У х в а л а

22 грудня 2016 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Романюка Я.М., Лященко Н.П., Охрімчук Л.І.,

розглянувши заяву ОСОБА_4 про перегляд рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 28 травня 2004 року, ухвали апеляційного суду Дніпропетровської області від 25 листопада 2005 року, ухвали Апеляційного суду Автономної Республіки Крим від 24 березня 2008 року у справі за позовом ОСОБА_4 до відкритого акціонерного товариства «Дніпрометіз», відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Дніпропетровську про відшкодування шкоди,

в с т а н о в и л а :

Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 28 травня 2004 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 25 листопада 2005 року, з ВАТ «Дніпрометіз» на користь позивача стягнуто суму заборгованості по сплаті одноразової допомоги в сумі 9 244 грн. 50 коп., заборгованість по щомісячній сплаті відшкодування шкоди за період з 01.04.1995 року по 01.06.2001 року в розмірі 9 917 грн. 67 коп., компенсацію за несвоєчасну сплату сум з 01.01.1998 року по 01.06.2004 рік в розмірі 4 215 грн. 25 коп., а всього 23 377 грн. 42 коп. В решті позову відмовлено.

Ухвалою Апеляційного суду Автономної Республіки Крим від 24 березня 2008 року, як суд касаційної інстанції, відмовив ОСОБА_4 у відкритті касаційного провадження.

ОСОБА_4 звернувся до Верховного Суду України із заявою про перегляд рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 28 травня 2004 року, ухвали апеляційного суду Дніпропетровської області від 25 листопада 2005 року та ухвали Апеляційного суду Автономної Республіки Крим від 24 березня 2008 року з підстави встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов'язань при вирішенні даної справи судом (пункт 3 частини першої статті 355 Цивільного процесуального кодексу України; далі - ЦПК України).

На обґрунтування підстави для подання заяви про перегляд зазначених судових рішень, передбаченої пунктом 3 частини першої статті 355 ЦПК України, заявник посилається на рішення Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) від 29 вересня 2016 року у справі Ніна Семенівна Архипова проти України та 7 інших заяв.

Перевіривши наведені в заяві доводи, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України дійшла висновку про те, що в допуску справи до провадження про судових рішень необхідно відмовити з огляду на таке.

За положеннями пункту 3 частини першої статті 355 ЦПК України підставою для подання заяви про перегляд судових рішень у цивільних справах є встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов'язань при вирішенні даної справи судом.

Встановлено, що ЄСПЛ в рішенні від 29 вересня 2016 року у справі Ніна Семенівна Архипова проти України та 7 інших заяв за № 31431/08 відповідно до підпункту «с» пункту 1 статті 37 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод дійшов висновку про вилучення зазначених заяв з реєстру справ на підставі односторонньої декларації Уряду держави-відповідача. Уряд запропонував виплатити заявникам суми, наведені в таблиці у додатку цього рішення, указавши на те, що суми будуть конвертовані в національну валюту держави-відповідача за курсом на день здійснення платежу та виплачені протягом трьох місяців з дати отримання повідомлення про ухвалення судом рішення. У випадку несплати цих сум упродовж зазначеного тримісячного строку Уряд зобов'язується сплатити пеню у розмірі граничної позичкової ставки Європейського центрального банку, до якої має бути додано три відсоткові пункти, що нараховуватиметься з часу закінчення тримісячного строку і до моменту остаточного розрахунку.

За своїм змістом зазначене рішення ЄСПЛ, на яке посилається ОСОБА_4 як на підставу для перегляду судових рішень, не містить висновків щодо порушення Україною міжнародних зобов'язань та відповідних положень Конвенції при вирішенні спору у справі, за результатами розгляду якої суд ухвалив судові рішення, про перегляд яких подано заяву.

Таким чином, рішення ЄСПЛ не може бути підставою для перегляду судових рішень Верховним Судом України на підставі пункту 3 частини першої статті 355 ЦПК України.

Ураховуючи викладене, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України дійшла висновку про те, що в допуску справи до провадження Верховного Суду України про перегляд рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 28 травня 2004 року, ухвали апеляційного суду Дніпропетровської області від 25 листопада 2005 року, ухвали Апеляційного суду Автономної Республіки Крим від 24 березня 2008 року з підстави, передбаченої пунктом 3 частини першої статті 355 ЦПК України, необхідно відмовити.

Керуючись статтею 353, частиною першою статті 354, статтею 355, частиною другою статті 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а :

У допуску до провадження Верховного Суду України справи за позовом ОСОБА_4 до відкритого акціонерного товариства «Дніпрометіз», відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Дніпропетровську про відшкодування шкоди за заявою ОСОБА_4 про перегляд судових рішень відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді : Я.М. Романюк

Н.П. Лященко

Л.І. Охрімчук