Справа № 209/4003/16-ц
Провадження № 2-о/209/69/16
УХВАЛА

28 жовтня 2016 року м. Камянське

Суддя Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області ОСОБА_1, розглянувши матеріали заяви ОСОБА_2 про встановлення факту отримання травми на виробництві, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою, в якій просить визначити отриману ним 15.10.2014 року травму такою, що є виробничою і повязаною з виконанням ним у цей день обовязків бригадира новопрокатного цеху Дніпровського металургійного комбінату.

Відповідно до ч.1 ст. 234 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно ч. 4 ст. 256 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

У п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення №5 від 31.03.1995 року розяснено, що при застосуванні цього положення закону, яким передбачено встановлення каліцтва на виробництві або у звязку з виконанням державних чи громадських обовязків, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по соціальному страхуванню, судам слід мати на увазі, що з дня введення в дію Закону України Про охорону праці (з 24 листопада 1992 року) справи про встановлення таких фактів не розглядаються в порядку окремого провадження. Питання, повязані зі встановленням факту каліцтва на виробництві, коли виникає з приводу цього спір, а також, якщо при каліцтві в звязку з виконанням державних чи громадських обовязків пенсія призначається особам, які внаслідок цього стали інвалідами, вирішуються в порядку, встановленому для розгляду трудових спорів.

Відповідно до п. 3 цієї постанови у тому разі, коли буде виявлено, що встановлення підвідомчого суду факту пов'язане з вирішенням спору про право, суд відмовляє в прийнятті заяви до розгляду в окремому провадженні, а якщо це буде виявлено під час розгляду справи, залишає заяву без розгляду і роз'яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

З матеріалів заяви вбачається, що ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про встановлення факту отримання травми на виробництві, який стався із заявником 15.10.2014 року під час роботи бригадиром новопрокатного цеху Дніпровського металургійного комбінату, і встановлення даного факту йому необхідно для призначення пенсії по інвалідності, одержаної внаслідок виробничої травми.

З огляду на викладене, відповідно до ч.4 ст. 256 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі.

Керуючись ч.4 ст. 256, 208-210 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження за заявою ОСОБА_2 про встановлення факту отримання травми на виробництві.

Розяснити заявнику його право повторного звернення до суду із заявою в порядку позовного провадження.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пяти днів з дня її оголошення до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Дніпровський районний суд міста Дніпродзержинська. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Т.О. Решетник