Справа № 209/1253/16-ц
Провадження № 2/209/845/16
"19" вересня 2016 р. Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Решетник Т.О.,
при секретарі Золотих Л.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Камянське цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -
ПАТ «Альфа-Банк» звернулося до суду з позовом, в якому просить: стягнути солідарно з відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованість 16 070,73 доларів США; стягнути солідарно з відповідачів витрати по сплаті судового збору.
Представник позивача в судове засідання не зявився, заявив клопотання про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та не заперечує проти ухвалення заочного рішення.
Відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином відповідно до вимог ст.ст.74-76 ЦПК України, про поважність причин неявки суд не повідомили, заяви про розгляд справи за їх відсутністю не надали, з клопотанням про відкладення розгляду справи до суду не зверталися, а також не скористалися правом надання заперечень проти позову.
Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
У звязку з чим суд, з урахуванням згоди представника позивача, вважає за можливе провести заочний розгляд справи та вирішити справу у порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів.
Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що 10 вересня 2008 року ВАТ «Сведбанк» та фізична особа громадянин України ОСОБА_1 уклали кредитний договір №0310/0908/71-187, що підтверджується копією кредитного договору, копією графіку погашення кредиту та заява-анкетою на отримання кредиту (а. с.6-15).
10 вересня 2008 року ВАТ «Сведбанк» (правонаступник ПАТ «Сведбанк») та фізична особа - громадянка України ОСОБА_2, уклали договір поруки № 0310/0908/71-187-Р-1 в забезпечення виконання зобовязань позичальника, що випливають з основного договору, відповідно до ст. 553 ЦК України. Відповідно до договору поруки відповідач ОСОБА_2, як поручитель поручається за виконання відповідачем ОСОБА_1 обовязків, що виникли на підставі основного договору або можуть виникнути на підставі нього у майбутньому, що підтверджується копією договору поруки № 0310/0908/71-187-Р-1 від 10.09.2008 року (а.с.18-19).
Згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.
Згідно зі ст. 1050 та ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. Якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу України.
Статтею 610 Цивільного кодексу України встановлено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання.
Згідно ст. 611 Цивільного кодексу України однією з форм відповідальності за порушення зобовязання є сплата неустойки, у вигляді штрафу або пені.
ВАТ "Сведбанк" свої зобов'язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу ОСОБА_1 кредит у зазначеному розмірі. На даний час усі права кредитора за вищезазначеним кредитним договором належать ПАТ «Альфа-Банк», що підтверджується копією договору купівлі-продажу прав вимоги від 25.05.2012 року, актом, приймання-передачі прав вимоги, додатком 1 до договору (а.с.27-41, 42-46).
На виконання умов кредитного договору відповідачам була направлена вимога про дострокове повернення кредиту, але на дату подання позовної заяви вимога не виконана, що підтверджується копією Вимоги про дострокове повернення кредиту (а.с.23-26).
Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 отримав кредит на визначені у Кредитному договорі цілі, але належним чином він не виконував зобов'язання щодо погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими платежами відповідно до умов Договору, що має відображення у Розрахунку заборгованості відповідача за кредитним договором № 0310/0908/71-187, згідно з яким заборгованість ОСОБА_1 станом на 01.02.2016 року, становить 16 070,73 дол. США, а саме: за кредитом 14 273,69 дол. США; за відсотками 1797,04 дол. США .
Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства в межах позовних вимог (ст.11 ЦПК України), суд вважає необхідним стягнути з відповідача-1 ОСОБА_1 на користь позивача заборгованість за кредитним договором в розмірі 16 070,73 дол. США.
Згідно ст. 543 ЦК України у разі солідарного обовязку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обовязку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і будь-кого з них окремо.
Згідно ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником.
Згідно ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник та поручитель відповідають перед кредитором, як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.
Виходячи з аналізу зазначеної правової норми поручителі, які спільно поручились, відповідають перед кредитором солідарно. У разі укладення декількох договорів поруки на виконання одного й того самого зобов'язання ч. 3 ст. 554 ЦК України не застосовується. Таким чином, при наявності окремих договорів поруки, кожен із поручителів відповідає перед кредитором разом із боржником як солідарні боржники.
Оскільки суд задовольняє позов до основного боржника, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення кредитної заборгованості солідарно з боржником із поручителя відповідача-2 ОСОБА_3 в розмірі 16 070,73 дол. США.
Згідно зі ст. 88 ЦПК України з відповідачів слід стягнути на користь позивача судовий збір в сумі 6067,51 грн. в рівних частинах з кожного.
Керуючись ст. ст. 8, 10, 11, 60, 88, 169, 209, 212-215, 224-226, 232 ЦПК України, суд -
Позов Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задовольнити.
Заочне рішення суду набирає законної сили в порядку передбаченому ст.ст. 223, 232 ЦПК України.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана відповідачем протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.
Заочне рішення суду може бути оскаржене позивачем протягом десяти днів з дня проголошення рішення шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська.
Суддя Т.О. Решетник