Провадження № 2-з/761/503/2016
У Х В А Л А

05 грудня 2016 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді: Волошина В.О.

при секретарі: Гончар Я.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергомост» про стягнення заборгованості із суми невиплаченої заробітної плати; невикористаної щорічної відпустки; заборгованості по розрахунках з підзвітними особами в національній валюті, -

в с т а н о в и в :

В провадженні Шевченківського районного суду м. Києва перебуває зазначений позов.

07 листопада 2016 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду на 14 лютого 2017р. на 13:00 год.

Ухвалою суду 07 листопада 2016р. заяву позивача про забезпечення позову було залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків.

05 грудня 2016р. позивач подав до суду виправлену редакцію заяви, згідно якої просив суд забезпечити позов, шляхом накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно, яке належить ТОВ «Енергомост» на праві власності, в тому числі: - вантажний автомобіль Мерс-Бенц AXOR 3028K, номерний знак НОМЕР_1; - вантажний автомобіль Мерс-Бенц AXOR 3028K, номерний знак НОМЕР_2; - навантажувач телескопичний МАНІТУ МТ 1440, номерний знак НОМЕР_3; - самонавантажувач Мерс-Бенц, номерний знак НОМЕР_4; - автомобіль ГАЗ - 33023-414, номерний знак НОМЕР_5; - автомобіль Деу Ланос, TF696127, номерний знак НОМЕР_6, - навантажувач екскаватор E 428 Caterpillar, номерний знак НОМЕР_7; - автомобіль Шевроле Єванда, номер кузова НОМЕР_8, номерний знак НОМЕР_9 та заборонити дії щодо їх відчуження.

Згідно з ч. 1 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову.

У відповідності з ч. 2 ст. 151 ЦПК України у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Згідно із ч. 3 цієї статті забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Як вбачається із матеріалів справи, позивачем ставляться вимоги щодо стягнення заборгованості із суми невиплаченої заробітної плати; невикористаної щорічної відпустки; заборгованості по розрахунках з підзвітними особами в національній валюті. При цьому, сторона позивача просить накласти арешт на вищезазначені автомобілі, не обґрунтовуючи при цьому реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Крім того, ні в матеріалах позову, ні в заяві про забезпечення, стороною позивача не надано, жодних доказів на підтвердження належності відповідачу цього майна, як і відсутні актуальні на день розгляду заяви докази права власності відповідача на об'єкти нерухомого майна.

Відтак, суд приходить до висновку, що у забезпеченні позову шляхом застосування визначених заявником видів забезпечення позову немає необхідності, а тому немає підстав для задоволення вказаної заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 151 - 153, 209, 210, 293, 294 ЦПК України, п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», суд -

у х в а л и в :

Відмовити в задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергомост» про стягнення заборгованості із суми невиплаченої заробітної плати; невикористаної щорічної відпустки; заборгованості по розрахунках з підзвітними особами в національній валюті.

Ухвалу може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків, або після перегляду в апеляційному порядку, якщо її не скасовано.

Суддя: