Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.02.2016 Справа №607/18613/15-ц

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

- головуючого- судді Стельмащука П.Я.

- секретаря Гудими Н.І.

- за відсутності сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, третя особа відділ Держгеокадастру у Тернопільському районі, про визнання права власності на майно, в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась в суд із позовом до ОСОБА_2 сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, третя особа відділ Держгеокадастру у Тернопільському районі, про визнання права власності на майно, а саме просить визнати за нею право власності на земельну ділянку, площею 3,64га, що знаходиться на території ОСОБА_2 сільської ради, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :01:001:0482, :01:001:0033, що належала ОСОБА_3, померлій 24.06.2009 року, в порядку спадкування.

Свої вимоги обгрунтовує тим, що після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина на земельну ділянку, площею 3,64га, що знаходиться на території ОСОБА_2 сільської ради, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :01:001:0482, :01:001:0033. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом через неможливість ототожнення земельної ділянки із земельною ділянкою, яка спадкується, оскільки заповіт складений на сертифікат про право на земельну частку пай, розміром 3,11 умовно кадастрових га, а земельна ділянка щодо якої представлено документи знаходилась у приватній власності спадкодавця.

Представник відповідача ОСОБА_2 сільської ради Тернопільського району Тернопільської області в судове засідання не з»явився, надавши суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, позов визнає.

Представник третьої особи відділу Держгеокадастру у Тернопільському районі в судове засідання не зявився, однак надіслав заяву про слухання справи у їх відсутності.

Згідно ч. 2 статті 158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявитиклопотання про розгляд справи за її відсутності.

При розгляді справи судом встановлено наступне.

За життя, 17.03.1998року, ОСОБА_3 склала заповіт на користь ОСОБА_1, який посвідчений секретарем Лозівської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, яким заповіла право на земельну частку (пай), яка знаходиться в колективному с/г підприємстві «Дружба», розміром 3,11умовних кадастрових га, згідно сертифіката на право на земельну частку (пай) серія ТР №004786.

ОСОБА_3 померла 24 червня 2009року.

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 26.11.2015р. за №3069/02-14 ОСОБА_1 у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлої 24 червня 2009року ОСОБА_3 відмовлено через те, що заповіт складений на сертифікат про право на земельну частку пай, розміром 3,11у.к. га, а земельна ділянка знаходиться у приватній власності (Державний акт), площею 3,64га.

Із зазначеної постанови вбачається, що Тернопільською районною державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу №588/2015року, після смерті ОСОБА_3, за заявою ОСОБА_4, що діяв в інтересах ОСОБА_1 по довіреності. Інші спадкоємці не звертались із заявою про прийняття спадищини.

Згідно державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯА №778694, виданого Тернопільським районним відділом земельних ресурсів 27.09.2005р., земельна ділянка розміром 3,64га, що знаходиться на території ОСОБА_2 сільської ради Тернопільського району, Тернопільської області належить на праві приватно власності ОСОБА_3, на підставі розпорядження голови Тернопільської райдержадміністрації від 15 липня 2004р. №493. Як вбачається із зазначеного державного акта земельна ділянка площею 3,64га, складається із двох земельних ділянок площею 2,54га та 1,10га, із кадастровими номерами :01:001:0033, :01:001:0482.

Із витягів з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 19.11.2015р. вбачається, що земельна ділянка з кадастровим номером :01:001:0482, площею 1,1937га та земельна ділянка з кадастровим номером :01:001:0033, площею 2,5398га. належать на праві власності ОСОБА_3

Суд розглянувши справу, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення виходячи із наступного.

Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її ( ст.1268 ЦК України).

Відповідно до вимог ст. 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

У відповідності до вимог ст.1217 Цивільного кодексу України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За нормами ч.1 ст.1223 Цивільного кодексу України, право на спадкування мають особи визначені у заповіті.

Відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвічує його право власності.

Згідно ч. 1 статті 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 1 статті 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Статтею 212 ЦПК визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог, так як в даному випадку мають місце порушення прав позивача, які підлягають захисту шляхом визнання за ОСОБА_1 права власності на земельну ділянку, площею 3,64га, що знаходиться на території ОСОБА_2 сільської ради, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :01:001:0482, :01:001:0033, що належала ОСОБА_3, померлій 24.06.2009 року, в порядку спадкування.

Керуючись ст.ст. 4, 10, 60, 61, 209, 212-215, 223, 294 Цивільного процесуального кодексу України, ст.ст. 392, 1223, 1268 Цивільного кодексу України, суд ,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, третя особа відділ Держгеокадастру у Тернопільському районі, про визнання права власності на майно, в порядку спадкування - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку, площею 3,64га, що знаходиться на території ОСОБА_2 сільської ради, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :01:001:0482, :01:001:0033, що належала ОСОБА_3, померлій 24.06.2009 року, в порядку спадкування.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий П.Я.Стельмащук