Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 вересня 2016 року Рівненський міський суд Рівненської області

в складі головуючого судді: Рудики Л.Д.

при секретарі: Григорчук В.М.

за участю представника позивача: ОСОБА_1

відповідача: ОСОБА_2,

представника відповідача: ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне цивільну справу за позовом житлово-комунального підприємства "Галицьке" до ОСОБА_2 про зобов"язання укласти договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, -

В С Т А Н О В И В :

Представник ЖКП «Галицьке» звернувся з позовом до ОСОБА_2 про зобов"язання укласти договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій.

В обґрунтування позову вказує, що ЖКП «Галицьке» Рівненської міської ради здійснює надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій будинку в квартирі якого проживає споживач послуг, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 власником квартиронаймачем якої є ОСОБА_2

Станом на теперішній час відповідач продовжує отримувати комунальні послуги, але не сплачує за їх отримання та ухиляється від укладання договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій.

Відмова або зволікання з укладенням договору та не сплата за надані послуги є відвертим порушенням чинного законодавства та прав позивача.

Рішенням виконавчого комітету Рівненської міської ради № 42 від 14.02.2012 року встановлено, що ЖКП «Галицьке» надає послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій побудинковим тарифом, згідно переліку послуг та за встановленою періодичністю. Перелік послуг вказується у квитанціях, які щомісячно надсилаються споживачу, які діючі на теперішній час.

Вказує, що невиконання вимог нормативно - правових актів, яке полягає в уникненні від укладання Договору, є прямим порушенням прав Позивача, як виконавця житлово - комунальних послуг. Таким чином, необхідність укладення договору про надання комунальних послуг передбачена законом і його укладання визначено як обовязок, а не право сторін а тому позов підлягає повному задоволенню.

Просить зобов'язати відповідача укласти договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій та стягнути витрати по сплаті судового збору в сумі 1375 грн з ОСОБА_2, на р/рах.5499 в Банк: Філія - Рівненське обласне управління АТ «Ощадбанк», МФО:333368, код ЗКПО:31479188.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю, з підстав викладених в позовній заяві просила їх задовольнити. Додатково суду пояснила, що ЖКП «Галицьке» надає послуги будинку, де знаходиться квартира відповідача. Закон України "Про житлово-комунальні послуги" вказує обов'язок укладення договору.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, з підстав викладених в запереченнях просила відмовити в задоволенні позову. Додатково суду пояснила, що на протязі 2009-2015 років зверталась до ЖКП «Галицьке» з проханням укласти договір. Договір, який надає ЖКП «Галицьке» не містить істотних умов.

Представник відповідача ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, представника відповідача, дослідивши письмові матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що ЖКП «Галицьке» Рівненської міської ради здійснює надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій будинку в квартирі якого проживає споживач послуг, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 власником квартиронаймачем якої є ОСОБА_2

Рішенням виконавчого комітету Рівненської міської ради № 42 від 14.02.2012 року встановлено, що ЖКП «Галицьке» надає послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій побудинковим тарифом, згідно переліку послуг та за встановленою періодичністю. Перелік послуг вказується у квитанціях, які щомісячно надсилаються споживачу, яке діюче на теперішній час.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобовязаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил; «комунальні послуги» - результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством.

Частиною 1 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відповідач отримує житлово-комунальні послуги, тобто є споживачем житлово-комунальних послуг.

Відповідно до ч. 2 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач має право укласти Договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового Договору. Відповідно до ч. 2 ст. 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавець зобовязаний підготувати та укласти зі споживачем Договір на надання житлово-комунальних послуг, з визначенням відповідності за дотримання умов його виконання з типовим Договором.

Цивільний Кодекс України в ст.ст. 3, 6, 203, 626, 627 визначає загальні засади цивільного законодавства, зокрема поняття договору і свободи договору та формулює загальні вимоги до договорів як різновиду правочинів.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 Цивільного Кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно п. 2 ст. 208 Цивільного Кодексу України правочин між фізичною та юридичною особами належить вчиняти у письмовій формі.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов Договору (ч. 1 ст. 638 Цивільного Кодексу України).

У ст.ст. 6, 627 Цивільного Кодексу України зазначено, що свобода договору полягає в праві сторін вільно вирішувати питання при укладенні договору, виборі контрагентів та погодженні умов договору.

Закріпивши принцип свободи договору, Цивільний Кодекс України разом з тим визначив, що свобода договору не є безмежною, оскільки відповідно до абз. 2 ч. 3 ст. 6 та ст. 627 цього Кодексу при укладенні договору, виборі контрагентів, визначенні умов договору сторони не можуть діяти в супереч положенням цього Кодексу та інших актів цивільного законодавства.

Зазначені положення узгоджуються з нормами ч. 1 ст. 203 та ч. 1 ст. 215 Цивільного Кодексу України, відповідно до яких підставою недійсності правочинів є суперечність їх актам цивільного законодавства.

Водночас в ч. 1 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачений обов'язок споживача укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. Цей обов'язок відповідає зустрічному обов'язку виконавця, визначеному п. 3 ч. 2 ст. 21 Закону, підготувати та укласти зі споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно типового договору.

Форма та зміст типового договору затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 20 травня 2009 року № 529 «Про затвердження типового договору про надання послуг з утримання будинків та прибудинкових територій».

З аналізу змісту ч. 3 ст. 6, ч. 1 ст. 630 ЦК України, ст. ст. 19 21 Закону № 1875 IV від 24 червня 2004 року, постанови № 529 убачається, що умови типового договору, що набули юридично обов'язкового значення в силу актів цивільного законодавства, є обовязковими для сторін договору, які не мають права відступити від їх положень і врегулювати свої відносини на власний розсуд.

Таким чином, укладення договору на надання житлово-комунальних послуг є обов'язком споживача за умови, якщо запропонований виконавцем послуг договір відповідає типовому договору. Відмова споживача послуг від укладення договору в такому разі суперечить вимогам ч. 3 ст. 6, ст. ст. 627, 630 ЦК України та ст. ст. 19, 20 Закону № 1875 IV від 24 червня 2004 року.

Відповідачем в судовому засіданні не доведено чим договір наданий позивачем не відповідає типовому договору, адже у предметі договору чітко зазначено, що його основою є Рішення виконавчого комітету Рівненської міської ради від 14.02.2012 року № 42. Додатки 1-4, 10 - це частина рішення, де вказано тариф на кожний будинок, а також періодичність надання послуг та порядок здійснення перерахунків, що і є істотними умовами договору. У п.п. 1.2 Договору зазначено, що у разі зміни вартості послуги (структури тарифу, періодичності та строків надання послуг) виконавець повідомляє про це споживача повідомленням, яке має силу додатку до договору та укладення окремого договору не потребує.

Наявні в матеріалах справи відповіді ЖКП «Галицьке» на заяви ОСОБА_4 містять розяснення договору та пропозицію укладення договору.

Відповідно до ст.ст.10,60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, та доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін виникає спір.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України - суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ немає для суду наперед встановленого значення.

При винесенні рішення суд виходить з вимог справедливості та розумності, які є одними із основних засад цивільного законодавства.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ЖКП «Галицьке» підлягають до задоволення повністю.

Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

На підставі викладеного Закону України «Про житлово - комунальні послуги», постанови Кабінету Міністрів України від 20 травня 2009 року № 529 «Про затвердження типового договору про надання послуг з утримання будинків та прибудинкових територій», ст.ст. 3, 6, 11, 203, 208, 626 - 628, 630, 638, 642, 643, ЦК України, керуючись ст.ст. 10,60,88,212-215,223, 294 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позов житлово-комунального підприємства "Галицьке" до ОСОБА_2 про зобов"язання укласти договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій - задовольнити повністю.

Зобовязати ОСОБА_2 укласти договір з житлово-комунальним підприємством "Галицьке" про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь житлово-комунального підприємства "Галицьке" 1375 ( одну тисячу триста сімдесят пять ) грн. 20 коп. судового збору.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя -