АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 лютого 2016 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді Пономарь З.М., суддів Петешенкової М.Ю., Черненкової Л.А., за участю секретаря Черкас Є.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Дніпропетровськ цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16 грудня 2015 року за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини, на утримання матері дитини-інваліда та витрат на лікування дитини,-

в с т а н о в и л а :

22.09.2015р. ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом, яким просила стягнути на її користь з ОСОБА_2 аліменти на утримання дочки ОСОБА_4, 2010р.н., у розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу), аліменти на її утримання як матері, з якою проживає дитина-інвалід, у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), 1858грн.16коп. на повернення витрат на лікування дочки та по 2333грн.89коп. щомісячно додаткових витрат на утримання дитини-інваліда.

Рішенням Павлоградського міськрайонного суду від 16.12.2015р. позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено частково та стягнуто на її користь з ОСОБА_2 аліменти на утримання дочки ОСОБА_4, 2010р.н., до досягнення нею повноліття, у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), аліменти на її утримання як матері, з якою проживає дитина-інвалід, у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), 1858грн.16коп. на повернення витрат на лікування дочки, а в іншій частині позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 посилався на необгрунтованість рішення суду першої інстанції в частині стягнення аліментів на утримання ОСОБА_3 та в частині розміру присуджених на повернення витрат на лікування дитини.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в оскарженій частині, колегія суддів вважає, що воно підлягає зміні за такими підставами.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи наступне.

Згідно свідоцтва про народження ОСОБА_5, 09.03.2010р.н., її батьками є ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с.8).

За медичним висновком дитячої поліклініки Спеціалізованої медико-санітарної частини №7 від 21.09.2010р. дитина ОСОБА_5 має захворювання на дитячий церебральний параліч, спастичний тетрапирез з вираженою затримкою у психомовному та статокінетичному розвитку, тяжким епілептичним синдромом (а.с.13). За медичним висновком КЗ «Центр первинної медико-санітарної допомоги м.Павлограда» Павлоградської міської ради від 15.09.2015р. дитина ОСОБА_5 має захворювання на дитячий церебральний параліч: подвійна гемиплегія зі стійкими грубими руховими порушеннями, відсутністю ходьби та навиків самообслуговування, епілепсію (а.с.14). За медичними документами дитина ОСОБА_5 перебуває на диспансерному обліку з вказаними захворюваннями, потребує лікування та постійного догляду матері (а.с.11,16-23,27,28).

Згідно довідки КП «Павлограджилсервіс» від 17.09.2015р. дитина ОСОБА_5 проживає з матірю ОСОБА_5 Крістіною Валеріївною (а.с.10). Батько дитини ОСОБА_2 проживає окремо від неї, працює в ПАТ «ДТЕК «Павлоградвугілля» на посаді гірника очисного забою з посадовим окладом 5745грн. та щомісячно отримує заробітну плату, яка за період з квітня по вересень 2015 року включно після відрахувань обовязкових платежів становила розмір 53 321грн.76коп. (а.с.55).

ОСОБА_3 надано квитанції про придбання нею для лікування дитини та догляду за нею ліків, засобів гігієни загальною вартістю 1294грн.54коп. та блендеру вартістю 999грн.90коп. (а.с.24-26).

Враховуючи вимоги ст.ст.88,180-183,185 СК України, суд першої інстанції ухвалив рішення про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання дочки ОСОБА_4 у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), аліментів на її утримання як матері, з якою проживає дитина-інвалід, та понесених фактично витрат на лікування дочки.

Проте при визначенні розміру аліментів на утримання ОСОБА_3 як матері, з якою проживає дитина-інвалід, у розмірі ? частини заробітку (доходу) ОСОБА_2, суд першої інстанції не у повному обсязі врахував вимоги закону та наступні обставини справи.

Відповідно до вимог ч.1 ст.88 СК України, якщо один із подружжя проживає з дитиною-інвалідом, яка не може обходитись без постійного стороннього догляду, і опікується нею, він має право на утримання протягом всього часу проживання з дитиною за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу.

ОСОБА_3 має та фактично скористалась правом на утримання ОСОБА_2 протягом всього часу проживання її з дитиною-інвалідом, а також правом на отримання від ОСОБА_2 аліментів на утримання цієї дитини, компенсації додаткових витрат на дитину, що викликані її інвалідністю.

Враховуючи зазначені вимоги закону, наведені обставини, майновий стан ОСОБА_2, розмір його заробітної плати та ту реальну можливість, за якої з вказаної зарплати він має надавати матеріальну допомогу після сплати ОСОБА_6 інших платежів, колегія суддів вважає, що розмір аліментів на утримання останньої як матері, з якою проживає дитина-інвалід, мають бути зменшені до розміру 1/6 частини його заробітку (доходу) щомісячно.

При визначенні до стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 розміру понесених нею додаткових витрат на дитину у сумі 1858грн.16коп. суд першої інстанції не у повному обсязі врахував відповідні вимоги закону та наступні обставини справи.

За положеннями ч.1 ст.185 СК України той із батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, зобовязаний брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Згідно наданих ОСОБА_3 квитанцій-чеків витрати, повязані з лікуванням дитини та доглядом за нею склали суму загальним розміром 1294грн.54коп. (а.с.24.25). За наданим ОСОБА_3 фіскальним чеком від 09.09.2015р. придбано блендер вартістю 999грн.90коп. (а.с.26). ОСОБА_2 визнавав вказану позовну вимогу частково, посилався на поповнення платіжної картки ОСОБА_3 грошовими сумами та надав відповідні квитанції-чеки від 07.09.2015р. на суму 1940грн. та від 08.09.2015р. на суму 1986грн.02коп. (а.с.44). ОСОБА_3 у судовому засіданні апеляційного суду підтвердила як факти поповнення ОСОБА_2 її карткового рахунку за їх домовленістю, так і отримання грошових сум. Враховуючи зазначені обставини, підстав для стягнення з ОСОБА_2 вартості придбаного ОСОБА_3 09.09.2015р. безпосередньо після поповнення картрахунку блендера не вбачається. Інші витрати, понесені ОСОБА_3 на придбання для дитини ліків та засобів гігієни у сумі 1294грн.54коп. підлягають рівному поділу з врахуванням рівності обовязків батьків відносно дитини (1294,54 : 2 = 674,27) зі стягненням з ОСОБА_2 їх у сумі 674грн.27коп.

Враховуючи зазначені вимоги закону та наведені обставини, розмір присуджених до стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 понесених додаткових витрат на дитину підлягає зменшенню до 647грн.27коп.

Оскільки висновки суду першої інстанції в оскарженій частині не у повному обсязі відповідають вимогам закону та дійсним обставинам справи, його рішення у цій частині на підставі п.3,4 ст.309 ЦПК України підлягає зміні зі зменшенням розміру присуджених аліментів на утримання матері та витрат з частковим задоволенням апеляційної скарги ОСОБА_2.

Доводи ОСОБА_2 в апеляційній скарзі про необхідність відмови у задоволенні позовної вимоги ОСОБА_3 на утримання останньої як матері, з якою проживає дитина-інвалід, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки суперечать вимогам діючого законодавства про обовязок другого з подружжя надавати утримання тому з подружжя, який проживає з дитиною-інвалідом (ч.1 ст.88 СК України). Законодавець повязує такий обовязок лише з однією обставиною - можливістю надання відповідачем такої допомоги. Посилання ОСОБА_2 в апеляційній скарзі на отримання ОСОБА_3 державної та благодійної допомоги не можуть бути прийняті до уваги, оскільки отримання вказаних допомоги також не звільняють його від передбачених законом обовязків як батька дитини-інваліда.

Керуючись ст.ст.303,307, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів,-

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16 грудня 2015 року змінити в частині розміру присуджених аліментів на утримання матері та витрат.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3, на утримання її як матері, з якою проживає дитина-інвалід, аліменти у розмірі 1/6 частини його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 22.09.2015р.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 647грн.27коп. на повернення витрат на лікування дитини.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і протягом двадцяти днів може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Судді : Пономарь З.М.

ОСОБА_7

ОСОБА_8