Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.12.2016 Справа №607/11578/16-ц

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі: головуючого судді Братасюка В.М.

з участю секретаря Чичкевич О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів , -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 у якій просить стягнути з відповідача на його користь 127 500 гривень, отриманих відповідачем за договором позики, оформленим розпискою від 14.08.2016 року, й заявлені вимоги мотивує тим, що 14 серпня 2016 року відповідач позичив у нього, згідно розписки 127 500 гривень на власні потреби під умову повернення коштів до 30 серпня 2016 року, однак грошей не повернув, уникає зустрічей з позивачем.

Представник позивача в судове засідання направив письмову заяву з клопотанням про розгляд справи за власної відсутності, позов підтримав та з мотивів, викладених у позовній заяві, просить позов задовольнити.

Відповідач в судове засідання не зявився, хоча своєчасно повідомлявся про час і місце судового розгляду, а тому, суд вважає за можливе позов розглядати в порядку ст.. 224 ЦПК України, на підставі наявних доказів.

Всесторонньо, повно та обєктивно дослідивши докази у справ, суд встановив наступні факти.

14 серпня 2016 року відповідач ОСОБА_2 отримав від позивача ОСОБА_1 127 500 гривень позики, та зобовязався кошти повернути до 30.08.2016 року , що стверджується письмовою розпискою з власноручним підписом ОСОБА_2, оригінал якої знаходиться в матеріалах справи.

Згідно ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

На підтвердження укладання договору позики та його умов може бути представлена розписка позивальника. (ч.1 ст.1047 ЦК України).

Таким чином суд приходить до переконання, що, відповідно до ст. 1046 ЦК України, сторони спору уклали договір позики.

Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Якщо у зобовязанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк . (ч.1 ст.530 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві кошти у такій самій сумі, що були йому передані позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені в договорі.

Належними та допустимими доказами відповідач суду не спростував доводи позивача, не довів виконання зобовязання з вчасного повернення коштів, а тому позов є підставним та підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 60, 88, 212-215, 222, 224 ЦПК України, ст.ст. 16, 509, 526, 1046 1049 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 з ОСОБА_2 127 500 гривень боргу згідно розписки від 14.08.2016 року, та 1275 гривень сплаченого судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою

заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга може бути подана протягом 10 днів з дня проголошення рішення до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд.

Головуючий суддяОСОБА_3