АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/7186/16 Справа № 201/4626/16-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Пономарь З.М.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2016 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді Пономарь З.М., суддів Петешенкової М.Ю., Ткаченко І.Ю., за участю секретаря Черкас Є.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровськ від 21 липня 2016 року за позовом ОСОБА_2 до ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_3 «ПРИВАТБАНК» (третя особа: ОСОБА_4 України) про зобовязання вчинити дії,-

в с т а н о в и л а :

У березні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, яким просив зобовязати ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» надати наступну інформацію: чи передавались права кредитора за укладеним ним 05.04.2007р. кредитним договором третім особам, який розмір сум погашеного кредиту, нарахованих та сплачених відсотків (комісії), штрафних санкцій, сальдо розрахунків на дату надання інформації, чи направлялась заявка на продаж на Міжбанківській валютній біржі 28 000доларів США від позичальника на купівлю національної валюти, на який номер валютного рахунку банк зарахував 28 000 доларів США, а також надати підтвердження повноваження особи на підписання від імені банку укладеного 05.04.2007р. кредитного договору, Положення (інструкцію) про кредитування станом на 05.04.2007р., копії меморіальних ордерів та/або платіжних доручень та/або заяви на видачу готівки від 05.04.2007р., висновок управління ризиків Банку перед укладенням 05.04.2007р. кредитного договору. В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що направлений ним запит про надання вказаної інформації банком не виконано.

Рішенням Жовтневого райсуду м.Дніпропетровськ від 21.07.2016р. у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено. В апеляційній скарзі ОСОБА_2, підписаній його представником ОСОБА_5, ставилось питання про скасування вказаного рішення суду з посиланням на його невідповідність вимогам закону.

Перевіривши законність та обгрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що воно підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову за такими підставами.

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив з того, що зобовязання сторін відносно надання кредиту та його повернення з відсотками у відповідні строки встановлені кредитним договором, з якими ОСОБА_2 погодився та прийняв.

Відповідно до вимог ст.ст.214,215 ЦПК України під час ухвалення рішення суд має, зокрема, вирішити, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин, яка правова норма підлягає застосуванню до них та з врахуванням встановленого навести відповідні мотиви у рішенні суду.

Вказаний вище висновок суду першої інстанції не відповідає зазначеним вимогам закону та обставинам справи, з яких вбачається наступне.

05.04.2007р. між ПриватБанком (правонаступник: ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК») та ОСОБА_2 укладено кредитний договір, за умовами якого банк зобовязався надати ОСОБА_2 на споживчі цілі кредитні кошти у вигляді не поновлювальної кредитної лінії у розмірі 28 000 доларів США на строк по 05.04.2017р. Погашення заборгованості за договором передбачено щомісячними платежами у сумі 444,77 доларів США, яка складається із заборгованості за кредитом,відсотками, винагородою, комісій. За п.7.2. договору для виконання його умов банком відкриваються відповідні рахунки: рахунок для зарахування коштів, спрямованих на погашення заборгованості, кредитний рахунок, рахунок повідсотках, рахунок для обліку винагороди та відсотків. 16.11.2009р. ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_2 укладено додаткову угоду №1 до вказаного кредитного договору (а.с.6-8).

14.01.2016р. ОСОБА_2 звернувся до ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» з підписаною представником ОСОБА_5 письмовою заявою, якою просив надати інформацію, чи передавались права кредитора за укладеним ним кредитним договором третім особам, який розмір сум погашеного кредиту, нарахованих та сплачених відсотків (комісії), штрафних санкцій, сальдо розрахунків на дату надання інформації, чи направлялась заявка на продаж на Міжбанківській валютній біржі 28 000доларів США від позичальника на купівлю національної валюти, на який номер валютного рахунку банк зарахував 28 000 доларів США, а також надати підтвердження повноваження особи на підписання від імені банку укладеного 05.04.2007р. кредитного договору, Положення (інструкцію) про кредитування станом на 05.04.2007р., копії меморіальних ордерів та/або платіжних доручень та/або заяви на видачу готівки від 05.04.2007р., висновок управління ризиків Банку перед укладенням 05.04.2007р. кредитного договору (а.с.9).

У письмовій відповіді від 29.01.2016р. на вказану заву ОСОБА_2 ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» повідомив, що відступлення права вимоги за кредитним договором від 05.04.2007р. не проводилось та надано запитаний меморіальний ордер. Крім того, банк повідомив, що станом на 29.01.2016р. за кредитним договором існує прострочена заборгованість, яку ОСОБА_6 повинен негайно сплатити та рекомендував отримати інформацію про стан заборгованості, зарахування коштів на її погашення у обслуговуючому відділенні банку. У наданні іншої інформації та документів відмовлено з посиланням на умови кредитного договору та на те, що вона не відноситься до переліку для надання клієнтам (а.с.10).

Відповідно до положень ч.1 ст.5, ч.2 ст.11 «Про інформацію» кожен має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання інформації для реалізації своїх прав, свобод і інтересів і кожному забезпечується вільний доступ до тієї інформації, яка стосується його особисто, крім випадків передбачених законом. За вимогами ч.2,13 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів» перед укладенням договору про надання споживчого кредиту кредитодавець зобовязаний повідомити споживача про відповідні умови надання кредиту, а у період його виконання про передачу третій стороні своїх прав. Положеннями ч.2 ст.1076 ЦК України безпосередньо передбачено надання банком клієнтам або їхнім представникам відомостей про банківські рахунки та операції за рахунками.

Враховуючи зазначені вимоги закону ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та встановлені обставини про ненадання ОСОБА_2 відомостей про відкриті на його імя на підставі кредитного договору банківські рахунки та операції за ними, банк слід зобовязати надати йому відповідні відомості щодо заборгованості ОСОБА_2 за кредитним договором від 05.04.2007р. із зазначенням її складових частин станом на дату надання відомостей та виписку з рахунків, відкритих на підставі вказаного договору. Посилання банку на те, що для отримання вказаної інформації ОСОБА_2 може звернутись до обслуговуючого відділення банку фактично є безпідставною відмовою у отриманні цієї інформації, оскільки ОСОБА_2 звернувся саме до юридичної особи і саме вона має надати йому відповідь. ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» як юридична особа є володільцем вказаної інформації та фактично не мало перешкод до її надання, на що вказує як повідомлення ОСОБА_6 про існування заборгованості станом на 29.01.2016р., так і вимога про негайну її сплату.

У письмовій відповіді від 29.01.2016р. у порядку вимог ч.13 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів» банк повідомив ОСОБА_2 про те, що відступлення права вимоги за кредитним договором від 05.04.2007р. ним не здійснювалось та надав запитаний меморіальний ордер. Зазначені обставини підтвердив у судовому засіданні і представник позивача. Крім того, останній повідомив, що на розгляді у суді існує спір за позовом ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором та за зустрічним позовом ОСОБА_2 про визнання недійсними окремих положень кредитного договору. Законодавцем визначено, що право на інформацію передбачає можливість вільного одержання інформації саме для реалізації своїх прав і інтересів. З врахуванням зазначених вимог закону наведені обставини свідчать про існування процесуальної можливості ОСОБА_2 витребувати від банку у передбаченому законом порядку (ст.ст.133,136 ЦПК України) у якості доказів, необхідних для вирішення вказаних спорів з банком та для реалізації своїх конкретних прав і інтересів.

Враховуючи наведене, не вбачається підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_2 про зобовязання банку в частині надання відомостей про передачу прав кредитора за укладеним кредитним договором третім особам, направлення заявки на продаж на Міжбанківській валютній біржі 28 000доларів США від позичальника на купівлю національної валюти, номер валютного рахунку банк зарахував 28 000 доларів США, а також про надання підтвердження повноваження особи на підписання від імені банку кредитного договору, Положення (інструкцію) про кредитування станом на 05.04.2007р., копій меморіальних ордерів та/або платіжних доручень та/або заяви на видачу готівки від 05.04.2007р., висновку управління ризиків Банку перед укладенням 05.04.2007р. кредитного договору.

Оскільки висновки суду першої інстанції не відповідають вимогам закону та обставинам справи, його рішення на підставі п.3,4 ст.309 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову та апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст.303,307,309,316 ЦПК України, колегія суддів,-

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу та позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровськ від 21 липня 2016 року скасувати.

Зобовязати ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО ОСОБА_3 «ПРИВАТБАНК» надати ОСОБА_2 відомості щодо заборгованості останнього за кредитним договором від 05.04.2007р. із зазначенням її складових частин станом на дату надання відомостей та виписку з рахунків, відкритих на підставі вказаного договору.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і протягом двадцяти днів може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Судді : Пономарь З.М. Петешенкова М.Ю. Ткаченко І.Ю.