Справа № 466/9737/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 січня 2016 року Шевченківський районний суд м. Львова

в складі головуючого судді Зими І.Є.

при секретарі Губач Х.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальних збитків, завданих злочином, -

установив:

26.10.15 року позивач звернувся до суду з заявою, в якій просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача 97 085,24 грн. матеріальної шкоди.

Заяву мотивує тим, що в період з 2008 по 2011 роки ТзОВ «Яричів» постачало йому, як фізичній-особі підприємцю товари. Оплата за товар здійснювалась шляхом перерахуванням коштів на картковий рахунок, відкритий на імя менеджера товариства ОСОБА_2, проте частіше він віддавав готівку особисто останньому в руки. Як він дізнався згодом, ОСОБА_2 отримані кошти на розрахунковий рахунок товариства не вносив, а привласнював та використовував на власні потреби. В 2014 році ТзОВ «Яричів» звернулось до нього з позовом до Господарського суду Волинської області про стягнення коштів в сумі 95 181,60 грн. Саме тоді він довідався про те, що ОСОБА_2 вчиняв відносно нього шахрайські дії. Даний позов було задоволено, не беручи до уваги те, що відносно останнього, по даному факту відкрито кримінальне провадження за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України. Так, ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 27.11.15р. № 466/2695/15-к ОСОБА_2 звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення , передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України у звязку із закінченням строків давності. Проте в процесі розгляду справи, останнього визнано винуватим у вчиненні відносно ОСОБА_1 шахрайських дій. Враховуючи викладене, ОСОБА_1 змушений звернутись до суду про стягнення з ОСОБА_2 завданого йому матеріального збитку у заявленій сумі.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримав позовні вимоги, покликаючись на викладені в заяві мотиви. Просить позов задовольнити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився з невідомих суду причин, хоча належним чином повідомлявся про час, дату та місце слухання справи, про причини неявки суд не повідомив. Оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без його участі, позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог ст.ст. 169, 224 ЦПК України вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи та зясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав .

Судом встановлено, що 29.12.08р. між ФОП ОСОБА_1 та ТзОВ «Яричів» укладено договір поставки № 01-29/12, за умовами якого сторони домовились про співпрацю з метою реалізації товарів постачальника на ринку. Оплата за товар здійснювалась позивачем, шляхом перерахуванням коштів на картковий рахунок, відкритий на імя менеджера товариства ОСОБА_2, однак, як зясовано частіше кошти передавались йому особисто в руки.

Судом також встановлено, що ОСОБА_2 отримані кошти на розрахунковий рахунок товариства не вносив, а привласнював та використовував на власні потреби. Внаслідок неотримання коштів ТзОВ «Яричів», товариство звернулось до ФОП ОСОБА_1 з позовом до суду про стягнення суми боргу. Рішенням Господарського суду Волинської області від 07.05.14р. з ФОП ОСОБА_1 стягнуто на користь ТзОВ «Яричів» 95 181,60 грн. та 1903,64 грн. судових витрат.

Внаслідок вчинення ОСОБА_2 шахрайських дій по відношенню до ФОП ОСОБА_1, відносно нього по даному факту відкрито кримінальне провадження. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 27.11.15р. в справі № 466/2695/15-к ОСОБА_2 звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення , передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України у звязку із закінченням строків давності. Проте в процесі розгляду кримінального провадження судом було встановлено, що ОСОБА_2 у період з 04.08.08 р. по 31.08.11 р., працюючи на посаді менеджера із збуту ТзОВ «Яричів», відповідно до наказу про прийняття на роботу від 04.08.08 р., несучи особисту відповідальність за завдання матеріальної шкоди товариству, згідно розділу ІV посадової інструкції менеджера із збуту від 12.09.08 р., з якою останній особисто ознайомлений, з метою заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою ОСОБА_1 вчинив по відношенню до нього шахрайські дії, внаслідок чого заволодів коштами в сумі 41 619 грн. , отриманих від ФОП ОСОБА_1, в якості оплати за поставлені ТзОВ «Яричів» кондитерські вироби. Зокрема, менеджер із збуту ТзОВ «Яричів» ОСОБА_2 у березні 2011 р. на вул. Замарстинівська у м. Львові отримав від ФОП ОСОБА_1 в якості оплати за поставлені ТзОВ «Яричів» кондитерські вироби , згідно видаткової накладної № 3225 від 24.03.11 р., грошові кошти у сумі 19 297 грн.80 коп., які в подальшому на розрахунковий рахунок товариства не вніс, а привласнив та використав на власні потреби. Згодом, у квітні 2011 р. ОСОБА_2 по вул. Замарстинівська у м. Львові отримав від ФОП ОСОБА_1 в якості оплати за поставлені ТзОВ «Яричів» кондитерські вироби , згідно видаткової накладної за № 4215 від 18.04.11 р. грошові кошти у розмірі 22 321 грн. 20 коп., які в подальшому на розрахунковий рахунок товариства не вніс, а привласнив та використав на власні потреби.

Своїми діями ОСОБА_2 завдав позивачу матеріальної шкоди на загальну суму 97 085,24 грн.

Частиною 4 ст. 61 ЦПК України врегульовано, що вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили обовязковий для суду , що розглядає справу про цивільно- правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 3,10,11,57, 60, 61, 84,88, 209, 214, 224-226 ЦПК України, суд -

вирішив:

Позов задовольнити .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 97 085,24 (девяносто сім тисяч вісімдесят пять) грн. 24 коп. у відшкодування матеріальної шкоди, завданої злочином.

Заява про перегляд заочного рішення може бути подана відповідачем протягом десяти днів з моменту отримання його копії.

Рішення Шевченківського районного суду м. Львова може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Шевченківський районний суд м. Львова, шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк, з дня проголошення рішення суду.

Суддя ОСОБА_3