Справа № 466/7374/16-ц
УХВАЛА

іменем України

«29» листопада 2016 року Шевченківський районний суд м. Львова

в складі : головуючого судді Кавацюка В.І

при секретарі Мазур Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові

цивільну справу за скаргою публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладу фізичних осіб на ліквідацію АТ «Банк «Фінанси та Кредит» ОСОБА_1, заінтересовані особи відділ примусового виконання рішень департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, ОСОБА_2 про визнання дій державного виконавця незаконними, скасування постанови про відкриття виконавчого провадження та зобов»язання до вчинення дій,

у с т а н о в и в :

22 серпня 2016 року публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладу фізичних осіб на ліквідацію АТ «Банк «Фінанси та Кредит» ОСОБА_1 (далі - ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит») звернулось в суд зі скаргою, в якій просить визнати рішення головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_3 щодо винесення постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження № 51802518 від 01 серпня 2016р. неправомірним.

Визнати неправомірною та скасувати постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_3 від 01 серпня 2016 року про відмову у відкритті виконавчого провадження № 51802518.

Зобовязати відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України прийняти до виконання виконавчий лист Шевченківського районного суду м. Львова від 25 вересня 2012 року № 2-160/2011 про стягнення солідарно з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» 766 258 доларів 23 центи заборгованості по тілу кредиту, 315 966 доларів 06 центів заборгованості за нарахованими процентами, 4 000 000 грн. 00 коп. пені за простроченими нарахованими процентами та тілом кредиту.

В обґрунтування скарги зіслалось на те, що 10 серпня 2016 року на адресу ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» надійшла постанова головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (далі ВПВР ДДВС МЮУ) ОСОБА_3 від 01 серпня 2016 року про відмову у відкритті виконавчого провадження № 51802518 з примусового виконання виконавчого листа Шевченківського районного суду м. Львова від 25 вересня 2012 року № 2-160/2011 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» 766 258 доларів 23 центи заборгованості по тілу кредиту, 315 966 доларів 06 центів заборгованості за нарахованими процентами, 4 000 000 грн. 00 коп. пені за простроченими нарахованими процентами та тілом кредиту.

Своє рішення державний виконавець Борейко М.В. мотивував тим, що на підставі п.1 ч.1 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі пропуску встановленого строку предявлення документів до виконання, так як у виконавчому документі поданому стягувачем до виконання пропущено строк предявлення документів до виконання.

Зазначає, що не погоджується із зазначеною постановою, оскільки вона є неправомірною чим грубо порушує норми ч.1 ст.6, ч. 1 ст. 11, абз. 1 ч. 2 ст. 11, п.1 ч.1 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження», ст. ст. 19, 124 Конституції України та має бути скасована з наступних підстав.

25 вересня 2012 року Шевченківським районним судом м. Львова було видано виконавчий лист № 2-160/2011 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» 766 258 доларів 23 центи заборгованості по тілу кредиту, 315 966 доларів 06 центів заборгованості за нарахованими процентами, 4 000 000 грн. пені за простроченими нарахованими процентами та тілом кредиту та 23 вересня 2013 року предявлено на виконання до Личаківського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції в межах строку на його предявлення до органів державної виконавчої служби.

30 вересня 2013 року постановою Личаківського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції відмовлено у відкритті виконавчого провадження на підставі п.4 ч.1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження».

В подальшому, ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» неодноразово предявляв виконавчий лист № 2-160/2011 до Личаківського ВДВС Львівського МУЮ, а останній відмовляв у прийнятті виконавчого документа до виконання про що свідчать ряд відповідних відміток на зворотній стороні виконавчого документу.

Згідно ст.22 Закону України «Про виконавче провадження», строк пред'явлення виконавчого документу - виконавчого листа до виконання складає один рік.

Пунктом 1 ч.1 ст.23 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що пред'явленням виконавчого документа до виконання строки пред'явлення виконавчого документа до виконання перериваються.

Після переривання строку пред'явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується (частина 2 статті 23 Закону).

Відтак, ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» звернувся до відповідного органу державної виконавчої служби в межах строку визначеному статтею 22 Закону України «Про виконавче провадження», а саме: до 24 вересня 2013 року як зазначено на виконавчому листі № 2-160/2011.

З приписів ст. 23 зазначеного Закону вбачається, що однією з підстав переривання строку давності предявлення виконавчого документа до виконання є саме предявлення виконавчого документа до виконання. Тобто, отримання відповідним органом державної виконавчої служби Міністерства юстиції України оригіналу виконавчого документу поданого із заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення у відповідності із ст. 19 Закону. З даної норми Закону не вбачається переривання строку лише після винесення державним виконавцем постанови про відкриття виконавчого провадження та вчинення ним відповідних виконавчих дій.

Відтак, стягувач має право повторно пред'явити до виконання виконавчий лист після його повернення у зв'язку з попередньою відмовою у відкритті виконавчого провадження, оскільки виконавчий документ було предявлено в межах строку визначеному статтею 22 Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно із ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення виконавчого документа до виконання і цей документ відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, та пред'явлений до виконання до органу державної виконавчої служби за належним місцем виконання рішення.

Таким чином, оскаржувана постанова головного державного виконавця ВПВР ДДВС МЮУ ОСОБА_3 від 01 серпня 2016 року про відмову у відкритті виконавчого провадження № 51802518 є неправомірною та підлягає скасуванню оскільки порушує права та охоронювані законом інтереси АТ «Банк «Фінанси та Кредит» на задоволення його кредиторських вимог на підставі рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 12 вересня 2012 року про стягнення заборгованості.

З врахуванням викладеного просить скаргу задовольнити.

Представник ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» ОСОБА_4 в судовому засіданні 14 листопада 2016 року скаргу підтримала, зіславшись на обставини, викладені у скарзі, та в останнє судове засідання, яке було призначено на 29 листопада 2016 року не зявилась, та подала заяву в якій скаргу підтримала та просила розглядати справу у її відсутності.

Представник відділ примусового виконання рішень департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_5 в судовому засіданні 14 листопада 2016 року проти задоволення скарги заперечив, в останнє судове засідання, яке було призначено на 29 листопада 2016 року не з»явився, хоча належним чином був повідомлений про день, час та місце розгляду справи, причину неявки не повідомив.

У відповідності до ст.197 ЦПК України у зв»язку з неявкою всіх учасників процесу 29 листопада 2016 року, фіксування цього судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Зясувавши обставини справи, дослідивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до положень ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З матеріалів справи вбачається, що 12 вересня 2012 року Шевченківським районним судом м. Львова видано виконавчий лист про солідарне стягнення з ОСОБА_6 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» 766 258 доларів 23 центи США заборгованості по тілу кредиту, 315 966 доларів 06 центів заборгованості за нарахованими процентами (доходами), 4 мільйони гривень пені за простроченими нарахованими процентами (доходами ) та тілом кредиту (а.с.4)

На підставі вказаного виконавчого листа, ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» 23 вересня 2013 року звернулось до Личаківського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції з заявою про примусове виконання зазначеного виконавчого листа, тобто, пред»явився його до виконання . (а.с.9)

З пояснень в судовому засіданні 14 листопада 2016 року представника заявника скарги ОСОБА_4 та представника відділ примусового виконання рішень департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_5, а також із заяви про відкриття виконавчого провадження від 23 вересня 2013 року, Філія «Західне регіональне управління» «Банк «Фінанси та кредит» 23 вересня 2013 року предявлено на виконання до Личаківського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції вказаний виконавчий лист №2-160/11 із заявою про відкриття виконавчого провадження в межах строку на його предявлення до органів державної виконавчої служби. (а.с.8)

Зі змісту скарги вбачається, що 30 вересня 2013 року постановою Личаківського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції відмовлено у відкритті виконавчого провадження на підставі п.4 ч.1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження».

В подальшому, АТ «Банк «Фінанси та Кредит» неодноразово предявляв виконавчий лист № 2-160/2011 до Личаківського ВДВС Львівського МУЮ, а останній відмовляв у прийнятті виконавчого документа до виконання про що свідчать ряд відповідних відміток на зворотній стороні виконавчого документу.

Крім того, постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції від 08 серпня 2016 року відмовлено у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-160/2011, виданого 25 вересня 2012 року, з підстав пропущення строку пред»явлення виконавчого листа до виконання.(а.с.7)

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати заходів примусового виконання рішень, встановлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Дотримання встановленого Конституцією України та порядку відкриття виконавчого провадження є однією з умов правомірності рішень державного виконавця, що приймається за наслідками отримання державним виконавцем заяви про відкриття виконавчого провадження та виконавчого документа.

У відповідності до ст. 23 Закону України «Про виконавче провадження» строки пред'явлення виконавчого документа до виконання

перериваються: 1) пред'явленням виконавчого документа до виконання; 2) частковим виконанням рішення боржником; 3) наданням судом, який видав виконавчий документ, відстрочки або розстрочки виконання рішення.

Після переривання строку пред»явлення виконавчого

документа до виконання перебіг строку поновлюється. Час, що минув

до переривання строку, до нового строку не зараховується.

У разі повернення виконавчого документа стягувачу у

зв'язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати

рішення строк пред»явлення виконавчого документа до виконання

після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі

повернення виконавчого документа у зв»язку із встановленою законом

забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а

також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, - з

моменту закінчення дії відповідної заборони.

Відповідно до ч.1 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов»язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред»явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред»явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Статтею 383 ЦПК України визначено право особи, яка є учасником виконавчого провадження, звернутись до суду із скаргою, якщо особа вважає, що рішенням, дією, бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення , порушено права чи свободи .

Згідно ч. 2 ст. 384 ЦПК України, скарга подається до суду, який видав виконавчий документ. Відповідно до ст. 387 ЦПК України, за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги, суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

З матеріалів справи вбачається, що ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» звернулось до виконавчої служби в межах строку, визначеного ст.22 Закону України «Про виконавче провадження», а саме до 24 вересня 2013 року, як зазначено у виконавчому листі №2-160/2011. Крім того, виконавчий документ відповідає вимогам ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», відтак відсутні підстави для відмови в його прийнятті. А тому, державний виконавець необгрунтовано виніс постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження від 01 серпня 2016 року.

Оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що скарга є обґрунтованою та такою, що підлягає до задоволення.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 61, 197, 383, 384, 385, 386, 387 ЦПК України, суд,

у х в а л и в :

Скаргу задовольнити.

Визнати рішення головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_3 щодо винесення постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження №51802518 від 01 серпня 2016 року неправомірним.

Скасувати постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_3 від 01 серпня 2016 року про відмову у відкритті виконавчого провадження №51802518. з примусового виконання.

Зобов»язати відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України прийняти до виконання виконавчий лист Шевченківського районного суду м. Львова від 25 вересня 2012 року № 2-160/2011 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» 766 258 доларів 23 центи США заборгованості по тілу кредиту, 315 966 доларів 06 центів заборгованості за нарахованими процентами, 4 000 000 грн. 00 коп. пені за простроченими нарахованими процентами та тілом кредиту..

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області протягом пяти днів з моменту її проголошення через Шевченківський районний суд м. Львова.

Суддя: ОСОБА_7