Провадження № 2/389/373/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня 2016 року Знамянський міськрайонний суд

Кіровоградської області

у складі: головуючого - судді Українського В.В.

при секретарі - Василенко І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду у місті Знамянка цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОТП «Факторинг Україна», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Форчечний відділ державної виконавчої служби міста Кропивницький, про визнання права власності на автомобіль та зняття арешту з нього, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, в якому просить визнати за ним право власності на автомобіль марки ВАЗ 21043, 2002 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, кузов №ХТА2520 колір синій та зняти накладений на нього арешт. Свої вимоги обґрунтував тим, що з 19 квітня 2010 року в його розпорядженні та користуванні перебуває вказаний автомобіль, який належить відповідно до технічного паспорта ОСОБА_2 Останній передав позивачеві автомобіль, документи на нього, ключі та оформив на імя позивача довіреність на право керування автомобілем, його експлуатацію та продаж, для подальшої реєстрації права власності.

З часу отримання автомобіля та до сьогодні він користується автомобілем, здійснює ремонт, укладає договори обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. З 2010 року оформив тимчасовий реєстраційний талон на вказаний автомобіль. Таким чином володіє та користуюся автомобілем на законних підставах більше пяти років. Відповідач не заявляв вимогу про його повернення та претензій не предявляв. Після закінчення строку дії довіреності позивач звернувся до відповідача, але той повідомив, що претензій ніяких не має, віддав автомобіль на який не претендує та позивач має сам вирішувати питання з автомобілем, тим паче, що довіреність на даний час не потрібна. З 2015 року відповідач на телефонні дзвінки не відповідає, за адресою проживання не знаходиться.

Під час розгляду справи позивачеві стало відомо, що на придбаний ним автомобіль накладено арешт Фортечним відділом державної виконавчої служби міста Кропивницький, про що надав витяг з Державного реєстру обтяжень рухомого майна. Вважає, що арешт накладено на автомобіль за попереднім власником та до позивача не має ніякого відношення.

Позивач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву, відповідно до якої просить суд задовольнити його вимоги та розглядати справу без його участі.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи без його участі.

Представник відповідача ТОВ «ОТП Факторинг Україна» в судове засідання не зявився, але надав заяву, відповідно до якої заперечив проти задоволення позовних вимог виходячи з наступного. Рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 14 липня 2011 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованість за кредитним договором в розмірі 560101,46 грн. та судові витрати в розмірі 1820,00 грн. 12 квітня 2012 року державним виконавцем відкрито виконавче провадження на підставі виконавчого документу відповідно до вказаного рішення та накладено арешт на все майно боржника, в тому числі і на рухоме. На даний час боржником не сплачений борг та рішення суду не виконано, тому відсутні підстави зняття арешту з автомобіля.

Представник третьої особи у судове засідання також не зявився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи без його участі та заперечив проти задоволення позовних вимог. Підтвердив, що на виконанні Фортечного відділу державної виконавчої служби міста Кропивницький знаходиться виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-1835 від 16.03.2012 виданого Ленінським районним судом м. Кіровограда про стягнення з ОСОБА_2 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованості в розмірі 561921,46 грн. Постановою про відкриття провадження від 12.04.2012 на все рухоме майно боржника накладено арешт. На даний час виконавчий лист по вказаному провадженню втрачений та перебуває в процесі поновлення.

Суд, дослідивши у судовому засіданні матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії ХТА2520, автомобіль ВАЗ 21043, 2002 року випуску, шасі ХТА2520, реєстраційний номер НОМЕР_1, зареєстрований 13.11.2002 на ОСОБА_2

Позивач оформив тимчасовий реєстраційний талон на автомобіль 02.11.2010 (а.с.4), строк дії якого до 19.04.2013. В подальшому, позивач користувався автомобілем, маючи технічний НОМЕР_2, так як оформлення тимчасового талону стало не обовязковим за діючим на той час законодавством. Також, ОСОБА_1 за час користування автомобілем оформлював поліси обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (а.с.5,7,8).

Відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції України визначено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу, шляхом визнання права.

Згідно з ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Згідно ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Частиною 1 ст. 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом.

У відповідності до ч. 1 ст. 347 ЦК України особа може відмовитися від права власності на майно, заявивши про це або вчинивши інші дії, які свідчать про її відмову від права власності.

Стаття 392 ЦК України передбачає, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається іншою особою.

Згідно ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника.

Відповідно до ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.

Постановою Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах захисту права власності та інших речових прав» зазначено, що при вирішенні спорів, повязаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке:

володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності;

володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна;

володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності.

Законний об'єкт володіння підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу № 222876 виданим 13.11.2002 року Кіровоградським МРЕВ, на транспортний засіб - легковий універсал-В, марки ВАЗ, модель 21043, 2002 року випуску, номер шасі (кузова, рами) ХТА2520, колір синій, реєстраційний номер НОМЕР_1.

З моменту заволодіння автомобілем (з квітня 2010 року) той факт, що позивач володів автомобілем був очевидним для третіх осіб та ні від кого не приховувався. Володіючи даним майном позивач проводив його ремонт та укладав щодо нього договори страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, відповідач автомобілем не цікавився та не ніс витрати на його утримання.

У відповідності до ст. 397 ЦК України, володільцем чужого майна є особа, яка фактично тримає його у себе. Фактичне володіння чужим майном вважається правомірним, якщо інше не випливає із закону або не встановлено рішенням суду.

Пунктом 8 Правил державної реєстрації та обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів та мотоколясок, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 р. №1388, передбачено, що реєстрація транспортних засобів здійснюється на підставі заяви власника, поданої особисто, і документів, що посвідчують його особу, правомірність придбання транспортного засобу, однак відповідач від оформлення необхідних документів ухиляється.

Ураховуючи положення статей 16, 344, 396 ЦК України, до набуття права власності на майно за набувальною давністю особа, яка володіє майном, має право на захист свого володіння від третіх осіб, які не є власниками майна і не мають прав на володіння цим майном в силу іншої передбаченої законом чи договором підстави. Таким чином, давнісний володілець має право на захист свого володіння відповідно до вимог статей 387, 391 ЦК України.

Можливість предявлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15, 16 ЦК України, а також частини четвертої статті 344 ЦК України, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У звязку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності.

ОСОБА_1 підтвердив добросовісність володіння майном і продовжує відкрито, безперервно володіти автомобілем протягом більше як пять років, з 2010 року, а арешт на автомобіль накладено в 2012 році, право на що виникло у стягувача з часу набрання законної сили рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 14 липня 2011 року, тому наявні підстав зняття з автомобіля арешту.

Мотивом прийняття вказаного рішення судом, з огляду на принцип справедливості, є єдиним можливим способом захисту та відновлення невизнаного права позивача на вказаний транспортний засіб.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.3, 10, 11, 60, 88, 169, 212-215, 224-226, 213-215 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОТП «Факторинг Україна», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Форчечний відділ державної виконавчої служби міста Кропивницький, про визнання права власності на автомобіль та зняття арешту з нього - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності за набувальною давністю на транспортний засіб тип легковий універсал-В, марки ВАЗ, модель 21043, 2002 року випуску, номер шасі (кузова, рами) ХТА2520, колір синій, реєстраційний номер НОМЕР_1.

Зняти арешт, накладений на транспортний засіб - легковий універсал-В, марки ВАЗ, модель 21043, 2002 року випуску, номер шасі (кузова, рами) ХТА2520, колір синій, реєстраційний номер НОМЕР_1, постановою Кіровсього ВДВС Кіровоградського МУЮ від 12.04.2012.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Знамянського міськрайонного суду

Кіровоградської області ОСОБА_3