АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 539/4076/15-ц Номер провадження 22-ц/786/1380/16Головуючий у 1-й інстанції Жага Е.Г. Доповідач ап. інст. Кузнєцова О. Ю.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2016 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Полтавської області у складі:

головуючого судді: Кузнєцової О.Ю.

суддів: Хіль Л.М., Мартєва С.Ю.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 23 березня 2016 року

по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И Л А :

У листопаді 2015 року ОСОБА_3 звернулася до суду із вказаним позовом та просила стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_4 15000 грн. матеріальної та 30000 грн. моральної шкоди.

В обґрунтування позовних вимог вказувала, що 30 жовтня 2015 року ОСОБА_2 та ОСОБА_4 відповідно до усної домовленості між мешканцями с. Снітин Лубенського району здійснювали випасання корів.

Вказувала, що внаслідок їх неналежного ставлення до виконуваної роботи її корова загинула, чим їй було заподіяно матеріальних збитків та моральних страждань.

Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 23 березня 2016 року позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено частково.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 10000 грн. матеріальної шкоди.

У задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання про судові витрати.

Не погодившись із вказаним рішенням, його в апеляційному порядку оскаржив ОСОБА_2, просив скасувати його в частині задоволених позовних вимог та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 у повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідь судді доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності - на підставі закону, що регулює подібні відносини, або виходячи із загальних засад і змісту законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні

Судове рішення ухвалене у справі не відповідає вказаним вимогам.

Судом першої інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи, що відповідно до домовленості між мешканцями с. Снітин Лубенського району ОСОБА_4 та ОСОБА_2 30 жовтня 2015 року здійснювали випасання корів. Сторонами у справі визнано, що відповідно до умов усної домовленості, пастухи зобов'язуються здійснювати випасання громадської череди, слідкувати за їх збереженням та поверненням до власників.

Сторонами у справі визнано та підтверджено свідками, показання яких були заслухані місцевим судом, що 30 жовтня 2015 року у річці Сула була виявлена корова, що не могла самостійно вийти на берег. Із залученням пастухів та необхідної техніки корова була доставлена на берег, проте врятувати її не вдалося. Вказаний факт також підтверджується довідкою, виданою Снітинською сільрадою Лубенського району (а.с. 10).

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_3, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачі, порушивши взяті на себе договірні зобов'язання, заподіяли позивачці матеріальних збитків, які мають бути відшкодовані.

Колегія суддів не може погодитись із вказаним висновком місцевого суду.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 509, ст. 526 ЦК України зобов'язання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до положень ч.1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно з п. 4 ч.1 ст. 611, ст. 623 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані ним збитки.

За таких обставин, враховуючи, що довідкою, виданою Снітинською сільрадою Лубенського району (а.с. 10), підтверджено, що 30 жовтня 2015 року ОСОБА_2 здійснював випасання корів, судом першої інстанції вірно встановлений обов'язок останнього відшкодувати заподіяну власнику корови шкоду.

Проте, позивачем, всупереч вимог ст. 10 ч.3, ст. 60 ч.1 ЦПК України, не надано доказів належності їй на праві власності корови та даних про тварину, які мають бути підтверджені належними доказами, зокрема паспортом великої рогатої худоби та ветеринарною карткою.

Довідка Снітинської сільради Лубенського району від 04 січня 2016 року (а.с. 62) про те, що в господарстві ОСОБА_5 станом на 01 січня 2015 року перебувало 5 голів великої рогатої худоби, зокрема 2 корови, не підтверджує належність ОСОБА_3 загиблої тварини.

Окрім того, в матеріалах справи відсутні відомості про вагу загиблої тварини та, відповідно, розмір заподіяної шкоди.

Суд першої інстанції не встановив вагу загиблої корови та, визначаючи розмір заподіяних позивачеві збитків, виходив зі слів ОСОБА_3 про те, що вага її корови перевищує 500 кг. Вказані відомості є припущенням, а тому відповідно до ч.4 ст. 60 ЦПК України не можуть бути покладені в основу судового рішення.

Окрім цього, матеріали справи не містять відомостей щодо випасання корів 30 жовтня 2015 року відповідачем ОСОБА_4, який є сином ОСОБА_2

Так, згідно з довідки № 202 від 04 березня 2016 року виданої Снітинською сільрадою Лубенського району (а.с.81) ОСОБА_4 зареєстрований за адресою віл. Денисенка, 10, с. Снітин Лубенського району Полтавської області, але фактично там не проживає.

У відповідності до довідки №02-26/134 від 09 березня 2016 року, виданої виконкомом Хорошківської сільради Лубенського району (а.с. 82), ОСОБА_4 проживає разом із дружиною та дітьми за адресою АДРЕСА_1 з 2011 року.

Згідно з довідкою № 802 від 04 листопада 2015 року, виданою Снітинською сільрадою Лубенського району (а.с. 10) випасання домашніх корів 30 жовтня 2015 року здійснював саме ОСОБА_2

Таким чином, у матеріалах справи відсутні докази заподіяння відповідачем ОСОБА_4 матеріальної шкоди позивачу, а відтак відсутні підстави для задоволення позову відносно нього.

За таких обставин, позовні вимоги ОСОБА_3 не підлягають задоволенню за їх недоведеністю.

Враховуючи викладене, судова колегія дійшла висновку про те, що внаслідок порушення норм матеріального та процесуального права, судом першої інстанції ухвалено помилкове рішення в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_3 про стягнення матеріальної шкоди та в частині розподілу судових витрат, яке відповідно до п.4 ч.1 ст. 309 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням в цій частині нового рішення по суті позовних вимог.

Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

За таких обставин, із ОСОБА_3 підлягає стягненню на користь ОСОБА_2 судові витрати повязані з оплатою судового збору за подання апеляційної скарги, у розмірі 1071,84 грн.

Керуючись ст. ст. 303, 307 ч.1 п.2, 309 ч.1 п. 4, 314 ч.2, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити

Рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 23 березня 2016 року в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_3 про стягнення матеріальної шкоди та в частині розподілу судових витрат скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення по суті позовних вимог.

У задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судові витрати у розмірі 1071,84 грн.

В іншій частині рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 23 березня 2016 року залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий: --//-- О.Ю. Кузнєцова

Судді --//-- Л.М. Хіль

--//-- С.Ю. Мартєв

З ОРИГІНАЛОМ ЗГІДНО: О.Ю. Кузнєцова