Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2016 року місто Миколаїв

Центральний районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді - Черенкової Н.П.,

при секретарі судового засідання Шевельовій Я.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Миколаєві цивільну справу за позовною заявою Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 41018,74 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що 23.02.2008 року між Закритим акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «ПриватБанк», та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № NKXRRX11040065, складовими якого є заява останнього разом з пам'яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку. За цим договором ПАТ КБ «ПриватБанк» надало відповідачу грошові кошти у розмірі 4542,27 грн., під зворотне зобов*язання останнього сплачувати відсотки за користування ними у розмірі 1,0 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом із кінцевим терміном повернення 23.02.2010 року включно.

Взяті на себе обов'язки ПАТ КБ «ПриватБанк» виконало у повному обсязі, надавши відповідачу грошові кошти, і чекало відповідної добросовісної договірної поведінки від позичальника, про те той, не виконував взяті на себе обов*язки, у зв*язку з чим станом на 22.08.2013 року у нього виникла заборгованість у розмірі 41018,74 грн., з яких: 3326,09 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 312,79 грн.- заборгованість по процентам за користування кредитом; 817,65 грн. - заборгованість за комісією; 34132,75 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 1929,46 грн.- штраф (процентна складова).

Посилаючись на небажання відповідача сплатити борг добровільно, ПАТ «ПриватБанк» просило стягнути заборговану грошову суму за судовим рішенням.

Позивач у судове засідання не з'явився, просив про розгляд справи у його відсутності, вимоги позову підтримав.

Відповідач до судового засідання не з*явився, направив свого представника.

Представник відповідача надав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги не визнав та звернувся з заявою про застосування до спірних правовідносин позовної давності.

Судом ухвалено про розгляд справи у відсутності сторін.

Обставини справи, встановлені судом.

23.02.2008 року між Закритим акціонерним товариством комерційним банком «ПРИВАТБАНК», правонаступником якого є ПАТ КБ «ПриватБанк», та ОСОБА_1 (позичальник) укладено договір № NKXRRX11040065, за умовами якого ОСОБА_2 передав позичальнику кредитні кошти у розмірі 4542,27 грн. на придбання товару зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, одноразової винагороди за надання фінансового інструменту в розмірі 728,00 грн. та щомісячної винагороди за надання фінансового інструмента у розмірі 54,51 на строк 24 місяців: з 23.02.2008 року по 23.02.2010 року включно. Позичальник зобов'язувався здійснювати погашення заборгованості шляхом щомісячної оплати з 20 по 25 число кожного місяця по 231 грн. 94.

На підтвердження таких умов договору відповідачем підписано заяву позичальника. Сторони також домовились, що заява позичальника та Умови надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт) (Далі - Умови), Тарифи складають кредитно-заставний договір.

Відповідач свої зобов'язання за Договором щодо повернення кредитних коштів належним чином не виконував, у зв'язку з чим позивачем нарахована заборгованість за Договором, яка станом на 22.08.2013 р. становить: 3326,09 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 312,79 грн.- заборгованість по процентам за користування кредитом; 817,65 грн. - заборгованість за комісією; 34132,75 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 1929,46 грн.- штраф (процентна складова).

В силу ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Договір, в тому числі і договір кредиту, є підставою виникнення цивільних прав та обов'язків.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків (частина перша статті 626 ЦК України).

Він є обов*язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Крім того, договір є підставою виникнення зобов*язань.

В силу статей 251, 253, 509, 525-526, 598, 610, 611, 616, 622, 631 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Зобов*язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості і виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Сторони по зобов*язанню повинні сприяти одна одній у належному його виконанні, а у разі виникнення труднощів у однієї із сторін всіляко сприяти зменшенню збитків.

Зобов'язання має виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).

Одностороння відмова від зобов*язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зобов*язання припиняється повністю або частково на підставах, встановлених договором або законом.

Особа, яка порушила зобов*язання (не виконала його, або виконала з порушенням умов) повинна нести негативні наслідки такої поведінки, а саме, сплатити в межах позовної давності неустойку і відшкодувати збитки.

При цьому, сторона не звільняється від виконання зобов*язання в натурі.

Якщо в зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).

При цьому в законодавстві визначаються різні поняття: як «строк договору», так і «строк (термін) виконання зобовязання» (статті 530,631 ЦК України).

Зазначене у повній мірі стосується і кредитних зобов*язань, що виникають з кредитних договорів і які не виконані належним чином.

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов*язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 цього Кодексу).

Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено частиною другою статті 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Одним з видів порушення зобов*язання є прострочення невиконання зобов*язання в обумовлений сторонами строк.

При цьому перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).

Відповідно до частини пятої цієї статті за зобовязаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право предявити вимогу про виконання зобовязання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку.

За змістом п.4 статті 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові

Представником відповідача до ухвалення по справі рішення подано заяву про застосування позовної давності.

Як вбачається з матеріалів справи, умовами кредитного договору від 23.02.2008 року сторони встановили як строк дії договору до моменту виконання сторонами в повному обсязі взятих на себе зобов*язань, так і строки виконання зобов*язань зі щомісячним погашенням платежів, останній з яких у визначеній сумі підлягав виконанню у строк до 23.02.2010 року включно.

Таким чином, 23.02.2010 року був останнім днем, коли позичальник остаточно повинен був виконати взяті на себе обов*язки за договором, а у разі невиконання їх, банк мав право з 24.02.2010 року й протягом трьох років від цієї дати звернутися до суду із позовом про стягнення заборгованих сум. ОСОБА_2 подав позовну заяву лише 12.09.2013 року, тобто за межами позовної давності.

При цьому, як вбачається із розрахунку заборгованості за кредитним договором, останній платіж відповідачем здійснено 22.09.2008 року.

Враховуючи викладене, суд вважає, що суб*єктивне право позивача, про захист якого він просить, є порушеним, проте ПАТ КБ «ПриватБанк», звертаючись до суду з даним позовом, пропустив без поважних причин позовну давність тривалістю у три роки, встановлену ст. 257 ЦК України, тому в задоволенні позову необхідно відмовити.

В силу ст. 88 ЦПК України, не підлягає стягненню з відповідача на користь позивача сплачений останнім судовий збір, оскільки в задоволенні позову відмовлено.

Керуючись ст. ст. 8,14,60, 213-215, 224-226, ЦПК України суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Рішення може бути оскаржене в строки та в порядку, передбаченому ст.ст. 294 -296 ЦПК України.

Суддя Н.П. Черенкова