Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"19" січня 2016 р. 145/1841/15-ц

2/145/128/2016

Тиврівський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого Мазурчака А. Г. ,

при секретарі Мигдальській Н.М.,

за участі позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Тиврів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, в якій вказує, що 02 грудня 2013 року помер її чоловік, ОСОБА_3, який до дня смерті був зареєстрований та проживав по вул. Кірова. 101, в с. Селище Тиврівського району Вінницької області.

Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить 1/3 частка земельної ділянки площею 2,6542 га, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, 1/3 частка земельної ділянки площею - 0,1500 га, цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, а також земельна ділянка площею 4.6363 га, що розташована на території Ворошилівської сільської ради Тиврівського району Вінницької області.

1/3 частку земельної ділянки площею 2.6542 га. цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та 1/3 частку земельної ділянки площею - 0,1500 га, цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд її чоловік набув після смерті дочки ОСОБА_4, померлої 15 листопада 2010року, а земельна ділянка площею 4.6363 га, що розташована на території Ворошилівської сільської ради Тиврівського району Вінницької області належала йому як бувшому члену КСП С. Ворошилівка Тиврівського району Вінницької області.

Відповідно до положень ст. 1261 ЦК України вона є спадкоємицею першої черги спадкування після його смерті.

Вона прийняла спадщину після смерті ОСОБА_3, подавши відповідну заяву до Тиврівської держаної нотаріальної контри в передбачений законом шестимісячний термін, що підтверджується витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі від 30.05.2014 року.

05.08.2014 року вона отримала свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку площею 4,6363 га, що розташована на території Ворошилівської сільської ради Тиврівського району Вінницької області.

Однак отримати свідоцтва про право на спадщину на 1/3 частку земельної ділянки площею 2,6542 га, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та 1/3 частку земельної ділянки площею - 0,1500 га, цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд в неї немає можливості, оскільки за життя її чоловік не отримав правовстановлюючих документів на вказані земельні ділянки.

Разом з тим вважає, що має право на отримання свідоцтва про право власності на вказані земельні ділянки після смерті свого чоловіка, оскільки, відповідно до положень ст. 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Крім того, згідно ст. 1258 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

За змістом ч.1 ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч.3 ст. 3 Закону України від 01 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

За змістом ст. 125 ЗК право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав.

Згідно абзацу 3 ч.2 ст. 331 ЦК України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

У пункті 3.5 інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування", звертається увага на те, що спори про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, зокрема у випадках, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право власності на земельну ділянку, зареєстрований належним чином, якщо спадкодавцем не був отриманий державний акт про право власності на земельну ділянку, розглядаються судами з урахуванням вимог закону та роз'яснень, викладених в пунктах 10, 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 про те, що відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Вона вважає, що отримання її чоловіком свідоцтва про право на спадщину за законом на земельні ділянки після смерті їх доньки є підставою для визнаня за нею права власності на вказані земельні ділянки, однак внаслідок відмови нотаріуса у видачі їй свідоцтва про право власності на спадкове майно вимушена звернутись до суду з даним позовом.

Згідно витягу від 12.03.2015 року нормативно - грошова оцінка земельної ділянки площею 2,6542 га становить 53710,85 грн. земельної ділянки площею 0,1500 га - 4400,86 грн.

Відповідно до довідки Селищенської сільської ради Тиврівського району Вінницької області заборона на земельні ділянкі площею 3,21 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Селищенської сільської ради відсутня.

За змістом з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 р. - № 7, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Оскільки отримати свідоцтво про право на спадщину за законом у Тиврівській державній нотаріальній конторі немає можливості, вона вимушена звернутися до суду із даним позовом.

Просить визнати за нею, ОСОБА_1, право власності на 1/3 земельної ділянки площею 2.6542 га, кадастровий номер :01:001:0026, нормативно - грошовою оцінкою 53710,85 грн., цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Селищенської сільської ради Тиврівського району Вінницької області в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, який помер 02 грудня 2013 року в с. Селище Тиврівського району Вінницької області.

Визнати за нею, ОСОБА_1, право власності на 1/3 земельної ділянки площею 0,1500 га, кадастровий номер :02:002:0222, нормативно - грошовою оцінкою 4400,86 грн., цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, яка розташована по вул. Польова, 30, с. Селище Тиврівського району Вінницької області в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, який помер 02 грудня 2013 року в с. Селище Тиврівського району Вінницької області.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала, просить їх задоволити з підстав, наведених в позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2 позов визнала повністю.

Відповідно до абз.2 п.15 постанови Пленуму Верховного суду України "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи.

Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає за можливе прийняти безумовне визнання позову відповідачем і позов задоволити повністю, оскільки це не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 61, 174, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, ст.ст. 1218, 1261, 1268, 1269 ЦК України, -

вирішив:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/3 земельної ділянки площею 2.6542 га, кадастровий номер :01:001:0026, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Селищенської сільської ради Тиврівського району Вінницької області в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, який помер 02 грудня 2013 року в с. Селище Тиврівського району Вінницької області.

Визнати за ОСОБА_1, право власності на 1/3 земельної ділянки площею 0,1500 га, кадастровий номер :02:002:0222, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, яка розташована по вул. Польова, 30, с. Селище Тиврівського району Вінницької області в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, який помер 02 грудня 2013 року в с. Селище Тиврівського району Вінницької області.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до апеляційного суду Вінницької області через Тиврівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Мазурчак А. Г.