Категорія 55 Доповідач Нікушин В. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2016 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Вінницької області у складі:

головуючого-судді Нікушина В.П.,

суддів Медвецького С.К., Оніщука В.В.,

за участю секретаря Маркевич Я.С.,

за участю представника позивача ОСОБА_2,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до фізичної особи підприємця ОСОБА_4 про стягнення заробітної плати за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 22.09.2015 року, ухвалене по даній справі,

В С Т А Н О В И Л А :

В травні 2015 року ОСОБА_3 звернулась в суд з вказаним позовом до фізичної особи підприємця ОСОБА_4

Мотивуючи позовні вимоги, посилалась на те, що вона з 01 квітня 2013 року по 31 березня 2014 року працювала продавцем магазину «Насолода», що належить ОСОБА_4

Заробітна плата виплачувалась безсистемно, а після звільнення з роботи вона, отримавши з Пенсійного фонду України індивідуальні відомості щодо себе взнала, що в них відсутні дані про її заробітну плату та відрахування до пенсійного фонду. При прийомі на роботу розмір її заробітної плати визначений не був, хоча ОСОБА_4 запевнив, що розмір зарплати буде не нижчий 3000 грн.

Зважаючи на те, що нею не можуть бути підтверджені обставини перебування її у трудових відносинах з ОСОБА_4 та про розмір заробітної плати вона звернулась в суд з позовом про встановлення факту перебування її у трудових правовідносинах та обставина, щодо розміру та виплати заробітної плати.

Вона вважала, що заробітну плату слід обраховувати із середньостатистичної для даного регіону. В квітні грудні 2013 року для Вінницької області цей показник становив 2894 грн., а у 2014 році - 2806 грн.

З урахуванням цих обставин вона просила стягнути за фактично відпрацьований період з 01 квітня 2013 року по 31 березня 2014 року на її користь 34 464 грн. заробітної плати.

Рішенням суду першої інстанції позов був задоволений, але з ним не погодився ОСОБА_4 і оскаржив його в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі він просить це рішення скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову. Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги ОСОБА_4 посилався на те, що висновки суду не відповідають обставинам справи, розгляд якої здійснено з порушенням норм матеріального та процесуального права.

На підтвердження доводів апеляційної скарги ним наведені обставини про те, що суд за відсутності достатніх доказів дійшов помилкового висновку про існування між ним та позивачкою трудових правовідносин, а також вирішуючи спір, застосував положення частини 6-ї статті 235 КЗпП України, яка набула чинності з 01.01.2015 року, тобто поза межами строку існування трудових правовідносин, який визначений самою позивачкою з 01 квітня 2013 року по 31 березня 2014 року. Окрім цього, на переконання відповідача, суд безпідставно не застосував строки позовної давності, визначені частиною 1-ю статті 233 КЗпП України, про застосування яких він заявляв клопотання.

Дана апеляційна скарга була предметом розгляду апеляційного суду, який 23 листопада 2015 року постановив нове рішення про задоволення позовних вимог лише в частині встановлення факту перебування її у трудових відносинах з фізичною особою підприємцем ОСОБА_4 В задоволенні позовних вимог про стягнення заробітної плати було відмовлено. Проте вказане рішення апеляційного суду ухвалою суду касаційної інстанції в частині відмовлених позовних вимог скасоване, справа спрямована на новий апеляційний розгляд.

Отже предметом повторного апеляційного розгляду є апеляційна скарга в частині оскарження рішення про стягнення заробітної плати.

Колегія суддів, заслухавши доповідача, ОСОБА_3Ю, її представника, перевіривши законність та обґрунтованість апеляційної скарги в частині вирішення спору про стягнення заробітної плати, дійшла наступного висновку.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд визначаючи розмір невиплаченої позивачці заробітної плати, залишив поза увагою докази того, що їй ОСОБА_4 була виплачена певна сума заробітку, знайшли своє підтвердження і за своїми наслідками тягнуть зміну рішення суду в цій частині.

Такі висновки ґрунтуються на обставинах, що знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду справи.

Факт перебування ОСОБА_3 в трудових відносинах з фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 в період з 01 квітня 2013 року по 31 березня 2014 року є встановленим.

Обставини часткового отримання нею заробітної плати знайшли своє підтвердження. Із заяви ОСОБА_3, поданої нею до податкових органів вбачається, що вона отримувала заробітну плату за видатковими ордерами (а. с. 34). Визнавався цей факт ОСОБА_3 і в ході апеляційного розгляду, що підтверджується її поясненнями до позову, в яких вона підтвердила, що за відпрацьований період у відповідача нею було отримано 19755 грн. заробітної плати.

За приписами частини першої статті 1 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата - це винагорода, обчислена як правило, у грошовому виразі, яка виплачується за трудовим договором працівникові за виконану роботу

Відповідно до вимог пункту 6-го частини 1-ї статі 24 КЗпП України трудовий договір між працівником і фізичною особою підприємцем підлягав обовязковому письмовому укладенню, форма якого затверджена наказом Міністерства праці і соціальної політики №260 від 08.06.2001 року. При укладанні такого трудового договору обумовлення питання про оплату праці є обовязковим.

За відсутності укладеного між сторонами по справі письмового договору, умови оплати праці не були визначені. Згідно статистичних даних про середню заробітну плату штатного працівника у сфері торгівлі по м. Вінниці у 2013 році середньомісячна заробітна плата становила 2894 грн., в першому кварталі 2014 року її розмір складав 2806 грн.

За встановлених обставин загальна сума заробітної плати ОСОБА_3 за період з 01 квітня 2013 року по 31 березня 2014 року становила 33672 грн. із яких нею було отримано 19755 грн. Вказана обставина судом першої інстанції врахована не була, що призвело до подвійної оплати праці. А тому рішення суду першої інстанції в цій частині підлягає зміні.

Доводи апеляційної скарги про те, що при обрахуванні заробітної плати взята узагальнююча заробітна плата не відповідають дійсності, оскільки при обрахуванні сумарної заробітної плати за основу використана середньомісячна заробітна плата працівника сфери торгівлі.

Не заслуговують на увагу і доводи апеляційної скарги про незастосування судом строків позовної давності ініційованих відповідачем. Адже відповідно до частини 2-ї статі 233 КЗпП України у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутись до суду з позовом про стягнення належної заробітної плати без обмеження будь-яким строком. За офіційним тлумаченням положень статті 233 КЗпП України Конституційним Судом України звернення працівника до суду з позовом про стягнення заробітної плати, що йому належить, тобто всіх виплат, на які працівник має право не обмежується будь-якими строками.

А тому, за наведених обставин, керуючись ст. ст. 307, 309, 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Вінницької області,

ВИРІШИЛА :

Апеляційну скаргу фізичної особи - підприємця ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 22 вересня 2015 року, ухвалене по справі за позовом ОСОБА_3 до фізичної особи - підприємця ОСОБА_4 про встановлення періоду роботи та стягнення заробітної плати змінити в частині стягнення з фізичної особи - підприємця ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 заробітної плати за період з 01 квітня 2013 року по 31 березня 2014 року в розмірі 33672 грн.

Ухвалити в цій частині нове рішення, стягнувши з фізичної особи - підприємця ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 заробітну плату за період з 01 квітня 2013 року по 31 березня 2014 року в розмірі 13 996 грн. 91 коп. з нарахуванням та сплатою обовязкових платежів, справляння яких передбачено законом.

Врешті рішення залишити без змін

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий-суддя: /підпис/

Судді: /підписи/

Згідно з оригіналом: