний суд м. Маріуполя Донецької області під головуванням судді Харитонової Г. Л., при секретарі Родіній Н.В.., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В:

20 травня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, у якому просить визнати такими, що втратили право користування житловим приміщенням у будинку АДРЕСА_1 ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що він є власником будинку АДРЕСА_1. В цьому будинку зареєстровані відповідачі по справі. З 20.05.2015 року відповідачі виїхали з дому та по теперішній час у вказаному будинку не проживають. Місце їх фактичного мешкання невідоме. Оскільки відповідачі зареєстровані у вказаному будинку це тягне за собою додаткові витрати на комунальні послуги, які він сплачує. Відповідачі не виконують обов'язки, щодо найму житлового будинку не відносяться до свого житлового приміщення як до свого місця проживання. Крім того, в будинку відсутні особисті речі. Вказані обставини підтверджуються актом, складеним квартальним вулиці красноармійської-Соборної с. Сартана ОСОБА_6 Поважних причин щодо не проживання в спірному будинку у відповідачів немає. Перешкод щодо проживання в житловому будинку відповідачам не здійснювалось. Просив визнати відповідачів такими, що втратили право користування жилим приміщенням.

У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та викладене в позовній заяві просив суд позов задовольнити, визнати ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 такими, що втратили право користування житловим приміщення у будинку АДРЕСА_1, оскільки вони фактично в добровільному порядку виїхали з його будинку це на початку 2015 року, в зв'язку з реєстрацією відповідачів він вимушений сплачувати комунальні послуги з їх урахуванням, що тягне додаткові витрати, не в змозі оформити субсидію.

Відповідачі до судових засідань - 15.06.2016 року, 22.07.2016 року, 05.09.2016 року не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, у зв'язку з чим, суд , за згодою позивача, ухвалив розглянути справу у відсутності відповідачів згідно ст.224 ЦПК України.

Суд, вислухавши пояснення позивача, свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що на підставі свідоцтва №1187 про право приватної власності від 28.12.1990 року, позивач є власником домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1. ( а.с.7). За цією адресою зареєстрована відповідачі по справі ОСОБА_2, ОСОБА_3, які з 20.02.2015 року та по теперішній час за вказаною адресою не проживають.

Згідно відповіді Кальміуської районної адміністрації Маріупольської міської Ради ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в Кальміуському районі не зареєстровані.

Свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у судовому засіданні підтвердили факт відсутності відповідачів за спірною адресою з травня 2015 року, при цьому зазначили,що їх речей за адресою : АДРЕСА_1 немає, перешкод у користуванні житловою площею ним не чинили, вони добровільно покинули це приміщення ще в 2014 році та поїхали до Грузії.

Відповідно до ст. 317 ЦК України власнику належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений в його здійсненні.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

За змістом ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться у судовому порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі його(члена сім'ї) відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Позивачем доведено, що відповідачі не мешкають за адресою: АДРЕСА_1 з лютого 2015 року, тобто понад рік без поважних причин,що підтверджується окрім пояснень свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 актом від 16.05.2016 р.( а.с.11), але на теперішній час ОСОБА_2, ОСОБА_3 залишаються зареєстрованими за цією адресою, що унеможливлює розпорядження майном та додає додаткових нарахувань по сплаті за утримання майна.

В зв'язку з вищевикладеним позов про визнання особи такою,що втратила право користування житловим приміщення підлягає частковому задоволенню.

Позовні вимоги в частині визнання ОСОБА_4, ОСОБА_5 задоволенню не підлягають, оскільки ці особи за адресою: АДРЕСА_1 зареєстрованими не значаться.

Керуючись ст. 72 ЖК України, ст.ст. 321,391, 405 ЦК України, ст.ст.10, 57, 60, 212, 213, 214, 215, 224-226 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням - задовольнити частково .

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, який його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд рішення може бути подана протягом десяти днів з дня отримання його копії.

На заочне рішення може бути подана апеляція в Апеляційний суд Донецької області через Іллічівський районний суд м. Маріуполя.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Г. Л. Харитонова