Справа №: 343/1943/16-ц
Провадження №: 2/0343/867/16
Р І Ш Е Н Н Я

I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 жовтня 2016 року м. Долина

Долинський районний суд Iвано-Франкiвської областi в складi:

головуючої судді Монташевич С. М.,

з участю: секретарів Шикор Г. В., Оленяк С.І.,

позивачки - ОСОБА_1,

відповідача - ОСОБА_2,

представника відповідача - адвоката ОСОБА_3,

розглянувши у вiдкритому судовому засiданнi в залі Долинського районного суду Івано-Франківської області справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1700 грн. щомісяця, починаючи стягнення з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення ним повноліття, та на її утримання в розмірі 800 грн. щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку, допустити негайне виконання судового рішення в межах платежу за один місяць, стягнути з відповідача судові витрати.

Свої вимоги мотивує тим, що 13 червня 2015 року вона зареєструвала шлюб з ОСОБА_2 Від даного шлюбу у них народився неповнолітній ОСОБА_4, який проживає з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач в добровільному порядку не надає кошти на утримання дитини та ухиляється від її утримання. Він фізично здоровий, працездатний і має можливість сплачувати аліменти, однак добровільно не надає коштів на їх утримання, тому вона змушена звернутися до суду з даним позовом.

В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, просила задодовольнити їх. Додатково пояснила, що відповідач приходить до дитини, купляє продукти харчування: йогурти, печево, однак його допомога є незначною. Відвідуючи їх, часто не приносить нічого. Тільки один раз він купив дитині памперси. Коли вони жили разом, він допомогу на дитину витрачав на свої потреби, віддавав за їх рахунок борги. При цьому їхня дитина часто хворіє і потребує додаткових обстежень та коштів. Розмір аліментів вона визначила, виходячи із заробітної плати відповідача, який працює на офіційній роботі і його місячний дохід становить приблизно 5 тисяч гривень.

Відповідач в судовому засіданні позов в частині стягнення аліментів на дитину визнав частково, заперечив проти стягнення з нього аліментів на утримання позивачки. Пояснив, що він працює оператором в НГВУ "Долинанафтогаз", позивачка була студенткою, тому він постійно утримував свою сім'ю і зараз надає їм фінансову допомогу. Він впевнений, що кошти, які він буде сплачувати позивачці будуть іти не за призначенням, а на утримання її непрацюючих батьків. Крім того, розірвання шлюбу між ними сталося внаслідок подружньої зради дружини, в даний час у неї стосунки з іншим чоловіком, а тому він не вважає за необхідне її утримувати. Він має слабке здоров'я, часто хворіє, однак має постійний дохід, тому просить стягувати з нього аліменти на утримання сина у процентону відношенні з його заробітку.

Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов належить до часткового задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної ОСОБА_5 України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно копії свідоцтва про народження серії І-НМ № 295115 від 07 вересня 2015 року ОСОБА_4. народився 04 вересня 2015 року, актовий запис № 35. Його батьками записані ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с. 3).

Довідка № 1287 від 13.08.2016 р. свідчить про те, що до складу сім'ї ОСОБА_1, яка проживає в ІНФОРМАЦІЯ_2, входять: ОСОБА_6 - голова д/г, ОСОБА_5 - брат, ОСОБА_4 - син (а.с. 6).

В довідці № 1300 від 18.10.2016 р. вказано, що згідно акту обстеження ОСОБА_1 на даний час не працює, не працювала, знаходиться у декретній відпустці, трудова книжка не видавалася (а.с. 7).

В судовому засіданні встановлено, що сторони проживають окремо. Неповнолітній син проживає з мамою ОСОБА_1, яка займається його утриманням та вихованням. Відповідач бере участь в утриманні сина, однак його допомога є недостатньою, хоча він зобов'язаний це робити на рівні з позивачкою, а тому суд приходить до переконання, що, оскільки утримання неповнолітніх дітей є обов'язком батьків, тому з відповідача слід стягнути аліменти на утримання неповнолітнього сина.

Статтею 181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

В силу ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Як передбачено ч.ч. 1, 2 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі (ч. 1 ст. 184 СК України).

Аналіз положень ст.ст. 183, 184 СК України дає можливість для висновку, що підставами визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі є нерегулярний, мінливий дохід платника аліментів, одержання ним частини доходу в натурі та інші обставини, що мають істотне значення. В інших випадках кошти на утримання дітей присуджуються у частці від доходу їх батьків.

Позивачка просить стягнути аліменти в твердій грошовій сумі, однак судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 працює в НГВУ "Долинанафтогаз", про що свідчить довідка № 191 від 26.10.2016 р. (а.с. 25), тобто має постійне місце роботи, а, отже, його дохід є стабільним. Відтак, підстави для стягнення аліментів у твердій грошовій сумі відсутні.

При визначенні розміру аліментів на дитину суд враховує матеріальне становище та стан здоровя дитини, яка потребує частого лікування, про що свідчать відповідні копії медичних довідок (а.с. 26-32), матеріальне становище та стан здоров"я платника аліментів, який також хворіє, підтвердженням чого є копії відповідних медичних документів (а.с. 15-19), те, що він має постійне місце роботи, та інші обставини справи.

Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки на утримання неповнолітнього сина аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а позов в цій частині задовольнити частково.

Щодо позовних вимог в частині стягнення аліментів на дружину суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу.

У відповідності до ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Згідно ч. 1, 2 ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, бутьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення.

Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов'язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини.

Посилання відповідача на те, що аліменти на дружину можуть бути використані не за призначенням, не заслуговують на увагу, оскільки його сумніви у цільовому використанні коштів можуть бути перевірені в порядку, встановленому ст. 186 СК України.

Доводи відповідача про те, що позивачка не має права на утримання через негідну поведінку у шлюбі не заслуговують на увагу, оскільки закон у даному випадку пов'язує право на утримання дружини у зв'язку з проживанням з нею дитини до трьох років.

Визначаючи розмір аліментів на утримання дружини, суд виходить з того, що відповідач має працездатний вік, регулярний дохід та малолітнього сина на утриманні. Доводів про неможливість надання матеріальної допомоги позивачці, відповідач суду не надав. З цих міркувань, виходячи з принципу справедливості та розумності та з урахуванням потреб дружини, можливостей відповідача, суд присуджує кошти (аліменти) на утримання дружини, з якою проживає неповнолітній ОСОБА_4, до досягнення дитиною трьох років у розмірі 1/8 частини від доходу відповідача, задовольнивши частково позовні вимоги в цій частині.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Таким чином, оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору, на її користь ухвалене рішення, тому з відповідача з дохід держави слід стягнути судовий збір в розмірі 551,20 грн.

На підставі викладеного, ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної ОСОБА_5 України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, ст.ст. 75, 80, 84, 180-184, 191 Сімейного кодексу України, ст. 4 Закону України "Про судовий збір", керуючись ст.ст. 88, 208, 209, 215, 218, 367 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

РIШИВ:

Позов задовольнити частково.

Проводити стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Стягнення аліментів на утримання ОСОБА_4 розпочати з 18 жовтня 2016 року і проводити до повноліття дитини.

Проводити стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на її утримання до досягнення дитиною ОСОБА_4 Ігоровичаем, ІНФОРМАЦІЯ_3, трьох років у розмірі 1/8 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно.

Стягнення аліментів на утримання ОСОБА_1 розпочати з 18 жовтня 2016 року і проводити до 04 вересня 2018 року.

Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає обов'язковому негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 551 (п'ятсот п'ятдесят одну) гривню 20 копійок судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подачі апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Долинський районний суд.

Суддя:

Повний зміст рішення виготовлений:

01 листопада 2016 року.