АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/1736/16 Справа № 191/2907/15-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Пономарь З.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2016 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді Пономарь З.М., суддів Петешенкової М.Ю., Черненкової Л.А., за участю секретаря Черкас Є.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Дніпропетровськ цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21 грудня 2015 року за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 (третя особа: Головне управління ДМС України у Дніпропетровській області) про визнання особою, що втратила право користування житловим приміщенням, зняття з реєстрації,-

в с т а н о в и л а :

Рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21.12.2015р. відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання його особою, що втратила право користування житловим приміщенням зі зняттям з реєстраційного обліку будинку №94 по вул.Л.Чайкіної у м.Синельникове. В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просила скасувати вказане судове рішення, посилаючись на його невідповідність вимогам закону.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів не вбачає підстав для його скасування.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи наступне.

ОСОБА_3 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі з 14.06.1997р.

Згідно нотаріально посвідченого 22.02.2007р. договору дарування ОСОБА_4 подарував ОСОБА_2 будинок № 94 по вул. Л.Чайкіної у м.Синельникове Дніпропетровської області (а.с. 6). 13.11.2007р. право власності ОСОБА_2 на вказаний будинок зареєстровано у КП «Синельниківське міжміське бюро технічної інвентаризації» (а.с.7). За відомостями домової книги у будинку №94 вул.Л.Чайкіної м. Синельникове як ОСОБА_2, так і ОСОБА_3 зареєстровані 13.10.2008р. (а.с.13-16).

Рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27.02.2014р. шлюб ОСОБА_3 та ОСОБА_2 розірвано (а.с.8).

Посилаючись на розірвання шлюбу та не проживання ОСОБА_3 у будинку № 94 по вул. Л.Чайкіної в місті Синельникове, ОСОБА_2 предявила позов про визнання його на підставі ч.2 ст.405 ЦК України особою, що втратила право користування вказаним житловим приміщенням зі зняттям з реєстраційного обліку.

Відповідно до вимог ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі його відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Враховуючи встановлені обставини про не проживання ОСОБА_3 у будинку № 94 по вул. Л.Чайкіної в місті Синельникове з поважних причин, суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у задоволенні позову про визнання його особою, що втратила право користування цим житлом та про зняття його з реєстрації.

Твердження ОСОБА_2 в апеляційній скарзі про неправильність судового рішення безпідставні, суперечать вимогам закону та дійсним обставинам справи. Судом встановлено, що відповідач на законних підставах вселився у будинок №94 по вул. Л.Чайкіної в місті Синельникове як член сім'ї його власника ОСОБА_2, а не проживає у ньому у звязку з тим, що з січня 2014 року остання змінила замки вхідних дверей. ОСОБА_2 підтвердила вказані обставини та посилалась на те, що вхідні замки вона змінила саме з тою метою, щоб у ОСОБА_3 не малось вільного доступу до будинку. Доводи ОСОБА_2 в апеляційній скарзі на те, що у звязку зі втратою після розірвання шлюбу статусу члена її сімї ОСОБА_3 має бути визнаний і таким, що втратив право користування належним їй будинком не можуть бути прийняті до уваги. За змістом положень ч.1,2 ст.64, ч.4 ст.156 ЖК України припинення сімейних відносин з власником житла не позбавляє члена сім'ї права користування цим житлом. Посилання ОСОБА_2 на відсутність домовленостей з ОСОБА_3 відносно його проживання у будинку після розірвання їх шлюбу не є підставою для позбавлення передбаченого та гарантованого Конституцією України його права на житло. Згідно ст. 9 ЖК України ніхто не може бути обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підставі і в порядку, передбаченому законом. У звязку з встановленням судом поважності причин не проживання ОСОБА_3 у належному ОСОБА_2 будинку, законних підстав для визнання його особою, що втратила право користування цим будинком немає.

Враховуючи наведене, підстав для скасування судового рішення за доводами апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст.303,307, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і протягом двадцяти днів може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Судді : Пономарь З.М.

ОСОБА_5

ОСОБА_6