Справа №: 653/1841/16-ц
Провадження № 2-з/653/14/16
У Х В А Л А

іменем України

22 липня 2016 року Суддя Генічеського районного суду Херсонської області Венглєвська Н.Б., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна, що є обєктом спільної сумісної власності подружжя,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Генічеського районного суду Херсонської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна, що є обєктом спільної сумісної власності подружжя.

Під час звернення до суду позивачем подано заяву про забезпечення позову у якій ОСОБА_1 просить суд вжити заходів забезпечення її позову, шляхом накладення арешту на рухоме майно, що є обєктом спільної сумісної власності подружжя та використовується ними в процесі спільної господарської діяльності.

Розглянувши вказану заяву, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст.151 ЦПК України забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

В силу ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ч.1 ст. 57 ЦПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. ст. 58, 59 ЦПК України, суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Визнання однією стороною фактичних даних і обставин, якими інша сторона обґрунтовує свої вимоги або заперечення, для суду не є обов'язковим.

Приписи абзацу 2 п. 1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" № 16 від 26.12.2011 року, визначають, що особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 60 ЦПК, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Пункт 3 вказаної вище постанови визначає, що умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Водночас, з огляду на наведені вище приписи, позивачем не надано доказів в підтвердження обставин викладених у заяві та не доведена обґрунтованість припущення у заяві про те, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, в зв'язку з чим, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви щодо застосування заходів до забезпечення позову.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 151, 152, 153 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення її позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна, що є обєктом спільної сумісної власності подружжя - відмовити.

Копію ухвали надіслати сторонам.

Ухвала суд може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Херсонської області через Генічеський районний суд шляхом подачі в 5-денний строк з дня проголошення/отримання/ ухвали апеляційної скарги

Суддя : Н.Б. Венглєвська