Провадження № 2/752/368/16
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

14 листопада 2016 року Голосіївський районний суд м. Києва в складі:

головуючої судді Мирошниченко О.В.

при секретарі Мархотко А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ житлового будинку та земельної ділянки в натурі між співвласниками, -

в с т а н о в и в:

У грудні 2015 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про поділ житлового будинку та земельної ділянки в натурі, як посилаючись на те, що він та відповідач ОСОБА_2 являються сусідами та співвласниками житлового будинку та земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1. Позивач ОСОБА_1 являється власником квартири 2 будинку по АДРЕСА_1 на підставі договору дарування серії та номеру 2-1512, виданого 01.12.1988 року. Також являється власником 542,00 кв.м земельної ділянки, що розташована за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідачу ОСОБА_2 є власником квартири №1 за адресою: АДРЕСА_1 та власником 458,0 кв.м земельної ділянки, що розташована за адресою: АДРЕСА_1

Позивач ОСОБА_1 просив виділити у власність квартиру №2 з наступними приміщення і будівлями: передпокій №2-1 (площею 5,6 кв.м), коридор №2-2 (площею 4,6 кв.м), сан. вузол №2-3 (площею 1,3 кв.м), ванну №2-4 (площею 6,6 кв.м), комору №2-5 (площею 2,7 кв.м), котельню №2-6 (площею 6,0 кв.м), кухню №2-7 (площею 12,4 кв.м), житлову кімнату №2-8 (площею 22,1 кв.м), житлову кімнату №2-9 (площею 15,5 кв.м), сарай (літ. «Г»), сарай (літ. «Е») та гараж (літ. «Д»), визначається методом зіставлення об'ямно - планувального рішення житлового будинку, згідно технічного паспорта, з вимогами нормативних документів, які чинні на території України в галузі будівництва. Поділ земельної ділянки прийнятним для обох сторін вважає поділ земельної ділянки, що давно склався, який зазначений у мировій угод, а ОСОБА_2 просить суд виділити у власність квартиру №1 з наступними приміщення і будівлями: кухню №1-1 (площею 9,8 кв.м), житлову кімнату №1-2 (площею 22,8 кв.м), санвузол №1-3 (площею 5,7 кв.м) та сарай (літ. «Б»),

Позивач в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив провести поділ житлового будинку відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи № 59/16 проведеного Товариством з обмеженою відповідальністю «Експертно-правова консалтингова компанія «ЮРЕКС» наступним чином: виділити у власність квартиру 1 ОСОБА_2 наступні приміщення і будівлі: кухню №1-1 (площею 9,8 кв.м), житлову кімнату №1-2 (площею 22,8 кв.м), санвузол №1-3 (площею 5,7 кв.м) та сарай (літ. «Б»), а ОСОБА_1 виділити у власність наступні приміщення і будівлі: передпокій №2-1 (площею 5,6 кв.м), коридор №2-2 (площею 4,6 кв.м), сан. вузол №2-3 (площею 1,3 кв.м), ванну №2-4 (площею 6,6 кв.м), комору №2-5 (площею 2,7 кв.м), котельню №2-6 (площею 6,0 кв.м), кухню №2-7 (площею 12,4 кв.м), житлову кімнату №2-8 (площею 22,1 кв.м), житлову кімнату №2-9 (площею 15,5 кв.м), сарай (літ. «Г»), сарай (літ. «Е») та гараж (літ. «Д»), визначається методом зіставлення об'ємно - планувального рішення житлового будинку, згідно технічного паспорта, з вимогами нормативних документів, які чинні на території України в галузі будівництва.

Відповідач в судовому засіданні не заперечував проти задоволення позовних вимог, та погодився з варіантом поділу, запропонованим позивача на основі будівельно-технічної експертизи та з поділом земельної ділянки, який зазначений у мировій угоді.

Суд, вислухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що згідно договору купівлі-продажу від 06.11.1987 року ОСОБА_3 продав, а ОСОБА_4 купила 2/5 частини житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1. Житловий будинок - цегляний, житловою площею 35,7 кв.м, до будинку належать наступні господарські будівлі і споруди: сарай (літ. «Б»), вбиральня (літ. «В») та споруди. В конкретне користування ОСОБА_4 переходить дві жилі кімнати під №2-4 (площею 11,9 кв.м) та №2-5 (площею 7,2 кв.м), кухня №2-1 (площею 7,9 кв.м), кладова №2-2 (площею 4,1 кв.м), коридор №2-5 (площею 3,3 кв.м), веранда №11 (площею 5,4 кв.м).

Відповідно до договору дарування від 01.12.1987 року ОСОБА_4 подарувала, а ОСОБА_1 прийняв у дар 1/5 частини житлового будинку з частиною надвірних будівель, що розташований за адресою: АДРЕСА_1. Житловий будинок (літ. «А») - цегляний, житловою площею 38,7 кв.м, до будинку належать наступні господарські будівлі і споруди: сарай (літ. «Б»), вбиральня (літ. «В») та спорудження.

Згідно свідоцтва про право власності від 27.07.1988 року ОСОБА_1 та дружині ОСОБА_4 на підставі свідоцтва права в сумісному майні належить по ? частки сумісного майна. Загальне сумісне майно зареєстроване за ОСОБА_1 в розмірі 2/5 частки в будинковолодінні по АДРЕСА_1. Житловий будинок - цегляний, загальною площею 35,4 кв.м до будинку належать: сарай (літ. «Б»), уборна (літ. «В»), споруди.

Відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку від 05.05.2006 (бланк серії НОМЕР_1) ОСОБА_1 на підставі рішення Київської міської ради від 24 червня 2004 року №326/1536 є власником 2/5 частин від 0,1000 га земельної ділянки з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована за адресою: АДРЕСА_1. Співвласником земельної ділянки є ОСОБА_2 - 3/5 частки.

Згідно довідки про показники об'єкта нерухомого майна від 27.07.2015 року ПБ-2015 №863 складеної Київським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого мана, житловий будинок, що розташований по АДРЕСА_1 загальною площею 115,1 кв.м в тому числі житловою - 60,4 кв.м, гараж (літ. «Д») - самочинно побудований, а житлова прибудова (літ. «А»), мансарда (літ. «А »), прибудова (літ. «аі»), тамбур (літ. «аЗ»), веранда (літ. «а4»), сарай (літ. «Г») та сарай (літ. «Е») не належать до категорії самочинного будівництва.

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності від 03.08.2015 року (бланк серії НОМЕР_2) складеного управлінням державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві, частка ОСОБА_1 в житловому будинку площею 115,1 кв.м, в тому числі житловою 60,4 кв.м, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 становить 1/5 частки.

За клопотанням позивача, 20 квітня 2016 року судом призначена судова будівельно-технічна експертиза, проведення якої доручено ТОВ «Експертно-правова консалтингова компанія «ЮРЕКС».

Відповідно до ч. 1 ст.356 Цивільного кодексу України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частково власністю.

Відповідно до ч. 1 ст.364 Цивільного кодексу України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Суд при вирішенні питання про виділ частин будинку в натурі кожному із співвласників бере до уваги висновок експерта № 59/16 судової будівельно-технічної експертизи, що складений 29.07.2016 року експертом ТОВ «Експертно-правова консалтингова компанія «ЮРЕКС» ОСОБА_5 (а.с. 93-117).

Суд вважає за можливе розділити майно наступним чином:

Виділити у власність ОСОБА_1 квартиру № 2 з такими приміщення і будівлі: передпокій №2-1 (площею 5,6 кв.м), коридор №2-2 (площею 4,6 кв.м), сан. вузол №2-3 (площею 1,3 кв.м), ванну №2-4 (площею 6,6 кв.м), комору №2-5 (площею 2,7 кв.м), котельню №2-6 (площею 6,0 кв.м), кухню №2-7 (площею 12,4 кв.м), житлову кімнату №2-8 (площею 22,1 кв.м), житлову кімнату №2-9 (площею 15,5 кв.м), сарай (літ. «Г»), сарай (літ. «Е») та гараж (літ. «Д»).

Виділити у власність ОСОБА_2 квартиру № 1 наступні приміщення і будівлі: : кухню №1-1 (площею 9,8 кв.м)-житлову кімнату №1-2 (площею 22,8 кв.м), санвузол №1-3 (площею 5,7 кв.м) та сарай (літ. «Б»).

Виходячи зі змісту ч.2 ст.152 ЗК України, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки зі спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (ч.2 ст.183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки.

У випадках, передбачених статтями 86-89 ЗК України, володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, яка перебуває в спільній частковій власності, здійснюються за згодою всіх співвласників згідно з договором, у разі недосягнення згоди - за рішенням суду, а при перебуванні ділянки в спільній сумісній власності (у подружжя, членів фермерського господарства, якщо інше не передбачалось угодою між ними, співвласників жилого будинку) - за договором або законом. Учасник спільної часткової власності має право вимагати виділення належної йому частки зі складу земельної ділянки (у тому числі й разом з іншими учасниками, які цього вимагають) або виплати рештою учасників грошової компенсації за цю частку при неможливості її виділення та отримання в його володіння, користування частини спільної земельної ділянки, що відповідає розміру його частки. Учаснику спільної сумісної власності зазначене право належить за умови попереднього визначення розміру рівних земельних часток, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом (п.18 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ»).

Відповідно до п.21 зазначеної постанови, виходячи з того, що порядок користування спільною земельною ділянкою, у тому числі тією, на якій розташовані належні співвласникам жилий будинок, господарські будівлі та споруди, визначається насамперед їхньою угодою залежно від розміру їхніх часток у спільній власності на будинок, суд відповідно до статті 88 ЗК України бере до уваги цю угоду при вирішенні спорів як між ними самими, так і за участю осіб, котрі пізніше придбали відповідну частку в спільній власності на землю або на жилий будинок і для яких зазначена угода також є обов'язковою. Це правило стосується тих випадків, коли жилий будинок було поділено в натурі. Суд може не визнати угоду про порядок користування земельною ділянкою, коли дійде висновку, що угода явно ущемляє законні права когось зі співвласників, позбавляє його можливості належно користуватися своєю частиною будинку, фактично виключає його з числа користувачів спільної земельної ділянки, суперечить архітектурно-будівельним, санітарним чи протипожежним правилам.

Отже, вирішуючи даний спір по суті, враховуючи спірні правовідносини, що склались між сторонами у справі, розмір часток спірної земельної ділянки, які належать сторонам у справі, суд, проводячи поділ спірної земельної ділянки, а саме виділити у власність ОСОБА_1 земельну ділянку площею 440,14 кв.м яка має конструктивно влаштований окремих вхід і в'їзд з вулиці, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, частина житлового будинку (кв.2).

Виділити у власність ОСОБА_2 земельну ділянку площею 560,3 кв.м., яка має конструктивно влаштований окремих вхід і в'їзд з вулиці, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, частина житлового будинку (кв.1).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 356, 364 Цивільного кодексу України, ст.ст. 10, 11, 57, 60, 209, 215, 218, 292, 294 Цивільного процесуального кодексу України, суд-

в и р і ш и в:

Позов - задовольнити.

Провести поділ в житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1, між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи № 59/16 від 29.07.2016 року проведеного Товариством з обмеженою відповідальністю «Експертно-правова консалтингова компанія «ЮРЕКС».

Виділити у власність ОСОБА_1 у власність наступні приміщення і будівлі: передпокій №2-1 (площею 5,6 кв.м), коридор №2-2 (площею 4,6 кв.м), сан. вузол №2-3 (площею 1,3 кв.м), ванну №2-4 (площею 6,6 кв.м), комору №2-5 (площею 2,7 кв.м), котельню №2-6 (площею 6,0 кв.м), кухню №2-7 (площею 12,4 кв.м), житлову кімнату №2-8 (площею 22,1 кв.м), житлову кімнату №2-9 (площею 15,5 кв.м), сарай (літ. «Г»), сарай (літ. «Е») та гараж (літ. «Д»).

Виділити у власність ОСОБА_2 у власність квартиру №1, за адресою: АДРЕСА_1 наступні приміщення і будівлі: кухню №1-1 (площею 9,8 кв.м)-житлову кімнату №1-2 (площею 22,8 кв.м), санвузол №1-3 (площею 5,7 кв.м) та сарай (літ. «Б»).

Провести поділ в натурі земельної ділянки, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, кадастровий номер НОМЕР_3, згідно з даними Державного земельного кадастру, виділивши ОСОБА_1 земельну ділянку площею 440,14 кв.м., ОСОБА_2 земельну ділянку площею 560,30 кв.м.

Земельна ділянка НОМЕР_3, за адресою: АДРЕСА_1 ділиться на два відрізки з точками Д1 - Д2

Точки Д1 та Д2 мають такі ординати:

№ точкиX, мУ, м
138832.9429652.11
238824.2329655.97
338817.4629661.28
438802.8829677.97
538324.0429693.84
638840.6329670.11
738843.4529667.62
838851.9629670.83
938853.1429662.4
Д138836.7129675.73
Д238817.6129661.16

Відрізок Д1 - Д2 проходять по лінії поділу квартири № 1 та квартири №2 за адресою: АДРЕСА_1.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя