22.12.2016 Єдиний унікальний номер 205/6126/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2016 рокум. ДніпроСправа № 205/6126/16-ц
2/205/2845/16

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі судді Нижного А.В., за участю секретаря судового засідання Піменової М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за аліментами та пені,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_2, у якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просить стягнути з останнього на її користь заборгованість за аліментами у розмірі 2 003,56 грн. та пеню у розмірі 22 231,39 грн. за період з 08.08.2015р. по 08.08.2016р. Позовна заява мотивована тим, що рішенням Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 21.09.2011р. з відповідача на користь позивача стягнуті аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 18.06.2009р. і до повноліття дитини, а також аліменти на користь позивача у розмірі 150,00 грн. щомісячно до досягнення дитиною трьох років. Проте відповідач свої обовязки по утриманню дитини не виконує, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість перед позивачем зі сплати аліментів.

ОСОБА_2 надав суду заперечення, у яких посилаючись на безпідставність заявлених позивачем вимог просив відмовити у задоволенні позову.

Позивач та її представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали частково, а саме просили суд стягнути з відповідача пеню у розмірі 22 231,39 грн.

Відповідач та його представник у судовому засіданні позовні вимоги не визнали та просили відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Заслухавши пояснення сторін, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи по суті, суд встановив наступне.

Рішенням Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 21.09.2011р. з відповідача на користь позивача стягнуті аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 18.06.2009р. і до повноліття дитини, а також аліменти на користь позивача у розмірі 150,00 грн. щомісячно до досягнення дитиною трьох років.

Відповідно до довідки-розрахунку, наданої державним виконавцем Ленінського відділу державної виконавчої служби м. Дніпропетровська ОСОБА_3, за відповідачем станом на 06.10.2016р. значиться заборгованість по сплаті аліментів за вказаним рішенням суду у загальному розмірі 3 029,60 грн. (а.с.9).

Статтею 180 СК України встановлено обовязок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Сплата аліментів за рішенням суду є одним зі способів виконання обовязку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Згідно з частиною першою статті 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання.

Виходячи з аналізу норм глави 49 ЦК України неустойка (пеня) це спосіб забезпечення виконання зобовязання. Її завдання сприяти належному виконанню зобовязання, стимулювати боржника до належної поведінки.

Отже, з урахуванням правої природи пені, яка є дієвим стимулом належного виконання обовязку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів.

При цьому сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались.

Правило про стягнення неустойки (пені) в розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення.

З огляду на те, що аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обовязку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною.

Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць).

Аналогічні висновки щодо застосування норм права викладені у постановах Верховного Суду України від 01.07.2015р. № 6-94цс15 та від 02.11.2016р. № 6-1554цс16, а тому мають враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права відповідно до ч.1 ст.3607 ЦПК України.

Таким чином, враховуючи, що загальний розмір неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць), суд доходить висновку, що розмір пені, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача відповідно до вказаного нижче розрахунку складає 1 737,70 грн.

РікМісяцьБорг за місяцьСплачено у кожному місяці, грн.Сума заборгованості за кожен місяць окремо, грн.Кількість календ. днів у місяціСума пені за місяць (1% за кожен день прострочення), грн.
Починаючи з 08.08.2015 р
20158385,800,00385,802388,73
9385,800,00385,8030115,74
1064,300,0064,3053,22
10874,560,00874,5626227,39
111 009,110,001 009,1130302,73
121 009,110,001 009,1131312,82
201611 009,110,001 009,1131312,82
21 009,111 500,00-490,89290,00
31 009,1111 000,00-9 990,89310,00
41 009,110,001 009,1130302,73
51 009,11800,00209,113164,82
61 009,111 000,009,11302,73
71 009,111 000,009,11312,82
81 009,11995,0014,1181,13
Разом: 1 737,70

За таких обставин у суду відсутні підстави для задоволення позову в іншій частині позовних вимог про стягнення пені за аліментами.

Суд не бере до уваги посилання відповідача на те, що в ухвалі Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 05.05.2016р. у справі № 205/1972/16-к зазначено про сплату заборгованості за аліментами у повному обсязі, оскільки сплата заборгованості за аліментами у березні 2016 року не звільняє відповідача від обов'язку сплатити пеню за їх прострочення.

Стосовно стягнення з відповідача заборгованості зі сплати аліментів суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину.

Згідно з ч.1 ст.187 цього Кодексу один із батьків може подати заяву за місцем роботи, місцем виплати пенсії, стипендії про відрахування аліментів на дитину з його заробітної плати, пенсії, стипендії у розмірі та на строк, які визначені у цій заяві.

За положеннями ст.194 СК України аліменти можуть бути стягнуті за виконавчим листом за минулий час, але не більш як за три роки, що передували пред'явленню виконавчого листа до виконання. Якщо за виконавчим листом, пред'явленим до виконання, аліменти не стягувалися у зв'язку з розшуком платника аліментів або у зв'язку з його перебуванням за кордоном, вони мають бути сплачені за весь минулий час. Заборгованість за аліментами, які стягуються відповідно до ст.187 цього Кодексу, погашається за заявою платника шляхом відрахувань з його заробітної плати, пенсії, стипендії за місцем їх одержання або стягується за рішенням суду.

Указана норма матеріального права визначає порядок стягнення аліментів за виконавчим листом за минулий час та заборгованості за аліментами, що утворилася при їх відрахуванні за заявою платника, поданою відповідно до ст.187 СК України.

Порядок стягнення аліментів на виконання рішення суду передбачений ст.74 Закону України «Про виконавче провадження» і відповідно до ч.7 цієї статті суд вирішує питання про заборгованість лише у разі спору про її розмір.

Таким чином, при відсутності такого спору заборгованість стягується державним виконавцем відповідно до положень Закону України «Про виконавче провадження», а не на підставі рішення суду про стягнення заборгованості.

Враховуючи вищевказане, суд доходить висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову в частині стягнення з відповідача заборгованості зі сплати аліментів, оскільки відсутній спір про розмір такої заборгованості та вони стягуються державним виконавцем відповідно до положень Закону України «Про виконавче провадження».

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.07.2015р. № 6-10222св15.

Таким чином, суд доходить висновку про існування підстав для часткового задоволення позову.

Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Керуючись ст.196 Сімейного кодексу України, ст.549 ЦК України, ст.ст.10, 11, 88, 174, 197, 209, 212, 214-215, 218, 224 ЦПК України, ст.74 Закону України «Про виконавче провадження», Законом України «Про судовий збір», суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за аліментами та пені задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 пеню за прострочення аліментів у розмірі 1737,70 грн. (одна тисяча сімсот тридцять сім гривень 70 коп.).

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 551,20 грн. (пятсот пятдесят одна гривня 20 коп.).

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СуддяОСОБА_4