Справа № 369/6536/15-ц Головуючий у І інстанції Пінкеви Н.С
Провадження № 22-ц/780/4110/16 Доповідач у 2 інстанції Суханова Є. М.
Категорія 1 26.10.2016
УХВАЛА

Іменем України

26 жовтня 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

Головуючого судді Суханової Є.М.,

суддів: Журба С.О., Сержанюк А.С.,

за участю секретаря: Якимчук Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 31 травня 2016 року за позовом ОСОБА_2 до Софіївсько-Борщагівська сільська рада Києво-Святошинського району Київської області, третя особа ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_51, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27, ОСОБА_28, ОСОБА_29, ОСОБА_30, ОСОБА_31, ОСОБА_32, ОСОБА_33, ОСОБА_34, ОСОБА_35, ОСОБА_36, ОСОБА_37, ОСОБА_38, ОСОБА_39, ОСОБА_40, ОСОБА_41, ОСОБА_42, ОСОБА_43, ОСОБА_44, ОСОБА_45, ОСОБА_46, ОСОБА_47, ОСОБА_48 про визнання незаконним та скасування рішення ради та за позовом Софіївсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області до ОСОБА_2 про скасування рішення ради, -

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2015 року позивач ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2, Софіївсько-Борщагівської сільської ради. Свої вимоги мотивувала тим, що вона є власником та проживає АДРЕСА_1. У травні 2015 року на земельних ділянках, що знаходяться між багатоквартирними будинками АДРЕСА_2 розпочалось протизаконне капітальне будівництво багатоквартирного будинку, з порушенням чинного законодавства, держаних норм, стандартів і правил. Будівництво будинку призведе до руйнування існуючого двору, клуб та газонів важкою будівельною технікою, оскільки під'їзних шляхів до будівельного майданчику для такої техніки не існує. Крім того, по периметру земельної ділянки на прибудинковій території прилеглих будинків розташовані паркувальні місця для автомобілів мешканців і забудовник погрожує пошкодити їх, в разі створення ними перешкод у під'їзді та встановленні паркану. Будівництво відбувається в безпосередній близькості (майже впритул) 4-х багатоповерхових житлових будинків, що може призвести до виникнення аварійних надзвичайних ситуацій з людськими жертвами. Наявність такого ще одного багатоповерхового будинку в кварталі призведе до створення зони аеродинамічної тіні, порушення інсоляції житлових приміщень і території двору в цілому, а також порушення всіх архітектурно-будівельних і пожежно-санітарних норм. Тому вважала, що даним будівництвом порушено не лише чинне законодавство, але й її права.

Просила суд визнати протиправним та скасувати рішення 24 сесії VII скликання Софіївсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області «Про зміну цільового призначення земельної ділянки ОСОБА_2 для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку» від 22 травня 2015 року за № 40; скасувати свідоцтва, видані на ім'я ОСОБА_49 про право власності на нерухоме майно, а саме: земельні ділянки кадастрові номери НОМЕР_1 та НОМЕР_2 площею 0,1014 га та 0,1097 га; зобов'язати Софіївсько-Борщагівську сільську раду Києво-Святошинського району Київської області вирішити питання щодо внесення змін до генерального плану села Гатне Києво-Святошинського району Київської області в частині зміни цільового призначення земельних ділянок (кадастровий номер НОМЕР_3) із земель для будівництва та обслуговування багатоквартирного житлового будинку на землю для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд.

Ухвалою суду від 31 травня 2016 року позов ОСОБА_3 залишено без розгляду.

При розгляді справи відповідач ОСОБА_2 подав зустрічний позов (т.2 а.с. 16-20). Свої вимоги мотивував тим, що він є власником земельних ділянок по АДРЕСА_3 За рішенням сільської ради №40 від 22 травня 2015 року було затверджено проект землеустрою та змінено цільове призначення вищевказаних земельних ділянок та надано дозвіл на їх використання під будівництво та обслуговування багатоквартирного житлового будинку. Згодом за рішенням ради №9 від 25 грудня 2015 року було відмінене рішення №40 від 22 травня 2015 року. При цьому сільською радою було грубо порушено регламент ради щодо строків подання заяв на сесію, прийняте за зверненням мешканців ЖК «Софіївська Слобідка» без належного підтвердження, що дані громадяни є мешканцями ЖК. Посилання на відсутність розробленого детального плану територіє є необґрунтованим, оскільки в чинному законодавстві відсутні норми, які зобов'язують мати в наявності затверджений детальний план території для проведення змін цільового призначення земельної ділянки. Вказав, що в даному випадку детальний план території не розроблений, тому жодного порушення при зміні цільового використання не було. Також зазначив, що оскаржуване рішення ради грубо порушую рішення конституційного суду.

Просив суд визнати незаконним та скасувати рішення Софіївсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області №9 від 25 грудня 2015 року «Про відміну рішення Софіївсько-Борщагівської сільської ради від 22 травня 2015 року №40 «Про зміну цільового призначення земельної ділянки ОСОБА_2 для будівництва та обслуговування багатоквартирного житлового будинку».

Ухвалою суду від 31 травня 2016 року справа за позовом ОСОБА_2 була об'єднана з позовом Софіївсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області.

Свої вимоги сільська рада мотивувала тим, що за рішенням ради №40 від 22 травня 2015 року було затверджено проект землеустрою та змінено цільове призначення вищевказаних земельних ділянок та надано дозвіл на їх використання під будівництво та обслуговування багатоквартирного житлового будинку. Дане рішення ради прийняте без дотримання вимог ст. 24 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», в тому числі зважаючи на численні звернення мешканців ЖК. Зважаючи на приписи законодавства сільська рада не має можливості самостійно відмінити власні рішення.

Просили суд скасувати рішення Софіївсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області №40 від 22 травня 2015 року «Про зміну цільового призначення земельної ділянки ОСОБА_2 для будівництва та обслуговування багатоквартирного житлового будинку».

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 позовні вимоги підтримав, проти доводів позову сільської ради заперечував. Просив суд задоволити позов ОСОБА_2 та відмовити в задоволенні позову Софіївсько-Борщагівської сільської ради - відмовити.

У судовому засіданні представник Софіївсько-Борщагівської сільської ради просив суд вирішити позов ОСОБА_2 відповідно до вимог закону, а позов ради задоволити в повному обсязі.

У судове засідання треті особи ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_51, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27, ОСОБА_28, ОСОБА_29, ОСОБА_30, ОСОБА_31, ОСОБА_32, ОСОБА_33, ОСОБА_34, ОСОБА_35, ОСОБА_36, ОСОБА_37, ОСОБА_38, ОСОБА_39, ОСОБА_40, ОСОБА_41, ОСОБА_42, ОСОБА_43, ОСОБА_44, ОСОБА_45, ОСОБА_46, ОСОБА_47, ОСОБА_48 не з'явилися. Про час та місце розгляду справи повідомлені. Причини неявки суду не повідомили, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 31 травня 2016 року об'єднані позови було задоволено.

Визнано незаконним та скасувати рішення Софіївсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області №9 від 25 грудня 2015 року «Про відміну рішення Софіївсько-Борщагівської сільської ради від 22 травня 2015 року №40 «Про зміну цільового призначення земельної ділянки ОСОБА_2 для будівництва та обслуговування багатоквартирного житлового будинку».

Скасовано рішення Софіївсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області №40 від 22 травня 2015 року «Про зміну цільового призначення земельної ділянки ОСОБА_2 для будівництва та обслуговування багатоквартирного житлового будинку».

Не погодившись з висновками наведеними в рішенні суду апелянт звернувся до апеляційної інстанції з апеляційною скаргою, в якій просять рішення суду скасувати в частині задоволення позову Софіївсько-Борщагівської сільської ради та ухвалити в цій частині нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу відхилити, виходячи з наступного.

За ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Судом першої інстанції було встановлено, що рішення 24 сесії VII скликання Софіївсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області «Про зміну цільового призначення земельної ділянки гр. ОСОБА_2 для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку» від 22 травня 2015 року за № 40 вирішено: затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_50, цільове призначення якої змінюється із земель для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд на землі для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд на землі для будівництва та обслуговування багатоквартирного житлового будинку по АДРЕСА_4 змінити цільове призначення земельної ділянки (кадастровий номер НОМЕР_3) ОСОБА_2, площею 0,1097 га по АДРЕСА_5 та дозволити її використання під будівництво і обслуговування багатоквартирного житлового будинку; змінити цільове призначення земельної ділянки (кадастровий номер НОМЕР_4) ОСОБА_50, площею 0,1097 га по АДРЕСА_6 та дозволити її використання під будівництво і обслуговування багатоквартирного житлового будинку; ОСОБА_50 виконувати обов'язки власника земельної ділянки відповідно до вимог ст. 91 ЗК України; попередити власника земельної ділянки, що використання землі не за цільовим призначенням тягне за собою припинення права власності на неї відповідно до вимог статей 140, 143 ЗК України; контроль за виконанням цього рішення покласти на постійну комісію з питань земельних відносин та охорони навколишнього середовища.

Відповідно до п.4 ст. 24 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» зміна цільового призначення земельної ділянки, яка не відповідає плану зонування території та/або детальному плану території забороняється.

П. 4.8 Порядку розроблення містобудівної документації, затвердженого Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 16.11.2011 року за № 290 передбачено, що детальний план території розробляється для територій житлових районів, мікрорайонів, кварталів нової забудови, комплексної реконструкції кварталів, мікрорайонів застарілого житлового фонду, територій виробничої, рекреаційної та іншої забудови. Послідовність розроблення та площі територій, для яких розробляються детальні плани, визначає відповідний уповноважений орган містобудування та архітектури відповідно до генерального плану населеного пункту, а якщо територія розташована за межами населеного пункту, відповідно до схеми планування території району (в разі відсутності адміністративного району - відповідно до схеми планування території Автономної Республіки Крим, області).

Згідно п. 4.7. вищезазначеного Порядку, план зонування території розробляється для всієї території населеного пункту або для її частини (кварталу, мікрорайону, іншого планувального утворення), першочергово - для історичних ареалів; інвестиційно привабливих територій; сформованих сельбищних територій існуючої забудови, де передбачаються окремі локальні перетворення, можлива реконструкція або розміщення окремих будівель і споруд. Послідовність розроблення та площі територій населеного пункту, для яких розробляються плани зонування, визначає відповідний уповноважений орган містобудування та архітектури згідно з генеральним планом населеного пункту.

З листа Софіївсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області № 198 від 18 червня 2015 року вбачається, що відносно земельної ділянки, кадастровий номер НОМЕР_3, площею 0,1097 га по АДРЕСА_5 та земельної ділянки, кадастровий номер НОМЕР_4, площею 0,1097 га по АДРЕСА_7 детальний план території або план зонування не розроблявся. Дана обставина також визнавалась в судовому засіданні представником позивача.

Рішення Софіївсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, прийнятого на 15 сесії ради VII скликання «Про надання дозволу на внесення змін до генерального плану села Софіївська Борщагівка» №82 від 28 березня 2014 року було вирішено надати дозвіл на розроблення містобудівної документації щодо внесення змін до діючого генерального плану села Софіївська Борщагівка Києво-Святошинського району Київської області.

Рішення Софіївсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, прийнятого на 22 сесії ради VII скликання «Про затвердження проекту внесення змін до генерального плану поєднаного з детальним планом території окремих частин села Софіївська Борщагівка Києво-Святошинського району Київської області» №44 від 05 березня 2015 року було затверджено містобудівну документацію «Про затвердження проекту внесення змін до Генерального плану села Софіївська Борщагівка Києво-Святошинського району Київської області поєднаного з детальним планом території окремих частин с. Софіївська Борщагівка.

Згідно пункту 5.1 Порядку рішення щодо внесення змін у містобудівну документацію приймається на підставі: результатів моніторингу її реалізації, який проводиться відповідно до Порядку проведення містобудівного моніторингу; виникнення умов для зміни масштабів та характеру розвитку населеного пункту; змін у видах функціонального використання окремих територій; необхідності вирішення екологічних та інженерних питань; виникнення потреби у розміщенні об'єктів державного, регіонального значення, а також таких, що забезпечують громадські інтереси; необхідності реалізації інвестиційних програм і проектів. Необхідність внесення змін до містобудівної документації обґрунтовується відповідним уповноваженим органом містобудування та архітектури.

Згідно з ч.2, 3, 4 ст.16 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» містобудівна документація на місцевому рівні може бути оновлена за рішенням місцевих рад. Склад, зміст, порядок розроблення та оновлення містобудівної документації на місцевому рівні визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування.

Затвердження оновленої містобудівної документації на місцевому рівні здійснюється згідно із статтями 17, 18 та 19 цього Закону.

Статтею 17 даного Закону визначено, що генеральний план населеного пункту є основним видом містобудівної документації на місцевому рівні, призначеної для обґрунтування довгострокової стратегії планування та забудови території населеного пункту. Генеральний план населеного пункту розробляється та затверджується в інтересах відповідної територіальної громади з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів. Рішення про розроблення генерального плану приймає відповідна сільська, селищна, міська рада. Зміни до генерального плану населеного пункту можуть вноситися не частіше, ніж один раз на п'ять років. Такі зміни вносяться органом місцевого самоврядування, який затверджував генеральний план населеного пункту. Питання про дострокове внесення змін до генерального плану населеного пункту може порушуватися перед відповідною сільською, селищною, міською радою відповідною місцевою державною адміністрацією. Генеральні плани населених пунктів та зміни до них розглядаються і затверджуються відповідними сільськими, селищними, міськими радами на чергових сесіях протягом трьох місяців з дня їх подання. Виконавчі органи сільських, селищних і міських рад, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації в установлений строк: повідомляють через місцеві засоби масової інформації про початок розроблення генерального плану населеного пункту та визначають порядок і строк внесення пропозицій до нього фізичними та юридичними особами.

З поданої аналітичної довідки за результати містобудівного моніторингу, розробленої Державним підприємством «Український науково-дослідний і проектний інститут цивільного будівництва «Укрндпіцивільбуд» № 177 від 28 березня 2014 року вбачається, що генеральний план села Софіївська Боршагівка Києво-Святошинського району Київської області розроблено в квітні 2013 року та затверджено рішенням сесії Софіївсько-Борщагівської сільської ради 05 липня 2013 року, тобто в порушення ч. 9 ст. 17 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Відповідно до ст. 21 Закону «Про регулювання містобудівної діяльності» громадським слуханням підлягають розроблені в установленому порядку проекти містобудівної документації на місцевому рівні: генеральні плани населених пунктів, плани зонування територій, детальні плани територій. Затвердження на місцевому рівні містобудівної документації, зазначеної у частині першій цієї статті, без проведення громадських слухань щодо проектів такої документації забороняється. Оприлюднення проектів генеральних планів, планів зонування територій, детальних планів територій здійснюється не пізніш як у місячний строк з дня їх надходження до відповідного органу місцевого самоврядування. Оприлюднення проектів містобудівної документації на місцевому рівні є підставою для подання пропозицій громадськості до відповідного органу місцевого самоврядування. Пропозиції громадськості мають бути обґрунтовані в межах відповідних законодавчих та нормативно-правових актів, будівельних норм, державних стандартів і правил та надаватися у строки, визначені для проведення процедури громадських слухань.

Під час розгляду проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, цільове призначення якої змінюється Софіївсько-Борщагівська сільська рада Києво-Святошинського району Київської області повинна була діяти на підставі та в межах діючого законодавства (Конституція України, Закон України «Про місцеве самоврядування в Україні», Закон України «Про архітектурну діяльність», Закон України «Про планування і забудову територій», Закон України «Про основи містобудування», Закон України «Про регулювання містобудівної діяльності») з дотриманням при цьому необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями на досягнення яких спрямоване рішення. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що Софіївсько-Борщагівська сільська рада Києво-Святошинського району у порушення вимог закону без розроблення детального плану, порушуючи процедуру внесення змін до генерального плану, що в подальшому потягло за собою зміну цільового призначення земельної ділянки, прийняла рішення «Про зміну цільового призначення земельної ділянки гр. ОСОБА_2 для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку» від 22 травня 2015 року за № 40, тому вимоги Софіївсько-Борщагівської сільської ради підлягають задоволенню.

Відповідно до Конституції України, земля є об'єктом права власності Українського народу. Від імені Українського народу право власності здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією.

Згідно ст.ст. 142-145 Конституції України, до матеріальної основи органів місцевого самоврядування, крім інших об'єктів, належить земля, управління якою здійснюють територіальні громади через органи самоврядування в межах їх повноважень шляхом прийняття рішень.

Систему та гарантії місцевого самоврядування в Україні, засади організації та діяльності, правового статусу і відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування визначає Закон України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Пунктом 10 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» встановлено, що акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Закріплені у ст. 144 Конституції України та ст.ст.25,26,59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», норми про акти органів місцевого самоврядування, крім юридичної форми реалізації завдань і функцій, визначають порядок прийняття і перевірки рішень органів місцевого самоврядування, з визначенням права місцевої ради здійснювати юрисдикційну діяльність щодо актів лише підконтрольних їм органів місцевого самоврядування. Органи місцевого самоврядування є відповідальними за свою діяльність перед юридичними і фізичними особами. Таким чином, органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб'єкти цих правові/відносин заперечують проти їх зміни чи припинення.

Судом першої інстанції встановлено також, що 17 червня 2015 року до Софіївсько-Борщагівської сільської ради Київської області надійшло колективне звернення мешканців будинків АДРЕСА_8 щодо капітального будівництва багатоквартирного будинку.

Рішенням 24 сесії VII скликання Софіївсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області №9 від 25 грудня 2015 року було скасоване рішення ради «Про зміну цільового призначення земельної ділянки гр. ОСОБА_2 для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку» від 22 травня 2015 року за № 40.

Відповідно змісту ч.2 ст.19 Конституції України, ч.3 ст.24 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" органи, зокрема, місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, та керуються у своїй у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, кабінету Міністрів України.

Згідно з ч.3 ст.140 Конституції України органами місцевого самоврядування є сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи.

Відповідно до ст.146 Конституції України певні питання організації місцевого самоврядування, формування, діяльності та відповідальності органів місцевого самоврядування визначаються законом.

Згідно преамбули Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" цей Закон "відповідно до Конституції України визначає систему та гарантії місцевого самоврядування в Україні, засади організації та діяльності, правового статусу і відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування.

Відповідно змісту ст.10 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами; представницькі органи місцевого самоврядування, сільські, селищні, міські голови, виконавчі органи місцевого самоврядування діють за принципом розподілу повноважень у порядку і межах, визначених цим та іншими законами.

Згідно з п.34 ч.1 ст.26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" виключно на пленарних засіданнях, зокрема, міської ради вирішуються відповідно до закону питання питань регулювання земельних відносин.

Відповідно до ч.1 ст.59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 16 квітня 2009 року № 7- рп/2009 (у справі за конституційним поданням Харківської міської ради) щодо офіційного тлумачення положень частини другої статті 19, статті 144 Конституції України, статті 25, частини чотирнадцятої статті 46, частин першої, десятої Статті 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні"(справа про скасування актів органів місцевого самоврядування) вказано, що органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб'єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення. Це є "гарантією стабільності суспільних відносин" між органами місцевого самоврядування і громадянами, породжуючи у громадян впевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього рішення. Тому, на думку Конституційного Суду України, органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб'єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення. Ненормативні правові акти місцевого самоврядування є актами одноразового застосування, вони вичерпують свою дію фактом їхнього виконання, а тому не можуть бути скасовані чи змінені органом місцевого самоврядування після їх виконання.

Відповідно до ст.1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної осіб.

Отже, колегія суддів погоджується із обґрунтованим висновком суду першої інстанції, що рішення сільської ради є індивідуальними правовими актами органу місцевого самоврядування, що визначають права і законні інтереси апелянта ОСОБА_2, є юридичними фактами, на підставі якого у останніх виникають, змінюються або припиняються конкретні права, обов'язки. Рішення органу місцевого самоврядування не можуть бути скасовані в односторонньому порядку самим органом місцевого самоврядування оскільки цей орган не наділений, відповідно до Конституції України та діючими, на момент принесення протесту прокурора, законів України, юрисдикційними повноваженнями стосовно таких актів. Окрім того, це порушує конституційне право апелянта на розгляд спору, що стало підставою для скасування рішення, відповідно до встановленої Конституцією України і законами України процедури, і суб'єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни та припинення.

Такі висновки суду першої інстанції на думку колегії суддів відповідають правовим тлумаченням Конституції України та Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні"

Рішення суду є обґрунтованим та доведеним, підстав для скасування, передбачених вимогами ст. 309 ЦПК України апелянтом не було наведено.

Таким чином, судом першої інстанції повно і всебічно з'ясовані всі обставини справи, дана належна правова оцінка доказам, висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, а ухвалене рішення відповідає вимогам матеріального права, та підстави для його скасування відсутні. За таких обставин, апеляційну скаргу необхідно відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, рішення суду ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права і не може бути скасовано з підстав, викладених у апеляційній скарзі.

Згідно ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 31 травня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: