Справа № 472/361/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"07" вересня 2016 р. смт Веселинове

Веселинівський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого - судді Тустановського А.О.,

при секретарі Тарєлкіній Н.М.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт Веселинове Миколаївської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_2 про встановлення факту належності особі правовстановлюючого документа та фактичне прийняття спадщини,

В С Т А Н О В И В :

11 квітня 2016 року ОСОБА_3 звернувся до Веселинівського районного суду Миколаївської області з позовом до ОСОБА_6, ОСОБА_5 та ОСОБА_2 про встановлення факту родинних відносин та фактичне прийняття спадщини.

02 серпня 2016 року ОСОБА_3 подав до суду уточнену позовну заяву до ОСОБА_6, ОСОБА_5 та ОСОБА_2 про встановлення факту належності особі правовстановлюючого документа та фактичне прийняття спадщини. Позовну заяву обґрунтував тим, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер його батько ОСОБА_7. Після його смерті відкрилась спадщина до складу якої зокрема входить право на житловий будинок, розташований в АДРЕСА_1, право власності на який посвідчено свідоцтвом про право на спадщину за законом, виданим 29 травня 1997 року державним нотаріусом Веселинівської державної нотаріальної контори. При вивчені свідоцтва про право на спадщину виявилось, що прізвище власника у правовстановлюючому документі - «ОСОБА_7», не відповідає прізвищу зазначеному у свідоцтві про смерть - «ОСОБА_7». Крім позивача, спадкоємцями першої черги є відповідачі, які подали до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини. Позивач звернувся в нотаріальну контру, де у видачі свідоцтва про право на спадщину йому відмовлено, оскільки він не звернувся в шестимісячний термін до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, а доказів прийняття спадщини шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном не надав.

Позивач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримала уточнену позовну заяву, просила позов ОСОБА_3 задовольнити. На наступне судове засідання надала заяву про розгляд справи у її відсутність.

Відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов ОСОБА_3 визнала повністю. На наступне судове засідання надала заяву про розгляд справи у її відсутність.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, відповідача ОСОБА_2, допитавши свідків, розглянувши матеріали справи, приходить до висновку, що вимоги ОСОБА_3 підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер батько позивача ОСОБА_7, смерть якого була зареєстрована 14 лютого 2002 року Подільською сільською радою Веселинівського району Миколаївської області, актовий запис № 3.

Після його смерті відкрилась спадщина на належний йому житловий будинок, розташований в АДРЕСА_1.

За життя ОСОБА_9 заповіт не склав, а тому позивач ОСОБА_3 та відповідачі по справі ОСОБА_6, ОСОБА_5 та ОСОБА_2 отримали право на спадщину як спадкоємці першої черги.

Відповідачами в шестимісячний термін після смерті ОСОБА_7 подані до Веселинівської державної нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини.

Позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину оскільки, він в шестимісячний термін з заявою прийняття спадщини до нотаріальної контори не звернувся та не надав доказів прийняття спадщини шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном.

Згідно ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом».

Відповідно до ст. 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

Згідно ст. 525 ЦК УРСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу.

Статтею 548 ЦК УРСР встановлено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини».

Згідно ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину:

1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном;

2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Згідно п. 113 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України №18/5 від 14 червня 1994 р., яка діяла на час відкриття спадщини, доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном може бути наявність у спадкоємців ощадної книжки, іменних цінних паперів, квитанцій про здані в ломбард речі, свідоцтва про реєстрацію (технічного паспорта, реєстраційного талону) на автотранспортний засіб чи іншу самохідну машину або механізм, державного акта на право приватної власності на землю та інших документів, виданих відповідними органами на ім'я спадкодавця на майно, користування яким можливе лише після належного оформлення прав на нього.

Оскільки позивачу було відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину за законом з підстав відсутності доказів фактичного вступу в управління спадковим майном у позивача виникла необхідність звернутись до суду з вимогою про встановлення факту вступу в управління або володіння спадковим майном.

Факт вступу в фактичне володіння спадковим майном підтверджується наявністю у позивача оригіналів правовстановлюючих документів на спадковий житловий будинок, а саме: технічного паспорту на житловий будинок, свідоцтва про право на спадщину за законом; сплатою позивачем комунальних послуг. Крім того, свідок ОСОБА_10, підтвердила факт проживання позивача в період шести місяців після смерті спадкодавця у спадковому житловому будинку.

Таким чином, суд приходить до висновку, що дана позовна заява в частині встановлення факту фактичного прийняття спадщини є обґрунтованою, та такою, що підлягає задоволенню, а факт вступу позивача в управління або володіння спадковим майном, встановленим.

Крім того, судом встановлено, що 29 травня 1997 року державним нотаріусом Веселинівської державної нотаріальної контори Болгарчук О.Ф. видано свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок, розташований в АДРЕСА_1, зареєстроване в реєстрі на № 587, на ім'я - «ОСОБА_7». Право власності на зазначений житловий будинок зареєстроване Веселинівською філією МБТІ 15 липня 1997 року за реєстром № 1010 на ім'я - «ОСОБА_7» (рос. мовою). Однак в свідоцтві про смерть НОМЕР_1, виданому 14 лютого 2002 року Подільською сільською радою Веселинівського району Миколаївської області, спадкодавець зазначений як - ОСОБА_7.

У відповідності до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи, зокрема про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Заслухавши пояснення представника заявника, вивчивши матеріали справи, дослідивши матеріали спадкової справи померлого ОСОБА_7, зокрема:

- копію паспорта громадянина України, виданого 07 серпня 2003 року Веселинівським РВ УМВС України на ім'я - «ОСОБА_3» (укр. мовою) та «ОСОБА_3» (рос. мовою);

- копію свідоцтва про народження ОСОБА_3, де в графі батько російською мовою зазначено - «ОСОБА_7»;

- копію реєстраційного посвідчення до документа на право приватної власності, виданого 15 липня 1997 року Веселинівськогою філією МБТІ, на ім'я - «ОСОБА_7» (рос. мовою);

- копію свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 29 травня 1997 року року державним нотаріусом Веселинівської державної нотаріальної контори Болгарчук О.Ф. на ім'я - «ОСОБА_7»;

- копію технічного паспорта на житловий будинок, розташований в смт. Веселинове Миколаївської області, виданого на ім'я - «ОСОБА_7» (рос. мовою);

- копію свідоцтва про народження ОСОБА_6, де в графі батько за значений - ОСОБА_7;

- копією державного акта на право приватної власності на землю НОМЕР_2 виданого на ім'я - ОСОБА_7,

суд встановив наявність неточностей (помилок), що були допущені в написанні прізвища спадкодавця, зокрема в документах, що підтверджують право власності на спадковий житловий будинок.

За таких обставин, на основі повно і всебічно з'ясування обставин справи, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, суд приходить до висновку, що факт належності правовстановлюючого документа є доведеним, а заява підлягає задоволенню.

Згідно п. 2. Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 рокусправи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов'язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

На підставі викладеного, керуючись Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року, ст. ст. 10, 212 - 215, 256, 259 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_3 - задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_7, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Новогригорівка Веселинівського району Миколаївської області, правовстановлюючого документа - свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, що знаходиться в АДРЕСА_1, Миколаївської області, виданого 29 травня 1997 року державним нотаріусом Веселинівської державної нотаріальної контори на ім`я - "ОСОБА_7".

Встановити факт прийняття ОСОБА_3 Івановчем, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженцем смт. Веселинове Миколаївської області, спадщини після смерті батька ОСОБА_7, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Новогригорівка Веселинівського району Миколаївської області.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області через Веселинівський районний суд Миколаївської області шляхом подачі протягом 10 днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги до апеляційного суду Миколаївської області, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, - протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Веселинівського районного суду Миколаївської області Тустановський А.О.