УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Мазур Л.М., ЗавгородньоїІ.М., Коротуна В.М.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про визначення порядку роздільного користування будинком, що знаходиться у спільній частковій власності фізичних осіб, за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про припинення права особи на частку в спільному майні з виплатою грошової компенсації, за касаційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Куп'янського міськрайонного суду Харківської області від 25 січня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 05 липня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2014 року ОСОБА_4 звернулась до суду з указаним позовом, який уточнила в процесі розгляду справи, та остаточно просила визначити роздільний порядок користування приміщеннями в житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1, згідно з II варіантом, запропонованим у висновку судової будівельно-технічної експертизи № 10243/13790 від 22 грудня 2014 року.

На обґрунтування позову ОСОБА_4 посилалася на те, що вона та відповідач ОСОБА_5 є співвласниками вищевказаного житлового будинку з надвірними будівлями за рішенням Куп'янського міськрайонного суду Харківської області від 16 листопада 2012 року. Право власності зареєстроване в Державному реєстрі на нерухоме майно, кожному належить по 1/2 частини садиби, яка розташована на приватизованій земельній ділянці площею 0,1895 грн.

ОСОБА_4 зазначала, що у будинку не проживає, оскільки відповідач чинить їй в цьому перешкоди, а тому бажає виділити свою частину будинку, щоб вільно нею користуватись та розпоряджатись, у зв'язку із чим просила задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

У вересні 2014 року ОСОБА_5 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 про припинення права особи на частку в спільному майні з виплатою грошової компенсації, в якому просив припинити право власності ОСОБА_4 на 1/2 частини в спільному майні - вказаному вище житловому будинку та земельній ділянці, площею 0,1895 га, на якій розташований будинок; визнати за ним право власності на весь будинок з надвірними будівлями, стягнувши з нього на користь ОСОБА_4 компенсацію вартості 1/2 частини вказаного житлового будинку в розмірі 240 329 грн 50 коп.

На обґрунтування позову ОСОБА_5 посилався на те, що спільне володіння та користування зазначеним майном разом з ОСОБА_4 є неможливим, оскільки, у них досить напружені стосунки, він має нову родину, в якій зростає троє дітей, а спільне проживання разом з колишньою дружиною може призвести до руйнування доброї атмосфери, в якій зростають діти та руйнування їх психічного стану, у зв'язку із чим він просив задовольнити його позов з метою захисту інтересів обох сторін та неповнолітніх дітей, що мешкають в зазначеному житловому будинку.

Ухвалою Куп'янського міськрайонного суду Харківської області від 22 грудня 2014 року позов ОСОБА_4 про припинення права особи на частку у спільному майні з виплатою грошової компенсації було об'єднано в одне провадження з позовом ОСОБА_5 про визначення роздільного користування будинком, що знаходиться у спільній частковій власності фізичних осіб.

Рішенням Куп'янського міськрайонного суду Харківської області від 25 січня 2016 року позов ОСОБА_4 задоволено.

Зобов'язано провести поділ житлового будинку АДРЕСА_1 між його співвласниками в натурі відповідно до ІІ варіанту поділу, запропонованого у висновку судової будівельно-технічної експертизи № 10243/13790 від 22 грудня 2014 року, а саме:

Виділено ОСОБА_4 належну їй ідеальну частку в праві спільної часткової власності на вказаний житловий будинок: по житлових будівлях: літ. Е - 1-1 площею 4,5 кв. м вартістю 4 380 грн, 1-2 площею 11,9 кв. м вартістю 11 583 грн, 1-5 площею 11,1 кв. м вартістю 10 804 грн, літ. Е1 -1-1 площею 2,3 кв. м вартістю 1 577 грн, 1-2 площею 5,9 кв. м вартістю 4 045 грн, 1-6 площею 12,2 кв. м вартістю 8 363 грн, разом по житловим: 47,9 кв. м вартістю 40 742 грн, по надвірним спорудам: літ. В - літню кухню вартістю 132 753 грн, літ. В1 - приміщення 2 площею 8,3 кв. м вартістю 12 236 грн, приміщення 3 площею 8,5 кв. м вартістю 12 531 грн, приміщення 4 площею 6,0 кв. м вартістю 8 845 грн, літ. И - погріб вартістю 12 901 грн, літ. М - альтанку вартістю 5 243 грн, № 3 (1/2) огорожу вартістю 4 176 грн, разом по надвірним: вартістю 188 685 грн, усього 48/100 частин вартістю 229 437 грн, що менше на 10 892,5 грн від ідеальної частки.

Виділено ОСОБА_5 належну йому ідеальну частку в праві спільної часткової власності на вказаний житловий будинок: по житлових будівлях: літ. Е - приміщення 1-3 площею 30,1 кв. м вартістю 29 300 грн, літ. Е1 1-3 площею 19,1 кв. м вартістю 13 094 грн, 1-5 площею 16,5 кв. м вартістю 11 311 грн, разом по житловим: 65,7 кв. м вартістю 53 705 грн, по надвірним спорудам: літ. В1 - приміщення 1 площею 35,1 кв. м вартістю 51 744 грн, літ. К - гараж вартістю 139 795 грн, літ. к - ганок вартістю 1 802 грн, № 3 (1/2) огорожу вартістю 4 176 грн, разом по надвірним: вартістю 197 517 грн, усього 52/100 частки вартістю 251 222 грн, що більше від ідеальної частини на 10 892 грн 50 коп.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 грошову компенсацію у розмірі 10 892 грн 50 коп. за зменшення її частки у праві власності на спірний житловий будинок.

Для здійснення зазначеного варіанту поділу житлового будинку між його співвласниками в натурі, зобов'язано ОСОБА_4 та ОСОБА_5:

1. В приміщенні 1-5 встановити перегородку, переобладнавши приміщення площею 6,9 кв. м та 10,9 кв. м. В приміщенні 10,9 кв. м влаштувати кухню.

2. В приміщенні 1-3 встановити перегородку, переобладнавши в приміщення площею 10,9 кв. м та 8,2 кв. м. В приміщенні 10,9 кв. м влаштувати суміщений санвузол.

3. При вході до приміщення 1-5 напівпідвалу літ. «Е» влаштувати дверний блок, забезпечити заходи по переопиранню конструкцій.

4. В приміщенні 1-3 будинку літ. «Е» віконний блок демонтувати, віконний отвір збільшити до дверного, встановити дверний блок.

5. При вході до приміщення 1-5 напівпідвалу літ. «Е» та приміщень 1-3 будинку літ. «Е» побудувати тамбур зі сходами.

6. В приміщенні 3 літньої кухні літ. «В» провести опалення, використовувати як кухню.

7. Між приміщеннями 1-3 та 1-1, 1-5 та 1-3 напівпідвалу літ. «Е» та приміщеннями 1-1 та 1-3 будинку літ. «Е», між приміщеннями 1 та 3 напівпідвалу літ. «В» демонтувати дверні блоки, закласти дверні прорізи.

8. Між частиною приміщення 1-5 площею 6,9 кв. м та частиною приміщення 1-3 площею 8,2 кв. м напівпідвалу літ «Е» влаштувати дверний проріз, встановити дверний блок.

9. Між приміщеннями 1-1 та 1-2 будинку літ. «Е» демонтувати перегородку. Об'єднану кімнату використовувати як житлову.

10. Влаштувати окремі системи опалення та газопостачання, водопостачання та каналізації.

11. Влаштувати окремі лази на горище.

Зобов'язано зазначені переобладнання в житловому будинку здійснювати співвласниками за власні кошти з дотриманням будівельних норм і правил, погодивши їх проведення з відповідними підприємствами, установами, організаціями газового господарства, електропостачання та держпожінспекції.

Після проведення вказаних переобладнань, перерозподілено частки у власності на спірний житловий будинок, визнавши за ОСОБА_4 право власності на 48/100 його частин замість раніше належної їй ідеальної частки у праві спільної часткової власності на це нерухоме майно, за ОСОБА_5 - на 52/100 частини вказаного житлового будинку, замість раніше належної йому ідеальної частки у праві спільної часткової власності на цей об'єкт нерухомості.

У зв'язку з поділом зазначеного житлового будинку між його співвласниками в натурі, право спільної часткової власності на цей житловий будинок, відповідно до ч.2 ст.367 ЦК України припинено.

В задоволенні позову ОСОБА_5 відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 05 липня 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилено, рішення Куп'янського міськрайонного суду Харківської області від 25 січня 2016 рокузалишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_5, посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Згідно із ч. 1 ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суди першої та апеляційної інстанцій, задовольняючи позов ОСОБА_4, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. ст. 57, 212 ЦПК України), правильно встановили характер правовідносин сторін у справі, застосувавши норми матеріального права, які їх регулюють, виходили з рівних прав співвласників щодо володіння та користування майном та врахували висновок проведеної за клопотанням ОСОБА_4 судової будівельно-технічної експертизи № 10243/13790 від 22 грудня 2014 року, згідно з яким було запропоновано два варіанти роздільного порядку користування домоволодінням (а. с.95-28, т. 1), дійшовши обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для проведення поділу житлового будинку між його співвласниками в натурі відповідно до ІІ варіанту вказаного вище експертного висновку.

Відмовляючи в задоволенні позову ОСОБА_5 про припинення права власності ОСОБА_4 на 1/2 частку житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами з виплатою їй вартості цієї частки, суди першої та апеляційної інстанцій керувалися вимогами ст. ст. 21, 24, 41 Конституції України, ст. ст. 319, 358 ЦК України та обґрунтовано виходили з того, що таке припинення завдасть істотної шкоди її інтересам, порушить принцип рівності прав співвласників, а правовий режим спільної часткової власності враховує інтереси всіх її учасників і забороняє обмеження прав одних учасників за рахунок інших.

Докази та обставини, на які посилається заявник у касаційній скарзі, були предметом дослідження судами першої та апеляційної інстанцій та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судами попередніх інстанцій були дотримані норми матеріального та процесуального права.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків судів першої та апеляційної інстанцій, обґрунтовано викладених у мотивувальній частині рішень, та зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника з висновками судів попередніх інстанцій щодо їх оцінки.

Разом із тим, оскільки ухвалою судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12 вересня 2016 рокуОСОБА_5 було відстрочено сплату судового збору за подання касаційної скарги до ухвалення судового рішення у справі, тому необхідно стягнути з нього за цим судовим рішенням судовий збір у розмірі 3 176 грн 26 коп. відповідно до Закону України «Про судовий збір» на користь держави.

З огляду на вищевикладене та керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Куп'янського міськрайонного суду Харківської області від 25 січня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 05 липня 2016 року залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави судовий збір за подання касаційної скарги у розмірі 3 176 грн 26 коп.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: Л.М. Мазур

І.М. Завгородня

В.М.Коротун