Справа № 285/1839/16-ц
провадження № 2/0285/1121/16
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

07.09.2016 року м. Новоград-Волинський

Новоград - Волинський міськрайонний суд Житомирської області у складі судді Помогаєва А.В., за участі секретаря судового засідання Медяній І.В., представника позивача - ОСОБА_1, відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою виконавчого комітету Новоград-Волинської міської ради як органу опіки та піклування до ОСОБА_2 про накладення заборони на відчуження житла,

ВСТАНОВИВ:

04.07.2016 року позивач звернувся до суду з даним позовом. В обґрунтування своїх вимог зазначає, що ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, перебувають на первинному обліку дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування у службі у справах дітей Новоград-Волинської міської ради. Рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду та рішенням Апеляційного суду Житомирської області ОСОБА_2 позбавлено батьківських прав відносно дітей. ОСОБА_3, ОСОБА_4 надано статус дітей, позбавлених батьківського піклування та влаштовано під опіку ОСОБА_6 разом з якою вони проживають. ОСОБА_5 також надано статус дитини, яка позбавленої батьківського піклування та перебуває в Обласному спеціалізованому будинку дитини Житомирської області. Малолітні діти зареєстровані за місцем реєстрації матері: квартира АДРЕСА_1. З метою захисту житлових прав дітей, орган опіки вважає за необхідне встановити заборону на відчуження вказаної квартири.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги уточнила, просила встановити заборону на відчуження частки у праві власності на квартиру, що належить відповідачу.

Відповідач у судовому засіданні позов визнала. Пояснила, що не має наміру відчужувати належне їй майно, оскільки турбується про інтереси своїх дітей.

Суд, вислухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав.

Відповідно до свідоцтва про народження серії 1-ТП №117301 від 02.02.2010 року ОСОБА_5 народилась 04.12.2009 р., батьками вказані ОСОБА_7, ОСОБА_2

Згідно свідоцтва про народження серії 1-ТП № 128229 від 26.09.2003 року ОСОБА_3 народився 28.08.2003 р., батьками вказані ОСОБА_8, ОСОБА_2

Відповідно до свідоцтва про народження серії 1-ТП № 032155 від 07.06.2006 року ОСОБА_4 народилась 28.04.2006 р., батьками вказані ОСОБА_8, ОСОБА_2

Згідно рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду від 18.02.2016 р. ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, позбавлено батьківських прав відносно неповнолітньої дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідно до рішення Апеляційного суду Житомирської області від 15.10.2009 р. ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, позбавлено батьківських прав відносно дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Відповідно до рішень виконавчого комітету Новоград-Волинського міської ради № 413 від 25.11.2009 р., № 141 від 08.06.2016 р. ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_4 надано статус дітей, позбавлених батьківського піклування.

Згідно листа КП «Новоград-Волинське МБТІ» № 1037 від 22.06.2016 р. право власності за ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 не зареєстровано в ІНФОРМАЦІЯ_5, за ОСОБА_2 зареєстровано право власності на 1/3 частину квартири АДРЕСА_2.

Відповідно до свідоцтва про право власності на житло № 77 від 23.05.2000 р., квартира АДРЕСА_3 належить ОСОБА_9, ОСОБА_2, ОСОБА_10 на праві спільної власності.

Згідно зі ст. 51 Конституції України дитинство охороняється державою.

Відповідно до статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Частиною 1 статті 16 ЦК України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно частини 1 статті 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Частиною 1 статті 317 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 71 Житлового Кодексу України жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім'ї понад шість місяців у випадках: влаштування дитини (дітей) на виховання до родичів, опікуна чи піклувальника, у прийомну сім'ю, дитячий будинок сімейного типу, заклад для дітей - сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, - протягом усього часу їх перебування у родичів, опікуна чи піклувальника, прийомній сім'ї, дитячому будинку сімейного типу, закладі для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування.

Частиною 1 ст. 248 СК України передбачено, що дитина-сирота і дитина, позбавлена батьківського піклування, яка проживає у закладі охорони здоров'я, навчальному або іншому дитячому закладі, прийомній сім'ї, має право на збереження права користування житлом, у якому вона раніше проживала.

Згідно частини 4 статті 17 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року N2402-III суд у разі позбавлення батьків батьківських прав або відібрання дитини без позбавлення батьківських прав одночасно накладає заборону на відчуження майна та житла дітей, про що повідомляє нотаріуса за місцем знаходження майна та житла.

Відповідно до частини 3 статті 25 Закону України «Про охорону дитинства» у разі передачі дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, під опіку чи піклування, влаштування в будинки дитини, дитячі будинки, школи-інтернати, дитячі будинки сімейного типу та прийомні сім'ї жиле приміщення, в якому вони проживали, зберігається за дітьми протягом усього часу перебування їх в цих закладах, у опікунів чи піклувальників, дитячому будинку сімейного типу, прийомній сім'ї незалежно від того, чи проживають у жилому приміщенні, з якого вибули діти, інші члени сім'ї. Жиле приміщення, яке зберігається за дітьми, може бути передано в оренду іншим громадянам на строк до повернення дітей із зазначених закладів, від опікунів чи піклувальників, з прийомної сім'ї чи дитячого будинку сімейного типу. Порядок збереження і передачі в оренду жилого приміщення та іншого майна дитини затверджується Кабінетом Міністрів України.

Згідно частини 1 статті 32 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» за дітьми-сиротами та дітьми, позбавленими батьківського піклування, а також особами з їх числа зберігається право на житло, в якому вони проживали з батьками, рідними до встановлення опіки, піклування, влаштування в прийомні сім'ї, дитячі будинки сімейного типу, заклади для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 3 Конвенції "Про права дитини", схваленої резолюцією 44 сесії Генеральної Асамблеї ООН № 44/25 від 20 листопада 1989 року та ратифікованої постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 248 СК України дитина, яка залишилася без піклування батьків і проживає у дитячому закладі або закладі охорони здоровя має право: на збереження права користування житлом, у якому вона раніше проживала.

Згідно ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сім»ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону.

В звязку з вищевикладеним, суд вважає доводи позивача обґрунтованими, такими які ґрунтуються на вимогах Закону, а тому підлягають задоволенню.

В звязку з тим, що позивач при подачі позову до суду, відповідно до п. 11 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», звільнений від сплати судового збору, на підставі ч. 3 ст. 88 ЦПК України судовий збір слід стягнути з відповідача на користь держави.

Керуючись ст.ст. 208, 209, 212-215, 218, 223, 224-232, 292-294 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Встановити заборону на відчуження 1/3 частини квартири АДРЕСА_4 (Ніколаєва) в м. Новоград-Волинський, яка належить на праві власності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Копію рішення направити до Реєстраційної служби Новоград-Волинського міськрайонного управління юстиції Житомирської області - для виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави в розмірі 551 грн. 20 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Житомирської області через Новоград-Волинський міськрайонний суд протягом 10 (десяти) днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення виготовлено 09.09.2016 р.

Суддя А.В. Помогаєв