У Х В А Л А

25 лютого 2016 року суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Кудрявцева Т.О., розглянувши заяву представник позивача - ОСОБА_1 про забезпечення позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа - приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_4, про визнання недійсним договору дарування, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду із вказаним позовом.

В окремій заяві, наданій суду, представник позивач просить забезпечити позов шляхом накладення арешту на 1/2 частину квартири №126 в будинку № 35 на ж/м Тополя-2 в м. Дніпропетровську, що належить ОСОБА_3, оскільки не застосування засобів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, вважаю, що вона підлягає задоволенню, зважаючи на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати недійсним договір дарування 1/2 частини вищевказаної квартири.

Відповідно до ч. 3 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається у будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Згідно до ч.1 ст. 152 ЦПК України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов'язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам здійснювати платежі або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов'язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам.

Відповідно до ч.2 цієї статті - у разі необхідності судом можуть бути застосовані інші види забезпечення позову. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову. Згідно до ч. 3 даної статті - види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Зважаючи на зміст позовних вимог позивача, існування спору щодо вищевказаного майна, суд вбачає, що на даний час існує реальна загроза того, що вказане нерухоме майно до розгляду справи по суті може бути відчужено третім особам і при таких обставинах не вжиття заходів забезпечення позову може значно ускладнити виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Таким чином, суд вважає, що заява про забезпечення позову у вказаний позивачем спосіб є обґрунтованою та такою, яка підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 151 - 153, 210 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Заяву представника позивача - ОСОБА_1 про забезпечення позову - задовольнити.

Накласти арешт на 1/2 частину квартири №126 в будинку № 35 на ж/м Тополя-2 в м. Дніпропетровську, що належить ОСОБА_3.

Зазначені заходи забезпечення позову вжити до вирішення спору по суті.

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі в 5-денний строк з дня винесення ухвали апеляційної скарги,

Суддя Т.О. Кудрявцева