Провадження №2-о-279/16
у справі №760/9817/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 червня 2016 року Солом`янський районний суд м. Києва

в складі: головуючого судді - Лазаренко В.В.

за участю секретаря - Горбач О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за заявою ОСОБА_1, зацікавлена особа: Солом'янський районний у м. Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві, про встановлення факту, що має юридичне значення, та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

31.05.2016 заявник ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою в якій просить встановити факт смерті ОСОБА_2, народженої ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Красно Чорнобильського р-ну Київської області, зареєстрованої на час смерті за адресою: АДРЕСА_1 - вказавши місце смерті - населений пункт м.Щьолкіно, Ленінський р-н, АРК Крим та причину смерті - атеросклеротична хвороба серця, визнавши дату її смерті ІНФОРМАЦІЯ_3. Крім того просить «Солом'янському районному у м.Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м.Києві Міністерства юстиції України зареєструвати смерть громадянки України, ОСОБА_2, народженої ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Красно Чорнобильського р-ну Київської області, зареєстрованої на час смерті за адресою: АДРЕСА_1 - вказавши місце смерті - населений пункт м.Щьолкіно, Ленінський р-н, АРК Крим та причину смерті - атеросклеротична хвороба серця, визнавши дату її смерті ІНФОРМАЦІЯ_3».

Свої вимоги обґрунтовує тим, що ОСОБА_2 є її бабою, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Щьолккіно Ленінського району Автономної Республіки Крим, що відноситься до тимчасово окупованої території України, у зв'язку з чим в установленому законодавством України порядку факт смерті зареєстрований не був. У зв'язку із смертю її баби, на тимчасово окупованій території України їй було видано медичне свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 Державною бюджетною установою охорони здоров'я республіки Крим «Кримське республіканське бюро судово-медичної експертизи», а також свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2 від 21.05.2015 року, яке було видане Ленінським районним відділом записів актів громадського стану на бланку Російської Федерації. При звернені до Солом'янського районного у м. Києві ВДРАЦС ГТУЮ у м. Києві за місцем свого проживання з проханням видачі свідоцтва про смерть у передбаченому законодавством України порядку - їй було відмовлено. Встановлення факту смерті ОСОБА_2 їй необхідно для вирішення всіх юридичних питань відносно факту смерті.

В судове засідання заявник не з'явилася, подала заяву в якій просить розглядати справу у її відсутності.

Зацікавлена особа Солом'янський районний у м. Києві ВДРАЦС ГТУЮ у м. Києві свого представника в судове засідання не направила, про час та місце судового розгляду повідомлена належним чином. При таких даних суд знаходить можливим розглянути справу у відсутності представника зацікавленої особи.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що заявник ОСОБА_1 є онукою ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1

Як видно з матеріалів справи ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Щьолккіно Ленінського району Автономної Республіки Крим. Оскільки на території вказаного населеного пункту органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, державна реєстрація факту смерті проведена не була. Лікувальним закладом було видано довідку про причини смерті, а органом, який діє на тимчасово окупованій території України - свідоцтво про смерть, однак обидва зазначені документи виконані на бланках Російської Федерації.

У відповідності до ч.ч. 2, 3 ст. 49 ЦК України, смерть фізичної особи є актом цивільного стану, що підлягає державній реєстрації.

Згідно ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

У відповідності до роз'яснень викладених у п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз'яснено, що заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов'язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин.

З матеріалів справи вбачається, що заявник зверталася до Солом'янського районного у м. Києві ВДРАЦС ГТУЮ у м. Києві з відповідною заявою, проте у реєстрації смерті ОСОБА_2 їй було відмовлено.

Відповідно до Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» сухопутну територію Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій визначено тимчасово окупованою територією.

Згідно з положеннями ст. 9 вказаного Закону будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом.

Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Згідно ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Враховуючи наведене вище, зважаючи, що факт смерті ОСОБА_2 достовірно підтверджується наданими суду доказами, даний факт породжує юридичні наслідки для заявника, проте його реєстрація органом державної реєстрації актів цивільного стану неможлива, суд приходить до висновку про те, що вимоги заявника в цій частині знайшли своє підтвердження у судовому засіданні і повинні бути задоволені.

Разом з цим, вимога заявника про зазначення причини смерті ОСОБА_2 - атеросклеротична хвороба серця, не може бути задоволена, оскільки в порядку п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, у судовому порядку підлягає встановленню саме факт смерті особи в певний час.

Щодо вимоги заявника про зобов'язання зацікавленої особи вчинити певні дії, то на думку суду така вимога не ґрунтуються на законі, оскільки, по-перше, не можуть бути розглянута в рамках окремого провадження, так як не направлена на встановлення факту, що має юридичне значення, по-друге, саме рішення суду про встановлення факту є підставою для його реєстрації у встановленому законом порядку та одержання відповідних документів.

Таким чином, з огляду на обставини зазначені вище, ґрунтуючись на вище приведених нормах права, суд вважає, що заяву ОСОБА_1 про встановлення факту смерті ОСОБА_2 у певний час - належить задовольнити частково.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 57-60, 234, 235 256-259 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Заяву задовольнити частково.

Встановити, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженка с. Красно Чорнобильського району Київської області, померла ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Щьолккіно Ленінського району Автономної Республіки Крим.

В задоволенні решти вимог - відмовити.

Дане рішення підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Солом`янський районний суд м. Києва протягом 10 днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Суддя