УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" грудня 2016 р. Київський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді - Лях М.Ю.,

при секретарі Хомінської Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради про визначення місця проживання дитини з обєднаною позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та встановлення порядку участі батька у вихованні дитини, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Київського районного суду перебуває цивільна справа за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та встановлення порядку участі батька у вихованні дитини з обєднаною позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради про визначення місця проживання дитини.

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з клопотанням про забезпеченням позову шляхом вжиття заходів щодо забезпечення позову шляхом заборони ОСОБА_2 та будь-якій іншій особі за відсутності письмової згоди ОСОБА_1 вивозити малолітню дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, за межі Харківської області та за межі України до закінчення розгляду судом даної цивільної справи. В обґрунтування вимог викладених в заяві про забезпечення позову зазначає, що після фактичного припинення шлюбно-сімейних відносин, а саме з жовтня 2015 року, сторони почали жити окремо та дійшли згоди, що їх дочка буде постійно проживати з ОСОБА_1 за адресою: м. Харків, вул. Лермонтівська, б. 5. кв. 4, натомість 12.10.2016 року ОСОБА_2 викрав дитину зі школи, грубо порушивши домовленість, з вказаного часу вона не бачить дитину, на цей час дитина ізольована від спілкування зі своєю матірю, своїми дідусем та бабусею, друзями, родичами, до спілкування з якими звикла дитина, а головне ізолював від суспільства, оскільки дитина більше двох місяців без поважних причин не відвідує школу. Як вказує ОСОБА_1, що останній час ОСОБА_2 створює такі умови, при яких дитина не може не лише бачитись з її матірю, а вона не може бачить з своєю донькою навіть по телефону чи будь-якими іншими технічними засобами, що є грубим порушенням не тільки її прав, а й порушенням прав їх дитини на спілкуванні з матірю. ЗА вказаних обставин була вимушена завернутися до суду з заявою про забезпечення позову.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 статті 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим кодексом, заходи забезпечення позову.

Відповідно до ч. 3 статті 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до пункту 10 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 «Про практику розгляду судами цивільних справ із застосуванням Конвенції про цивільно-правові аспекти міжнародного викрадення дітей від 25 жовтня 1980 року» вказується, що виходячи із положень підпункту b частини 2 статті 7, статті 12 Конвенції та Порядку, позивачі можуть подавати до суду клопотання про вжиття заходів для забезпечення позову. Зокрема, такими заходами забезпечення може бути: заборона дитині у будь- чиєму супроводі перетинати державний кордон України, відповідачу разом з дитиною змінювати місце проживання до вирішення спору, надавати заявнику тимчасовий доступ для спілкування з дитиною тощо.

Суд, вивчивши заяву представника ОСОБА_1, дослідивши матеріали цивільної справи у системному взаємозвязку з заявленими позовними вимогами, приймаючи до уваги існування між сторонами спору суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення заяви. Вид забезпечення позову, відповідає заявленим позовним вимогам, наявний звязку між конкретним заходом забезпечення позову та предметом заявлених позовних вимог.

Відповідно до ч. 2 ст. 10 Закону України «Про охорону дитинства» держава здійснює захист дитини від: усіх форм фізичного і психічного насильства, образи, недбалого і жорстокого поводження з нею. Особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову (п. 6 Постанови № 9).

Таким чином, вивезення дитини за межі місця постійного проживання те відвідування навчальних закладів освіти в подальшому може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду щодо визначення участі батька у вихованні дитини, що призведе до порушення прав позивача.

На підставі викладеного та керуючись статтями 151, 152, 204 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради про визначення місця проживання дитини з обєднаною позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та встановлення порядку участі батька у вихованні дитини задовольнити.

Заборонити ОСОБА_2 та будь-якій іншій особі за відсутності письмової згоди ОСОБА_1 вивозити малолітню дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, за межі Харківської області та за межі України, а також не перешкоджати вільному доступу до дитини до закінчення розгляду судом даної цивільної справи.

Ухвала підлягає негайному виконанню .

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Апеляційного суду Харківської області через Київський районний суд м. Харкова протягом пяти днів з дня отримання її копії.

Суддя Київського районного суду

м. Харкова М.Ю. Лях