Дата документу 24.10.2016
Справа № 320/1314/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2016 року Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області

у складі:

головуючого - судді Урупи І.В.

при секретарі - Литвиненко В.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Мелітополі цивільну справу за позовом Публічного Акціонерного Товариства комерційний банк Приватбанк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у звязку з тим, що відповідач не виконує обовязки по поверненню кредиту, згідно з кредитним договором б/н від 16.11.2012 року в разі чого станом на 31.12.2015 року виникла заборгованість в сумі 15350,42 грн., яка складається з заборгованості за кредитом, заборгованості по процентам за користування кредитом, заборгованості за пенею та комісією, та штрафу.

Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи у його відсутність. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, при цьому пояснив, що суму заборгованості за тілом кредиту в розмірі 1809,50 грн. визнає у повному обсязі, але не погоджується з сумою нарахованих процентів за користування кредитом. Заборгованість по процентам за користування кредитом розрахована ним за формулою по розрахунку нарахування відсотків, передбаченою Умовами та Правилами, яка розміщена на офіційному сайті КБ «ПриватБанк» та становить 1545 грн. 15 коп., а не 9633,76 грн. як просить позивач. Крім того, до вимог позивача щодо стягнення заборгованості по пені просить застосувати строк позовної давності, який відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України становить один рік, а тому визнає суму пені нараховану в межах строку позовної давності. Вимоги щодо стягнення суми штрафу не визнає посипаючись на те, що штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме правопорушення.

Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

16.11.2012 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір б/н у вигляді підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанку. При отриманні кредитної картки відповідач надав згоду на те, що підписана заява разом з Памяткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складає між ним та банком Договір про надання банківських послуг. Відповідач був ознайомлений в письмовому вигляді та зобовязався регулярно ознайомлюватися із змінами «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www.ргіуаtbапk.uа., що підтверджується його особистим підписом у заяві /а.с.7 оберт/.

Відповідно до підписаної заяви та у відповідності до Умов та правил надання банківських послуг банк надав відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2,5 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом із розрахунку 360 днів на рік.

Згідно з довідкою про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» процентна ставка (в місяць) на суму несанкціонованого перевищення ліміту Кредитування становить 3,75%. (а.с. 8)

Строк дії договору, як передбачено п.1.1.7.12 Умов та правил надання банківських послуг, 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом даного строку ні одна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії Договору, він автоматично лонгується на той же строк.

Щодо зміни кредитного ліміту Банк керується п. 2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що Клієнт дає свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт.

При укладанні Договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України. Згідно цієї статті ЦК договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами банку», з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п. 2.1.1.12.6 «Правил користування платіжною карткою».

Відповідно до п 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобов'язується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором.

Власник карти зобов'язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту згідно п.1.1.2.7 Умов та правил надання банківських послуг.

Судом встановлено, що відповідач обовязок по сплаті кредиту належним чином не виконував, в разі чого виникла заборгованість, яка станом на 31.12.2015 року складає по тілу кредиту 1809 грн. 50 коп.

Згідно ст.ст. 1050,1054 ЦК України позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти в розмірі та на умовах встановлених договором.

Згідно ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання процентів від суми позики, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором.

Відповідно до підписаної заяви та у відповідності до Умов та правил надання банківських послуг банк надав відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2,5 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом із розрахунку 360 днів на рік.

Згідно з довідкою про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» процентна ставка (в місяць) на суму несанкціонованого перевищення ліміту Кредитування становить 3,75%. (а.с. 8)

Відповідно до наданої позивачем довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» та розрахунку заборгованості станом на 31.12.2015 року за договором № б/н від 16.11.2012 року, укладеним між сторонами, вбачається, що базова процентна ставка на момент укладення кредитного договору складає 30% річних (2,5% у місяць), згодом, позивач двічі змінював умови кредитування: з 01.09.2014 року було змінено процентну ставку за користування кредитом на 34,8% річних (2,9% у місяць), а з 01.04.2015 року на 43,2% річних (3,6 % у місяць).

Відповідно до розрахунку заборгованість по кредиту утворилась 31.07.2013 року, при цьому станом на 23.07.2013 року прострочена заборгованість за кредитом була відсутня.

Станом на 31.07.2013 року заборгованість по тілу кредиту становить 1809 грн.50 коп., отже з 23.07.2013 року по 31.08.2014 року (405 днів) діяла процента ставка 2,5% у місяць, з 01.09.2014 року по 31.03.2015 року (212 днів) діяла процентна ставка 2,9% у місяць, з 01.04.2015 року по 31.12.2015 року (275 днів) діє процента ставка 3,6% у місяць.

Розрахунок процентів за карткою відбувається за кожен день використання кредитних коштів за формулою по розрахунку нарахування відсотків, передбаченою Умовами та Правилами, та розміщена на офіційному сайті КБ «ПриватБанк»:

-1809,50 (сума заборгованості по кредиту) Х 405 днів (кількість днів використання коштів за щомісячною відсотковою ставкою 2,5%) Х 2,5 (% - величина відсоткової ставки за тарифами в цей період) Х 12 місяців / 360 / 100 = 610 грн. 71 коп.

-1809,50 (сума заборгованості по кредиту) Х 212 днів (кількість днів використання коштів за щомісячною відсотковою ставкою 2,9%) Х 2,9 (% - величина відсоткової ставки за тарифами в цей період) Х 12 місяців / 360 / 100 = 370 грн. 83 коп.

-1809,50 (сума заборгованості по кредиту) Х 275 днів (кількість днів використання коштів за щомісячною відсотковою ставкою 3,6%) Х 3,6 (% - величина відсоткової ставки за тарифами в цей період) Х 12 місяців / 360 / 100 = 597 грн. 14 коп.

Отже, загальна заборгованість по процентам за користування кредитом становить 1578 грн. 68 коп., а тому саме ця сума і підлягає стягненню.

Банк, окрім стягнень по основних зобовязаннях, просить стягнути неустойку: заборгованість по комісії та пені в розмірі 2700 грн. 00 коп.

При підписанні анкети-заяви сторони погодили, що дана заява разом з Памяткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складають договір про надання банківських послуг.

З наданої довідки про умови кредитування сторонами передбачена пеня за несвоєчасне погашення заборгованості. При цьому графа «щомісячна комісія» відсутня. Також не передбачена комісія і за Умовами та правилами надання банківських послуг.

Тому суд вважає, що у даному випадку в розрахунку заборгованості позивач нарахував відповідачу не комісію, як ним вказано, а пеню в розмірі 2700 грн. 00 коп., яка передбачена Умовами та правилами.

Згідно п.3 ч.1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно ч.1 ст.549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).

Представник відповідача заявив про застосування наслідків пропущення строку позовної давності в частині позовних вимог про стягнення пені за період, що перевищує один рік до дня предявлення позову до суду.

Статтею 267 ЦК України передбачено, що позовна давність застосовується судом за заявою сторони у спорі. Сплив строку позовної давності є підставою для відмови у задоволенні позову.

За правилами п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України період, за який нараховується пеня за прострочення виконання зобовязання не може перевищувати одного року. Виходячи з правової природи пені, яка нараховується за кожен день прострочення, право на позов про стягнення пені за кожен окремий день виникає щодня на відповідну суму, а позовна давність за позовом про стягнення пені відповідно до статті 253 ЦК України обчислюється по кожному дню, за який нараховується пеня, окремо, починаючи з дня, коли кредитор дізнався або повинен був дізнатися про порушення права.

Ця правова позиція висловлена в постанові Верховного суду України від 3 вересня 2014 року у справі за № 6-100 цс 14.

З наданої позивачем довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» вбачається, що за несвоєчасне погашення заборгованості передбачена пеня яка нараховується 1 раз на місяць , за кожен день прострочки кредиту, при наявності прострочки кредиту, або відсоткам 5, та більше днів при виникненні прострочки на суму більш 50 грн.

Оскільки право на стягнення пені у кредитора виникло з 01.09.2013 року, а до суду він звернувся лише 01.03.2016 року, то пеня підлягає стягненню лише в межах одного року до дня предявлення позову.

Суд вважає, що позивачем пропущений строк позовної давності в частині позовних вимог щодо стягнення пені за час прострочення до 01.03.2015 року та підстав для його поновлення немає.

Сума пені в межах одного року до дня предявлення позову відповідно до розрахунку заборгованості наданого позивачем за період з 01.03.2015 року становить 1000 грн.

У той самий час, позивач просить стягнути штрафи відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг де 500 грн. - фіксована частина, 707 грн. 16 коп. - процентна складова.

Вищевказаними Умовами та Тарифами передбачено сплату штрафів як виду цивільно-правової відповідальності за порушення строків платежів грошових зобовязань більш ніж на 30 днів, що є подвійною відповідальністю боржника.

Відповідно до ст. 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Така правова позиція висловлена у правовому висновку Верховного Суду України, викладеному у постанові від 21 жовтня 2015 року № 6-2003цс15, який є обовязковим для застосування за правилами ст. 360-7 ЦПК України.

За таких обставин, суд не знаходить підстав для задоволення позову в частині щодо стягнення з відповідача штрафів.

На підставі ст.ст.526, 527, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Аналізуючи зібрані по справі докази суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення позову та вважає можливим стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 4388 грн. 18 коп., що складається з заборгованості за кредитом в розмірі 1809,50 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом в розмірі 1578 грн. 68 коп. та заборгованості за пенею в розмірі 1000 грн.

Оскільки відповідач є інвалідом другої групи, що підтверджується довідкою МСЕК від 08.12.2015 року, відповідно до вимог ст.5 ч.1 п. 9 Закону України «Про судовий збір» він звільняється від сплати судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10,60, 79,88,212,214,215,218 ЦПК України, ст.ст. 258, 267, 526, 527, 530,553,554,610,611,1050,1054 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов Публічного Акціонерного Товариства комерційний банк Приватбанк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, (і.н. НОМЕР_1), на користь Публічного Акціонерного Товариства комерційний банк Приватбанк юридична адреса м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, буд. 50 ( р/р 3111, МФО 305299) заборгованість за кредитним договором № б/н від 16.11.2012 року, яка складається з заборгованості за кредитом в розмірі 1809,50 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом в розмірі 1578 грн. 68 коп. та заборгованості за пенею в розмірі 1000 грн., а всього 4388 ( чотири тисячі триста вісімдесят вісім) грн. 18 коп.

В іншій частині позову відмовити.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Запорізької області через Мелітопольський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: