Справа № 536/1310/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2016 року Кременчуцький районний суд Полтавської області в складі:

Головуючого судді - Колотієвського О.О.

при секретарі - Курбановій В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 опіки та піклування Кременчуцької районної державної адміністрації до ОСОБА_2, третя особа: Кременчуцька місцева прокуратура про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів та накладення заборони на відчуження майна,-

ВСТАНОВИВ:

У червні 2016 року до суду звернувся ОСОБА_1 опіки та піклування Кременчуцької районної державної адміністрації з позовною заявою до ОСОБА_2, третя особа: Кременчуцька місцева прокуратура про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів та накладення заборони на відчуження майна.

Ухвалою суду від 06 жовтня 2016 року по даній цивільній справі було залучено в якості співвідповідача ОСОБА_3, проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1

В своїй позовній заяві позивач вказував, що до служби у справах дітей Кременчуцької районної державної адміністрації звернулася громадянка ОСОБА_3 з проханням вирішити питання про позбавлення батьківських прав громадянки ОСОБА_2, відносно малолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

01.07.2016 громадянка ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, написала заяву про те, що вона не заперечує проти позбавлення її батьківських прав відносно малолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідно до акту оцінки потреб дитини та її сім'ї від 06.06.2016 року, мати - ОСОБА_2 покинула дитину - ОСОБА_4, на телефонні дзвінки не відповідає. Вихованням та утриманням дитини займається ОСОБА_3, яка являється бабусею дитини.

Згідно з актом оцінки потреб дитини та її сім'ї від 13.06.2016 року на момент відвідування дитина була з бабою ОСОБА_3.

Громадянка ОСОБА_2 взяла кредит в «ПриватБанк» який виплачує ОСОБА_3

11.07.2016 року малолітню ОСОБА_4 взято на облік дітей, які перебувають в складних життєвих обставинах, служби у справах дітей Кременчуцької райдержадміністрації.

Громадянка ОСОБА_2 свідомо залишила свою малолітню дочку, не займається її вихованням, утриманням, лікуванням.

На засіданні комісії з питань захисту прав дитини при Кременчуцькій районній державній адміністрації розглядалося питання щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітньої дитини ОСОБА_4

На підставі висновку комісії з питань захисту прав дитини орган опіки та піклування Кременчуцької райдержадміністрації вважає за доцільне позбавити батьківських прав громадянку ОСОБА_2 відносно малолітньої дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

На підставі вищевикладеного позивач просив суд, ухвалити рішення, яким:

Позбавити батьківських прав громадянку ОСОБА_2 відносно малолітньої дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Стягнути з громадянки ОСОБА_2 на утримання малолітньої дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти, які перераховувати на особистий рахунок дитини у відділення ПАТ «Державний ощадний банк України», що буде відкритий після влаштування дитини, в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття.

Накласти заборону на відчуження житла, розташованого за адресою: Полтавська область, Кременчуцький район, село Нова Знам'янка, вулиця Шевченка, будинок 39, який належить на праві власності громадянці ОСОБА_3, до досягнення ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, повноліття.

Представник позивача ОСОБА_1 опіки та піклування Кременчуцької районної державної адміністрації ОСОБА_5 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити.

Прокурор Жур В.В. в судовому засіданні вважала за доцільне задовольнити позовні вимоги позивача.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилася. Про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про що в матеріалах справи є повідомлення про вручення поштового відправлення.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити.

Суд розглянувши матеріали справи, дав повну оцінку зібраним по справі доказам у їх сукупності, приходить до висновку, що позовна заява ОСОБА_1 опіки та піклування Кременчуцької районної державної адміністрації підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що до служби у справах дітей Кременчуцької районної державної адміністрації звернулася громадянка ОСОБА_3 з проханням вирішити питання про позбавлення батьківських прав громадянки ОСОБА_2, відносно малолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

01.07.2016 громадянка ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, написала заяву про те, що вона не заперечує проти позбавлення її батьківських прав відносно малолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідно до акту оцінки потреб дитини та її сім'ї від 06.06.2016 року, мати - ОСОБА_2 покинула дитину - ОСОБА_4, на телефонні дзвінки не відповідає. Вихованням та утриманням дитини займається ОСОБА_3, яка являється бабусею дитини.

Згідно з актами оцінки потреб дитини та її сім'ї від 13.06.2016 року, 27.07.2016 року та 02.08.2016 року на момент відвідування дитина була з бабою ОСОБА_3, ОСОБА_2 покинула дитину, матеріальної допомоги не надає.

11.07.2016 року малолітню ОСОБА_4 взято на облік дітей, які перебувають в складних життєвих обставинах, служби у справах дітей Кременчуцької райдержадміністрації.

Громадянка ОСОБА_2 свідомо залишила свою малолітню дочку, не займається її вихованням, утриманням, лікуванням.

На засіданні комісії з питань захисту прав дитини при Кременчуцькій районній державній адміністрації розглядалося питання щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітньої дитини ОСОБА_4

Відповідно до протоколу № 12 від 05.02.2016 року, на підставі висновку комісії з питань захисту прав дитини орган опіки та піклування Кременчуцької райдержадміністрації вважає за доцільне позбавити батьківських прав громадянку ОСОБА_2 відносно малолітньої дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідно до п. 1 ст. 18 Конвенції ООН про права дитини, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законніопікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до п. 1-2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до положень ст. ст. 1-3 Конвенції ООН "Про права дитини" в усіх діях щодо дітей, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи.

Відповідно до ч. 2 ст. 141 Сімейного кодексу України проживання батьків окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Відповідно до ч. 2 ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Відповідно до ч. 4 ст. 155 Сімейного кодексу України ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладання на них відповідальності, встановленої законом.

П. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України передбачає позбавлення батьківських прав за ухилення від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини.

Відповідно до ст. 165 Сімейного кодексу України один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років мають право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав.

Згідно з ч. 2 ст. 166 Сімейного кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини.

Згідно з ст. 180 Сімейного кодексу України та ч. 2 ст. 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Пункт 3 ч.1 ст. 247 СК України встановлює, що дитина, над якою встановлено опіку або піклування, має право на збереження права користування житлом, у якому вона проживала до встановлення опіки або піклування.

Згідно п.3 ч.3 ст. 71 ЖК УРСР жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сімї понад шість місяців у випадку влаштування дитини на виховання до дитячого будинку сімейного типу, закладу для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, протягом усього часу їх перебування у вказаних закладах.

Відповідно ч.1 ст. 32 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування», за дітьми-сиротами та дітьми, позбавленими батьківського піклування, а також особами з їх числа зберігається право на житло, в якому вони проживали з батьками, рідними до встановлення опіки, піклування, влаштування в прийомні сімї, дитячі будинки сімейного типу, заклади для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Частина 3 ст. 25 Закону України «Про охорону дитинства» вказує, що у разі передачі дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, під опіку чи піклування, влаштування в будинки дитини, дитячі будинки, школи-інтернати, дитячі будинки сімейного типу та прийомні сімї жиле приміщення, в якому вони проживали, зберігається за дітьми протягом усього часу перебування їх в цих закладах, незалежно від того, чи проживають у жилому приміщенні, з якого вибули діти, інші члени сімї.

Відповідно до інформаційної довідки з реєстру речових прав на нерухоме майно № 65604884, будинок з господарськими будівлями, що розташований за адресою: Полтавська область, Кременчуцький район, село Нова Знам'янка, вулиця Шевченка, будинок 39, належить на праві власності ОСОБА_6, яка померла 25 березня 2010 року.

Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом № 2-1842, спадкоємцем зазначеного вище майна після померлої ОСОБА_6 є її дочка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Таким чином, задля забезпечення дотримання прав малолітньої ОСОБА_4 на користування будинком і недопущення вчинення правочинів, що позбавлять її такого права до досягнення повноліття, суд вважає за необхідне в передбаченому ч.4 ст. 17 Закону України «Про охорону дитинства» порядку накласти заборону на відчуження житла дитини належної ОСОБА_3.

Таким чином, оскільки є законні підстави для позбавлення батьківських прав ОСОБА_2, відносно малолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, стягнення з неї аліментів на утримання дитини та накладення заборони на відчуження нерухомого майна, суд вважає, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до ст. 79 ЦПК України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюється законом.

Відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 61, 79, 88, 209, 212-215, 224, 367 ЦПК України, ст.1-3, п.1 ст.18, п.1-2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини, 141, 150, 155, 164, 165, 166, 180, 183 СК України, ст.51 Конституції України, суд,-

ВИРІШИВ:

Цивільний позов ОСОБА_1 опіки та піклування Кременчуцької районної державної адміністрації до ОСОБА_2, співвідповідача ОСОБА_3, третя особа: Кременчуцька місцева прокуратура про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів та накладення заборони на відчуження житла задовольнити.

Позбавити батьківських прав громадянку ОСОБА_2 відносно малолітньої дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Стягнути з громадянки ОСОБА_2 на утримання малолітньої дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти, які перераховувати на особистий рахунок дитини у відділення ПАТ „Державний ощадний банк України", що буде відкритий після влаштування дитини, в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття, починаючи з дня предявлення позову, тобто з 16.08.2016 року.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Накласти заборону на відчуження житла, розташованого за адресою: Полтавська область, Кременчуцький район, село Нова Знам'янка, вулиця Шевченка, будинок 39, до досягнення ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь держави судовий збір за дві вимоги: немайнового характеру про позбавлення батьківських прав у розмірі 1378 грн. та майнового характеру про стягнення аліментів у розмірі 1378 грн.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, на користь держави судовий збір за вимогу немайнового характеру про накладення заборони на відчуження майна у розмірі 1378 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Полтавської області через Кременчуцький районний суд Полтавської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О. О. Колотієвський