Провадження № 2/235/2166/16
Справа 235/4748/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 вересня 2016 року м. Покровськ

Красноармійський міськрайонний суд Донецької області у складі:

Головуючого: Данилів С.В.,

за участю секретаря: Харенко Т.Ю.

позивача: ОСОБА_1,

відповідача: ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 1 у м. Покровську Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про порушення земельних норм ,-

ВСТАНОВИВ:

20 липня 2016 року ОСОБА_1 звернулась до Красноармійського міськрайонного суду Донецької області із позовом до ОСОБА_2 про порушення земельних норм.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що відповідач є її сусідом та між його земельною ділянкою та її є спільна межа, яка дорівнює 19,30 м.

Позивач вказує, що відповідач переніс свої ворота на 2,69 м вперед та приєднав їх до її паркану таким чином,що вона не може відремонтувати свій паркан, оскільки він опинився на подвірї відповідача.

Позивач зазначає, що коли вона почала здійснювати приватизацію належної їй земельної ділянки, то зясувалося, що вона має спільну межу з відповідачем 19,30+2,69 м, що є порушенням, а вона жодних порушень робити не хоче.

Позивач вказує, що повинно бути так, як зазначено у технічному паспорті.

Також, позивач зазначає, що відповідач не здійснює догляд за конваліями і бузком, які посадила його мама, а також насаджує хрін та інші рослини, внаслідок чого ці рослини почали рости біля її паркану.

На підставі вищенаведеного просить суд ухвалити рішення, яким позов задовольнити та зобовязати ОСОБА_2 поставити свої ворота на те місце, де вони простояли 50 років та прибрати всі рослини біля її паркану.

У судовому засідання позивача позов підтримала у повному обсязі, надала пояснення аналогічні змісту позовних вимог, просила суд позов задовольнити.

На питання суду, чи може вона надати суду докази щодо переміщення відповідачем своїх воріт з одного місця у інше, а також щодо наявності рослин, зокрема бузку, відповідача біля її паркану, пояснила, щодо доказів в неї немає.

У судовому засіданні відповідач щодо позову заперечив у повному обсязі, вказавши, що ніякі ворота він не переставляв з одного місяця в інше, а лише замінив старі деревяні ворота на нові металеві. Що стосується рослин біля паркану позивача, пояснив, що це не відповідає дійсності і в нього взагалі бузька на подвірї немає. Просив суд у задоволені позову відмовити.

Заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані у справі докази у їх сукупності, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог, на підставі наданих доказів, судом встановлено такі обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст. 129 Конституції України, ст.ст. 10, 11 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Позивач на підтвердження свої позовних вимог надала суду ксерокопію аркушу із записами невідомої особи та не відомої дати, у якому зазначено, що 22 вересня 1987 року Шаленко та ОСОБА_2 попередили при прибирання воріт та усіх кущів біля забору ОСОБА_1 до 10 жовтня 1987 року, схематичний план земельної ділянки по вул. Островського, 12 у м. Родинське, план зовнішніх меж земельної ділянки, на якому визначено домоволодіння позивача та її сусідів, пенсійне посвідчення позивача, з якого вбачається, що позивач є інвалідом 2 групи.

Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Відповідно до ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У наданих позивачем суду доказів, відсутня інформація щодо порушення відповідачем земельних норм, на підтвердження заявлених позовних вимог.

З огляду на вищенаведене суд приходить до висновку, що позивачем вимоги ст. 60 ЦПК України не виконані, а саме, позивач в судовому засіданні не довів, що відповідач перемістив свої ворота з того місця, де вони простояли 50 років на те місце, де треба по закону, та те що біля паркану позивача ростуть рослини та бузок відповідача.

Суд не може обґрунтовувати своє рішення на припущеннях.

Відтак, у задоволені позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про порушення земельних нормслід відмовити.

Відповідно до п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VI, позивач, як інвалід ІІ групи звільнена від сплати судового збору.

Відтак, відповідно ст. 88 ЦПК України, судові витрати, повязані із розглядом справи, компенсуються за рахунок держави.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 89, 212-215, 294 ЦПК України, суд-

В И Р І Ш И В:

у задоволені позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про порушення земельних норм відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Красноармійський міськрайонний суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Головуючий: С.В. Данилів