Справа № 139/1209/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 грудня 2016 року Мурованокуриловецький районний суд Вінницької області в складі: головуючої - судді Тучинської Н.В. при секретарі судового засідання Хонькович Л.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Муровані Курилівці справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 та Рівненської сільської ради про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

20 грудня 1998 року помер ОСОБА_4. До складу спадкового майна після його смерті входить, зокрема, право на земельну частку (пай) площею 2,18 умовних кадастрових гектара, яка перебувала у колективній власності КСП «Промінь» с. Рівне Мурованокуриловецького району Вінницької області. Спадкоємцем за заповітом є ОСОБА_1. Крім нього, спадкоємцями першої черги за законом є ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які спадщини не приймали і на неї не претендують. Позивач не може оформити свої спадкові права в нотаріальній конторі, оскільки відсутній (втрачений) правовстановлюючий документ на спадкове право. За захистом своїх прав та інтересів ОСОБА_1 з відповідним позовом звернувся до суду.

Позивач у судове засідання не зявився, у п. 4 позовної заяви, просив слухати справу у його відсутності (позовна заява, а.с. 4).

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 та представник відповідача Рівненської сільської ради у судове засідання не зявилися, подали до суду заяви, у яких позов ОСОБА_1 визнали і просили справу слухати у їх відсутності (а.с. 21, 26, 29).

З урахуванням права, передбаченого ч. 2 ст. 158 ЦПК України, суд ухвалив про розгляд справи за відсутності сторін на підставі доказів, поданих разом із позовною заявою.

Розглянувши справу, суд вважає, що позов ОСОБА_1 підлягає до повного задоволення, виходячи з наступного:

ОСОБА_4 помер 20 грудня 1998 року в с. Нишівці Мурованокуриловецького району Вінницької області (а.с. 6).

Довідкою виконавчого комітету Рівненської сільської ради № 998 від 10 листопада 2016 року (а.с. 8), довідкою із книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку № Д-3238/0-3309/6-16 від 01 грудня 2016 року (а.с. 9), випискою із списку громадян, членів КСП «Промінь», що додається до державного акта на право колективної власності на землю № 997 від 10 листопада 2016 року (а.с. 10) доведено, що до складу спадщини після смерті ОСОБА_4 входить право на земельну частку (пай) площею 2,18 умовних кадастрових гектара, що перебувала у колективній власності КСП «Промінь» с. Рівне Мурованокуриловецького району Вінницької області.

Відповідно до норм ст. 524 ЦК УРСР в редакції 1963 року (діяв на момент смерті спадкодавця), спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

Кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його одній або кільком особам, як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом (ч. 1 ст. 534 в редакції 1963 року).

По своїй смерті спадкодавець ОСОБА_4 залишив заповіт вчинений 05 травня 1992 року (а.с. 7), яким все своє майно, що буде належати йому на день смерті і на яке за законом матиме право заповів ОСОБА_1.

Цей заповіт станом на 10 листопада 2016 року не змінений і не скасований (а.с. 7). Зазначене стверджується і інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру № 46334300 (заповіти/спадкові договори) виданою 28 грудня 2016 року (а.с. 22-24).

Статтями 548, 549 ЦК УРСР в редакції 1963 року передбачено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв, зокрема, фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Довідкою виконавчого комітету Рівненської сільської ради № 998 від 10 листопада 2016 року (а.с. 8) доводиться, що спадщину після смерті ОСОБА_4 фактично прийняв син ОСОБА_1, вступивши в управління та володіння спадковим майном.

Заповітом (а.с. 7), свідоцтвом про смерть (а.с. 6), довідкою виконавчого комітету Рівненської сільської ради № 998 від 10 листопада 2016 року (а.с. 8), заявами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання позову (а.с. ) доводиться, що ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем після смерті ОСОБА_4, який має право і прийняв спадщину.

Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (Спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 46334314 від 28 грудня 2016 року (а.с. 25) доводиться, що спадкові права після смерті ОСОБА_4 ніхто не оформляв.

Відповідно до ч. 2 ст. 548 ЦК УРСР, прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

З оголошення в газеті «33 канал» від 30 листопада 2016 року (а.с. 11), слідує, що оригінал земельного сертифіката на право на земельну частку (пай) на прізвище ОСОБА_4 втрачений, а тому позивач не може оформити свої спадкові права на землю через нотаріальну контору і захистити свої права спадкоємця іншим чином, окрім як через суд, він також не може (постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 20 грудня 2016 року (а.с. 12).

Суд враховує обставину, що позивач пропустив строк звернення до суду з поважної причини, зокрема, через відсутність правовстановлюючого документу на спадкове право, а тому приймає рішення про його поновлення на підставі ст. 73 ЦПК України.

Враховуючи, вищевикладені докази, а також обставину, що відповідачі визнали позовну вимогу і таке визнання позовних вимог, не порушує будь-чиї права чи законні інтереси інших осіб, суд прийшов до висновку, що за позивачем слід визнати в порядку спадкування право на земельну частку (пай) як спадкоємця ОСОБА_4 за заповітом.

Керуючись ст. 524, 534, 548, 549 ЦК УРСР в редакції 1963 року, ст.ст. 10, 57, 60, 73, ч. 4 ст. 174, ст.ст. 212, 213, 215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити. Поновити ОСОБА_1 процесуальний строк звернення до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 та Рівненської сільської ради про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право на земельну частку (пай) розміром 2,18 умовних кадастрових гектара, що перебувала в колективній власності КСП «Промінь» с. Рівне Мурованокуриловецького району Вінницької області, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4, яка настала 20 грудня 1998 року.

Рішення може бути оскаржено сторонами протягом десяти днів з моменту проголошення до апеляційного суду Вінницької області через Мурованокуриловецький районний суд.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: __________