Справа № 161/5119/15-ц
Провадження № 6/161/136/16
У Х В А Л А

26 лютого 2016 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Ковтуненка В.В.,

при секретарі Царюк Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Луцьку заяву ПАТ «УкрСиббанк»про видачу дубліката виконавчого документу,

В С Т А Н О В И В :

ПАТ «УкрСиббанк» звернулося до суду із заявою про видачу дубліката виконавчого документу. В обґрунтування заяви посилається на те, що рішенням суду від 25.09.2009 року стягнуто з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 солідарно в користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором. На виконання вказаного рішення 09 грудня 2009 року було видано виконавчі листи. 30 листопада 2010 року виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_2 був направлений на примусове виконання. 08.12.2010 року державним виконавцем Першого відділу ДВС Луцького МУЮ було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.У звязку з тривалим перебування виконавчого листа на виконанні та відсутності будь-якої інформації про звернення стягнення на майно боржника. Стягувачем 17.11.2014 року та 23.03.2015 року на адресу Першого відділу ДВС Луцького міського управління було направлено заяву з проханням повідомити про стан виконання виконавчого листа про стягнення коштів з ОСОБА_2 Однак станом на 03 квітня 2015 року відповіді з Першого відділу ДВС Луцького міського управління на запит стягувачем не отримано. Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень від 23.03.2015 року стягувану стало відомо, що постановою державного виконавця від 30 червня 2012 року оригінал виконавчого листа № 2-3637/09 виданого судом 09 грудня 2009 року було повернуто на адресу ПАТ «УкрСиббанк». З 30 червня 2012 року по даний час на адресу стягувача АТ «УкрСиббанк» оригінал постанови державного виконавця про повернення виконавчого документа разом з оригіналами виконавчого листа не надходив. Просить суд визнати поважною причину пропуску строку, який надається для предявлення виконавчого документа, поновити строк для предявлення виконавчого листа по справі № 2-3637/09, виданого 09.12.2009 року про стягнення з в користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованості по кредитному договору в сумі 182 399 грн. 82 коп. та судових витрат по справі та видати дублікати виконавчих листів по справі.

Сторони в судове засідання не зявились, про дату, час і місце судового розгляду заяви повідомлялися належним чином, про причини своєї неявки до суду не повідомляли, від них до суду не надходило заяв про розгляд заяви у їх відсутності, суд вважає за можливе провести розгляд справи у їх відсутності.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 370 ЦПК України, замість втраченого оригіналу виконавчого листа або судового наказу суд, який видав виконавчий лист або судовий наказ, має право за заявою стягувача або поданням державного виконавця видати його дублікат.

Судом при розгляді заяви встановлено, що 02.05.2015 року ПАТ «УкрСиббанк» звернулося до суду із заявою про видачу дубліката виконавчого документу. Підставою для звернення до суду з вказаною заявою, вказує на те, що відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень від 23.03.2015 року стягувану стало відомо, що постановою державного виконавця від 30 червня 2012 року оригінал виконавчого листа № 2-3637/09 виданого судом 09 грудня 2009 року було повернуто на адресу ПАТ «УкрСиббанк». З 30 червня 2012 року по даний час на адресу стягувача АТ «УкрСиббанк» оригінал постанови державного виконавця про повернення виконавчого документа разом з оригіналами виконавчого листа не надходив. При цьому до заяви взагалі не надано будь-яких доказів того, при яких обставинах виконавчий лист був втрачений. Все це унеможливлює суду встановити та перевірити дійсні обставин втрати виконавчого листата надати відповідну оцінку доводам щодо втрати виконавчого листа.

В заяві зроблено посилання на тривале перебування виконавчих листів на виконанні та відсутність інформації щодо вчинення дій по виконавчому провадженню, однак все це свідчить про недобросовісне користування належними правами стягувача у виконавчому провадженні.

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини" суди застосовують при розгляді Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У своїй практиці Європейський суд з прав людини вказує на те, що право на справедливий розгляд судом, яке гарантовано п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, має розумітися у світлі преамбули Конвенції, у відповідній частині якої зазначено, що верховенство права є спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу resjudicata - принципу остаточності рішень суду (див., mutatismutandis, рішення у справі «Рябих проти Росії» (Ryabykh v. Russia), заява № 52854/99, п. 52, ECHR 2003-X).

Європейський суд з прав людини зазначає, якщо строк на вчинення ординарної дії поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для вчинення процесуальної дії виправдовують втручання у принцип resjudicata (рішення у справі «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 року заява № 3236/03).

При цьому на осіб, які беруть участь у справі, покладається обов'язок демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов'язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури виріше ння (рішення від 7 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа ОСОБА_4 проти Іспанії»).

Також заявником не надано доказів чи проводилось службове розслідування з приводу втрати виконавчого листа, що в свою чергу не дає змоги встановити коли саме даний виконавчий лист було втрачено за невідомих обставин.

При цьому з врахуванням положень ч. 2 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» ПАТ «УкрСиббанк» до заяви не надано доказів на підтвердження того, що виконавче провадження наявне у провадженні, а не закінчено. Так як ПАТ «УкрСиббанк» як заявник та стягувач у виконавчому провадженні має право подати заяву про видачу дубліката виконавчого документа, лише в процесі здійснення виконавчого провадження.

Приймаючи до уваги викладене та враховуючи, що ПАТ «УкрСиббанк» звернувся до суду із заявою про видачу дубліката виконавчого документу. При цьому заявник має право подати заяву про видачу дубліката виконавчого документа, лише в процесі здійснення виконавчого провадження. Оскільки до заяви взагалі не надано будь-яких доказів щодо втрати виконавчого листа під час виконавчого провадження. А тому за таких обставин, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні заяви та видачі дублікату виконавчого листа.

Керуючись ст. 370 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Відмовити ПАТ «УкрСиббанк» в задоволенні заяви про видачу дубліката виконавчого документу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Ковтуненко