Справа № 515/1440/16-ц
Провадження № 2-з/515/3420/16
Татарбунарський районний суд Одеської області
У Х В А Л А

Іменем України

28 листопада 2016 року

Суддя Татарбунарського районного суду Одеської області Сивоконь Т.І, розглянувши заяву представника позивачки ОСОБА_1 про забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа відділ державної виконавчої служби Васильківського міськрайонного управління юстиції Київської області, про визнання права власності на нерухоме майно і зняття з нього арешту,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою до відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа відділ державної виконавчої служби Васильківського міськрайонного управління юстиції Київської області, про визнання права власності на нерухоме майно і зняття з нього арешту.

28.11.2016 року до суду представник позивачки подав заяву про забезпечення вказаного позову, шляхом зупинення продажу арештованого нерухомого майна, а саме: дачного будинку під номером 21/9, що знаходиться по вул.Золокарська (Катранка) в с.Лиман Татарбунарського району Одеської області, загальною площею 29,3 кв.м, арештованого на підставі постанови про арешт майна боржника ОСОБА_3 та оголошення заборони його відчуження №41103013, винесеної 17.11.2014 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Васильківського міськрайонного управління юстиції Київської області ОСОБА_5 та зупинення продажу арештованої земельної ділянки під дачним будинком загальною площею 0,015 га, цільове призначення земельної ділянки для індивідуального дачного будівництва, кадастровий №:02:002:0175, арештованої на підставі постанови про арешт майна боржника ОСОБА_3 та оголошення заборони його відчуження №41103013, винесеної 17.01.2015 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Васильківського міськрайонного управління юстиції Київської області ОСОБА_5

В обґрунтування заяви про забезпечення позову представник позивачки посилається на те, що 03.11.2010 року між позивачкою та ОСОБА_3 укладено договір купівлі-продажу дачного будинку, за умовами якого ОСОБА_2 купила у ОСОБА_3 вказаний вище дачний будинок. Крім того, 03.11.2010 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки (під вказаним вище дачним будинком), за умовами якого, позивачка купила вказану вище земельну ділянку. Таким чином, у звязку із укладанням угод купівлі-продажу ОСОБА_2 отримала право власності на вказане нерухоме майно. Умови договору сторонами виконані в повному обсязі та спори щодо предмету договору відсутні. 19.05.2016 року остання звернулась до центру надання адміністративних послуг виконавчого комітету Васильківської сільської ради з метою реєстрації речових прав на нерухоме майно, однак зясувалося, що на дачний будинок та земельну ділянку (під дачним будинком) накладено обтяження у вигляді арешту нерухомого майна та заборони його відчуження. Підставою про накладення обтяження стали постанови про арешт майна боржника ОСОБА_3 та оголошення його відчуження №41103013 видані 17.11.2014 року (стосовно дачного будинку) та 17.01.2015 року (стосовно земельної ділянки) державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Васильківського міськрайонного управління юстиції Київської області ОСОБА_5 Арешт накладено у звязку із проведенням виконавчих дій за виконавчим провадженням, відкритим на виконання листа, виданого 24.10.2013 року Васильківським міськрайонним судом Київської області про стягнення грошових коштів з боржника ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 Позивачка не зареєструвала своє право власності на спірне нерухоме майно та згідно відомостям, які містяться у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, власником вказаного майна є ОСОБА_3 Так, 28.03.2016 року державним виконавцем державної виконавчої служби Васильківського міськрайонного управління юстиції Київської області винесено постанову про закінчення виконавчого провадження у звязку з тим, що на все майно боржника ОСОБА_3 накладено арешт, а відповідно до Порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.12.2015 № 2710 підлягає реалізації арештоване майно рухоме або нерухоме. Вказані обставини свідчать про велику імовірність здійснення реалізації нерухомого майна, право власності на яке набула ОСОБА_2 та більш того, невжиття заходів забезпечення позову надасть можливість органам Державної виконавчої служби здійснити таку реалізацію на користь третіх осіб.

Вивчивши заяву про забезпечення позову, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до положень ч.1 ст.151 ЦПК України суд, за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову.

Відповідно до ч.2 ст.151 ЦПК України, у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Ч.3 ст.151 ЦПК України передбачає, що забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до положень ч.1 п.5 ст.152 ЦПК України позов забезпечується зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Із матеріалів справи вбачається, що державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Васильківського міськрайонного управління юстиції Київської області ОСОБА_5 17.11.2014 року (стосовно дачного будинку) та 17.01.2015 року (стосовно земельної ділянки) при примусовому виконанні виконавчого провадження винесено постанови про арешт майна боржника ОСОБА_3 на користь стягувача ОСОБА_4 та оголошення заборони на його відчуження, а саме дачного будинку під номером 21/9, що знаходиться по вул.Золокарська (Катранка) в с.Лиман Татарбунарського району Одеської області та земельну ділянку, яка розташована в с.Лиман Татарбунарського району, кадастровий №:02:002:0175.

Позивачка вважає, що майно, звернення стягнення на яке у виконавчому провадженні вчиняє державна виконавча служба, не належить боржнику ОСОБА_3, оскільки останній продав його за нотаріально посвідченими договорами купівлі-продажу. Тому, в серпні 2016 року позивачка ОСОБА_2 звернулася до суду з вищевказаним позовом, в якому просила звільнити дане нерухоме майно з-під арешту, посилаючись на те, що вона є власницею дачного будинку та земельної ділянки біля нього, що підтверджується витягами з Державного реєстру правочинів.

Враховуючи, що між сторонами дійсно виник спір з приводу арештованого майна та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з урахуванням вказаних обставин справи та правових норм, суд приходить до висновку про задоволення заяви представника позивачки про забезпечення позову.

При цьому, суд вважає що забезпечення позову по справі не завдасть шкоди державним чи суспільними інтересам, інтересам сторін по справі чи третіх осіб.

Керуючись вимогами ст.ст.130, 151,152 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву представника позивачки про забезпечення позову - задовольнити.

Вжити заходи забезпечення позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа відділ державної виконавчої служби Васильківського міськрайонного управління юстиції Київської області, про визнання права власності на нерухоме майно і зняття з нього арешту, шляхом:

- зупинення продажу арештованого нерухомого майна, а саме: дачного будинку під номером 21/9, що знаходиться по вул.Золокарська (Катранка) в с.Лиман Татарбунарського району Одеської області, загальною площею 29,3 кв.м, арештованого на підставі постанови про арешт майна боржника ОСОБА_3 та оголошення заборони його відчуження №41103013, винесеної 17.11.2014 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Васильківського міськрайонного управління юстиції Київської області ОСОБА_5

- зупинення продажу арештованої земельної ділянки під дачним будинком загальною площею 0,015 га, цільове призначення земельної ділянки для індивідуального дачного будівництва, кадастровий № :02:002:0175, арештованої на підставі постанови про арешт майна боржника ОСОБА_3 та оголошення заборони його відчуження № 41103013, винесеної 17.01.2015 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Васильківського міськрайонного управління юстиції Київської області ОСОБА_5

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення до Апеляційного суду Одеської області через Татарбунарський районний суд Одеської області. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Сивоконь