Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

справа 611/127/16-ц

н/п 4-с/611/3/16

24 лютого 2016 року Барвінківський районний суд Харківської області

в складі : головуючого судді Черниха Є.А.

секретаря Левченко Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Барвінківського районного суду Харківської області адміністративну справу

за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної в виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області та скасування постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження, боржник ОСОБА_2,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на наступне.

За ухвалою Барвінківського районного суду Харківської області від 12 січня 2016 року скарга ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця відділу ВДВС Барвінківського РУЮ при виконання судового рішення, боржник ОСОБА_2, задоволено та зобов?язано начальника виконавця відділу ВДВС Барвінківського РУЮ накласти арешт та здійснити опис в межах ціни позову - 50 000 грн. на вклади, цінності та інше майно, де б воно не знаходилосяє, ОСОБА_2.

Ухвалою Барвінківського районного суду Харківської області від 15.01.2016 року, ОСОБА_1 відмовлено у видачі виконавчого листа за вказаною ухвалою суду.

За постановою старшого державного виконавця Бардіна І.С. від 02.02.2016 року відмовлено у відкритті виконавчого провадження на підставі того, що примусовому виконанню підлягають виконавчі документи, визначені у ст. 17 Закону України «Про виконавче п провадження», а підставою для вжиття заходів примусового виконання рішень є виконавчий документ, який пред?явлений до виконання у встановлений Законом строк.

В цьому зв?язку, звернувшись до суду з скаргою, ОСОБА_1 просив визнати бездіяльність старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області та скасування постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження від 02.02.2016 року.

Скаржник, будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце слухання справи, до суду не з?явився, подав заяву про слухання справи у його відсутність, просив позов задовольнити.

Старший державний виконавець відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_3, будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце слухання справи, до суду не з?явився, клопотань про відкладення справи від нього не надійшло.

Боржник ОСОБА_2, також, будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце слухання справи, до суду не з?явився, подав заяву про слухання справи у його відсутність.

Враховуючи, що розгляд справи відбувся у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що ухвалою Барвінківського районного суду Харківської області від 12 січня 2016 року скарга ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця відділу ВДВС Барвінківського РУЮ при виконання судового рішення, боржник ОСОБА_2, задоволено та зобов?язано начальника виконавця відділу ВДВС Барвінківського РУЮ накласти арешт та здійснити опис в межах ціни позову - 50 000 грн. на вклади, цінності та інше майно, де б воно не знаходилося ОСОБА_2.

Ухвалою Барвінківського районного суду Харківської області від 15.01.2016 року, ОСОБА_1 відмовлено у видачі виконавчого листа за вказаною ухвалою суду.

За постановою старшого державного в виконавця ОСОБА_3 від 02.02.2016 року відмовлено у відкритті виконавчого провадження на підставі того, що примусовому виконанню підлягають виконавчі документи, визначені у ст.. 17 Закону України «Про виконавче п провадження», а підставою для вжиття заходів примусового виконання рішень є виконавчий документ, який пред?явлений до виконання у встановлений Законом строк.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Порядок виконання рішень, за якими боржник зобов'язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, регулюється положеннями глави 75 Закону України "Про виконавче провадження".

Примусове виконання рішень судів України відбувається на основі виконавчих документів, які є підставою для відкриття державним виконавцем виконавчого провадження і проведення виконавчих дій. Такими документами є виконавчі листи, що видаються судами; накази господарських судів; ухвали, постанови судів у випадках, передбачених законом; інші документи, визначені у частині другій статті 17 Закону України «Про виконавче провадження».

Тобто відповідно до пункту 2 частини другої статті 17 Закону України «Про виконавче провадження» підлягають виконанню державною виконавчою службою такі виконавчі документи: ухвали, постанови судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, кримінальних провадженнях та справах про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом.

Суд виходить з того, що до ухвал, визначених у пункті 2 частини другої статті 17 Закону України «Про виконавче провадження», належать, зокрема, ухвали про забезпечення позову у цивільних справах (статті 151 153 ЦПК), які виконуються органами державної виконавчої служби згідно з вимогами статей 2, 3, 5, 17 Закону без видачі виконавчого листа суду, оскільки мають самостійний процесуальний характер і не є актами вирішення спору по суті. Такі ухвали приймаються судом у звязку з необхідністю забезпечення розгляду судових справ та виконання рішення суду в майбутньому. Оскарження ухвал про забезпечення позову не зупиняє їх виконання.

Така ухвала є допоміжним процесуальним актом (документом) реагування суду на перешкоди, які унеможливлюють або ускладнюють виконання його рішення. Така ухвала має похідний характер від рішення суду, яким справу вирішено по суті, і є обовязковою для державної виконавчої служби при виконанні відповідного судового рішення у межах відкритого виконавчого провадження.

Таку позицію висловив Конституційний Суд України в своєму рішенні № 5-рп/2013 від 26.06.2013 року у справі № 1-7/2013 за конституційним зверненням акціонерної компанії „Харківобленерго щодо офіційного тлумачення положень пункту 2 частини другої статті 17, пункту 8 частини першої статті 26, частини першої статті 50 Закону України „Про виконавче провадження.

Оскільки ухвалу від 12 січня 2016 рокусудом було винесено в порядку забезпечення позову, вона сама є виконавчим документом і не потребує видачі на її виконання виконавчого листа.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до Основного Закону України держава забезпечує захист прав усіх громадян та суб'єктів господарювання, не залежно від форми власності; усі рівні перед законом; права і свободи людини і громадянина захищаються судом; судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій її території; обов'язковість рішень суду є однією з основних засад судочинства (частина четверта статті 13, частина перша статті 55, частина п'ята статті 124, пункт 9 частини третьої статті 129).

Всі судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання усіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України.

Суд зазначає, що виконання судового рішення є невід'ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.

Крім того, розглядаючи справу, суд бере до уваги практику Європейського суду з прав людини, який, зокрема, в рішенні у справі "Шмалько проти України" від 20 липня 2004 року вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (пункт 43).

Право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а також юридичних осіб, а обов'язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.

Приймаючи до у ваги наведене, суд приходить до висновку про задоволення скарги.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 386, 387 ЦПК України, Законом України «Про виконавче п провадження», суд

В И Р І Ш И В :

Скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної в виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області та скасування постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження, боржник ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_3 від 2 лютого 2016 року про відмову у відкритті виконавчого провадження за ухвалою Барвінківського районного суду Харківської області від 12.01.2016 року.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області через Барвінківський районний суд Харківської області протягом пяти днів з дня її проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом п?яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Є.А. Черних