Справа № 489/5210/16-ц
Номер провадження 2/489/2778/16
РІШЕННЯ

Іменем України

23 грудня 2016 року місто Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді Кокорєва В. В.,

при секретарі Недавній А. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (далі-позивач) до ОСОБА_2 (далі-відповідач) про стягнення аліментів та додаткових витрат на дітей,

встановив

У жовтні 2016 року позивач звернулася до суду з вказаним позовом. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що позивач та відповідач мають двох неповнолітніх дітей, батьком яких є відповідач. Як зазначає позивач, діти проживають з нею, відповідач гроші на утримання дітей не надає. Просить позов задовольнити та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку щомісячно до досягнення дітьми повноліття та стягнути з відповідача додаткові витрати на дітей на користь позивача в розмірі 2000 грн. щомісячно до досягнення дітьми повноліття.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила задовольнити позов.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, просив стягнути аліменти в розмірі 20%.

Дослідивши докази у справі, суд встановив такі обставини та відповідні правовідносини.

Позивач звернулася до суду для вирішення спору у правовідносинах щодо участі того з батьків, що проживає окремо від дитини в її утриманні шляхом стягнення аліментів. Вказані правовідносини регулюються ст. ст., 180-182 Сімейного кодексу України (далі СК України) за змістом яких батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, у випадку не досягнення домовленості щодо участі в утриманні дитини, рішенням суду з того з батьків, який проживає окремо може бути стягнуто кошти на утримання дитини (аліменти) в частці від доходу і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до свідоцтва про народження серії І-ФП № 100676 позивач і відповідач мають неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до свідоцтва про народження серії І-ФП № 220308 позивач і відповідач мають неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Позивач в позові зазначає, що домовленості з відповідачем про добровільну сплату аліментів не досягнуто, коштів на утримання дітей не надає.

Декларація з прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, закріплює, що дитина повинна мати можливість користуватися благами соціального забезпечення, повинна бути забезпечена належним харчуванням, житлом, розвагами та медичним обслуговуванням. Найкраще забезпечення інтересів дитини повинно бути головним принципом, і відповідальність за це лежить перш за все на батьках дитини. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Держава вживає всіх необхідних заходів щодо забезпечення відновлення утримання дитини батьками.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Враховуючи матеріальний стан сторін, з врахуванням встановленого законом розміру прожиткового мінімуму для неповнолітньої дитини, суд вважає можливим, не порушуючи права сторін стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходів), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Крім того, позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь додаткові витрати на дітей.

Відповідно до ст.185 Сімейного Кодексу України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину у разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Позивач посилається на те, що менша дитина постійно хворіє та їй необхідні гроші на ліки, а старша дитина ходить до школи та на тренування, за яке необхідно щомісяця платити.

Однак, доказів на підтвердження вказаних обставин позивачем не надано. Лікування відноситься до додаткових витрат, а не до аліментів, якщо воно викликане хворобою, як особливою обставиною.

Таким чином, суд дійшов висновку, що в задоволенні вимог про стягнення додаткових витрат на утримання дітей необхідно відмовити.

Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави, відтак з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 184, 180-182 СК України, ст. ст. 3, 15, 88, 209, 212, 214-215 ЦПК України, суд

вирішив

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів та додаткових витрат на дітей - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4 на користь ОСОБА_1 щомісячно аліменти на утримання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходів), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи з 20 жовтня 2016 року до досягнення повноліття ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, а після цього на утримання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходів) відповідача, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення ним повноліття.

Рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

Відмовити в задоволенні вимог про стягнення додаткових витрат на утримання дітей.

Стягнути ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у сумі 551,2 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м. Миколаєва шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя В. В. Кокорєв