Справа № 171/2048/16-ц
У х в а л а

Іменем України

"02" грудня 2016 р. м. Апостолове

Апостолівський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Хоруженко Н.В.,

за участю секретаря - Титаренко Л.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Апостолове заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 про винесення додаткової ухвали по заяві про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання договору купівлі продажу недійсним, витребування майна із чужого незаконного володіння та усунення перешкод в користуванні майнам,

встановив:

Позивачі звернулися до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання договору купівлі продажу недійсним, витребування майна із чужого незаконного володіння та усунення перешкод в користуванні майнам.

Позивачами з позовною заявою подано заяву про забезпечення позову, в якій просять накласти арешт та заборонити його відчуження.

Ухвалою Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 29.11.2016 року клопотання задоволено, в забезпечення позову ОСОБА_1, ОСОБА_5 до ОСОБА_4, ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу нерухомості недійсним, витребування майна з чужого незаконного володіння, усунення перешкод в користуванні майном накладено арешт на перелічене в заяві майно та складено акт опису майна, яке знаходиться за адресою:вул. Берегова, 1-а, с. Михайлівка, Апостолівського району Дніпропетровської області.

01.12.2016 року на адресу суду надійшла заява позивачів про винесення додаткової ухвали про забезпечення позову, оскільки ухвалу суду від 29.11.16 року не може бути прийнято до виконання державним виконавцем.

Вважаю, що дана заява задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно ст.. 220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної суми грошових коштів, які підлягають стягненню, майно, яке підлягає передачі, або які дії треба виконати;

3) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 367цього Кодексу;

4) судом не вирішено питання про судові витрати.

З заяви про забезпечення позову та з ухвали суду від 29.11.2016 року видно, що судом вжито заходів щодо забезпечення позову у спосіб обраний позивачем.

Ухвала суду позивачами не оскаржена.

Ст.. 154 ЦПК України передбачає після застосування заходів забезпечення позову зміну виду забезпечення позову, або скасування заходів забезпечення позову, про що позивачами вимога не ставиться.

Таким чином, відсутні підстави для ухвалення додаткового рішення.

Позивачам слід розяснити їх право оскарження ухвали суду від 29.11.16 року, оскарження постанови державного виконавця, звернення до суду з клопотанням про заміну або скасування обраних заходів забезпечення позову.

Керуючись ст. ст. 151-153, 220 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1, ОСОБА_5 про винесення додаткової ухвали про забезпечення позову відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляція в Апеляційний суд Дніпропетровської області через Апостолівський районний суд протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя:ОСОБА_6