Справа № 625/137/16-ц
У Х В А Л А

08.07.2016 м. Валки

Валківський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді Товстолужського О.В.,

при секретареві Неділько І.О.,

розглянувши позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права спільної сумісної власності на майно набуте за час перебування у шлюбі, виділ частки із спільного сумісного майна та заяву про забезпечення позову,-

в с т а н о в и в:

07 квітня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 про визнання права спільної сумісної власності на майно набуте за час перебування у шлюбі, виділ частки із спільного сумісного майна.

Відповідно до ухвали Коломацького районного суду Харківської області від 24 травня 2016 року, цивільну справу за вищезазначеним позовом передано до Валківського районного суду Харківської області та 24 червня 2016 року вона надійшла на адресу суду.

В позові зазначено, що з серпня 1990 року ОСОБА_1 перебував у шлюбі із ОСОБА_2 Рішенням Коломацького районного суду Харківської області від 10.07.2013 року, шлюб між сторонами було розірвано. За період перебування у шлюбі сторін, подружжям було набуте нерухоме майно, а саме: збудовано приміщення магазину по вул. Шкільній 2, у с. Різуненкове. Будівництво велось спільно, за кошти сімейного бюджету, частину будівельних робіт було виконано власноручно, а частину із залученням сторонніх осіб. Всі правовстановлюючі, дозвільні та технічні документи оформлялись на відповідача. При розірванні шлюбу, питання про поділ спільно нажитого майна сторонами не ставилось, оскільки була досягнута усна домовленість про порядок користування ним. Однак, вказана домовленість ОСОБА_2 не виконується та остання ігнорує право власності ОСОБА_1 на вищезазначене майно.

Відповідно до змісту позову ОСОБА_1В, вимагає визнати, що магазин з продажу продовольчих товарів «Наш магазин», розташований за адресою: Харківська область, Коломацький район, с. Різуненкове, вул. Шкільна, 2, є обєктом спільної сумісної власності із ОСОБА_2, як майно набуте за час перебування у шлюбі. Крім того, позивач вимагає виділити йому в натурі частку із вказаного майна, що є у спільній сумісній власності, у розмірі 1/2 його частини, а також стягнути із відповідача на його користь судові витрати.

До початку розгляду позову, ОСОБА_1 08 липня 2016 року подано до суду заяву про забезпечення позову.

В заяві ОСОБА_1 прохає накласти арешт на нежитлове приміщення магазин «Наш магазин», розташований за адресою: Харківська область, Коломацький район, с. Різуненкове, вул. Шкільна, 2, загальною площею 51 кв. м., зареєстрований на праві приватної власності на ОСОБА_2, у звязку із тим, що остання має на меті його продати.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Таким чином, сторони в судове засідання не викликались та про дату, час і місце розгляду заяви не повідомлялись.

Суд, дослідивши цивільну справу та заяву про забезпечення позову, прийшов до висновку, що вона підлягає задоволенню частково.

Згідно змісту позову, спірним майном є нерухомий об'єкт, а саме: магазин, загальною площею 51 кв.м., що розташований за адресою: Харківська область, Коломацький район, с. Різуненкове, вул. Шкільна, 2.

Відповідно до ч. 1 ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову.

Згідно ч 3 ст. 152 ЦПК України, види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 152 ЦПК України, позов може бути забезпечений забороною вчиняти певні дії.

Враховуючи, що позов носить матеріальний характер і стосується права власності на нерухому річ, виходячи із принципу співмірності заходу забезпечення позову із заявленими вимогами позивача, дана заява про забезпечення позову підлягає задоволенню частково, а саме шляхом встановлення заборони відчужувати вищезазначене майно, оскільки встановлення саме такого заходу дозволить виконати рішення суду в майбутньому, у разі задоволення позову.

Керуючись ст. ст. 151-153, 209, 210 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити частково.

Забезпечити позов шляхом заборони відчуження майна, а саме: магазину «Наш магазин», що розташований за адресою: Харківська область, Коломацький район, с. Різуненкове, вул. Шкільна, 2, загальною площею 51 кв. м., до набрання законної сили рішення у цивільній справі №625/137/16-ц.

В задоволенні інших вимог відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Строк пред'явлення ухвали до виконання становить один рік, з дня набрання ухвалою законної сили.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області через Валківський районний суд Харківської області протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя : О ОСОБА_3