№ 2/760/5588/16
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 вересня 2016 року м. Київ

Суддя Солом'янського районного суду м. Києва Кушнір С.І. розглянувши в м. Києві позовну заяву ОСОБА_1 міського центру зайнятості до ОСОБА_2 про стягнення коштів, -

ВСТАНОВИВ:

В серпні 2016 року позивач ОСОБА_1 міський центр зайнятості звернувся до суду із позовною заявою до відповідача ОСОБА_2, в якому просив стягнути з відповідача на користь позивача кошти в розмірі 3649,32 грн. та судовий збір в сумі 1378,00 грн.

Дослідивши матеріали позовної заяви, приходжу до висновку про відмову у відкритті провадження у справі, виходячи з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Стаття 17 КАС України визначає юрисдикцію адміністративних судів щодо вирішення адміністративних справ.

Відповідно до ч. 2 п. 31 постанови №3 Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 р. «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» встановлено, що Міський центр зайнятості як орган державної влади має право на звернення до суду з позовом про стягнення безпідставно отриманої допомоги по безробіттю з метою реалізації наданих йому частиною третьою статті 36 Закону України від 2 березня 2000 року № 1533-III "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" повноважень, якою передбачено, що сума виплаченого матеріального забезпечення на випадок безробіття та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов'язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг.

Оскільки у такому разі виникає спір за зверненням суб'єкта владних повноважень із приводу реалізації наданих йому законом функцій та у випадку, встановленому законом, такий спір не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Таким чином, як вбачається з матеріалів позовної заяви, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь кошти в розмірі 3649,32 грн., як незаконно отриманні відповідачем ОСОБА_2 виплати допомоги по безробіттю, тому такий позов належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 122 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства.

На підставі вищевикладеного та враховуючи те, що позивач ОСОБА_1 міський центр зайнятості звернувся з позовом про стягнення коштів, як безпідставно отриманої позивачем допомоги по безробіттю, то суд вважає, що даний позов не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства, тому суд приходить до висновку про відмову у відкритті провадження у справі.

Керуючись ст.ст. 15, 122, 294, 383 ЦПК України, статтями 17, 21 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження за позовом ОСОБА_1 міського центру зайнятості до ОСОБА_2 про стягнення коштів.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Солом'янського

районного суду м. Києва С.І. Кушнір