У х в а л а

13 жовтня 2016 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Охрімчук Л.І.,

Лященко Н.П.,

Сімоненко В.М.,

розглянувши заяву ОСОБА_4 про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 9 червня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_7, третя особа - ОСОБА_8, про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, стягнення коштів у рахунок розпорядження майном на користь одного з подружжя,

в с т а н о в и л а :

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області заочним рішенням від 11 вересня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_5 задовольнив частково: визнав спільною сумісною власністю транспортний засіб «Chevrolet» моделі «Aveo SF48Y»; стягнув зі ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 44 тис. 620 грн у рахунок вартості спільного сумісного майна подружжя; стягнув з відповідача на користь позивача 446 грн 20 коп. судового збору; у задоволенні іншої частини позовних вимог відмовив.

Апеляційний суд Запорізької області рішенням від 11 травня 2016 року заочне рішення суду першої інстанції скасував у частині визнання спільною сумісною власністю подружжя транспортного засобу «Chevrolet» моделі «Aveo SF48Y» й ухвалив у цій частині нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_5 відмовив.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ ухвалою від 9 червня 2016 року відмовив ОСОБА_4 у відкритті касаційного провадження за його касаційною скаргою на підставі пункту 5 частини четвертої статті 328 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).

24 вересня 2016 року ОСОБА_4 звернувся до Верховного Суду України із заявою про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 9 червня 2016 року з передбачених пунктами 1, 4 частини першої статті 355 ЦПК України підстав: неоднакового застосування судом касаційної інстанції норм матеріального права, а саме статей 57, 60, 65, 69-71 Сімейного кодексу України; невідповідності судового рішення суду касаційної інстанції викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права.

На обґрунтування підстави перегляду вказаного судового рішення суду касаційної інстанції, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 355 ЦПК України, заявник посилається на дві ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 грудня 2015 року, в яких, на його думку, по-іншому, ніж в оскаржуваному судовому рішенні, застосовано вказані норми матеріального права.

На підтвердження підстави перегляду вищевказаного судового рішення, передбаченої пунктом 4 частини першої статті 355 ЦПК України, заявник посилається на постанови Верховного Суду України від 2 жовтня та 25 грудня 2013 року, 7 вересня 2016 року.

Перевіривши наведені в заяві доводи, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України дійшла висновку про те, що в допуску справи до провадження необхідно відмовити з огляду на таке.

За положеннями пунктів 1, 4 частини першої статті 355 ЦПК України підставами для подання заяви про перегляд судових рішень у цивільних справах є неоднакове застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, та невідповідність судового рішення суду касаційної інстанції, про перегляд якого подано заяву, викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права.

При цьому під судовими рішеннями у подібних правовідносинах слід розуміти такі рішення, де тотожними є предмети спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини справи, а також наявне однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин.

Постановляючи ухвалу 9 червня 2016 року, про перегляд якої порушує питання заявник, касаційний суд погодився з висновком суду апеляційної інстанції про те, що у зв'язку з відчуженням без згоди дружини автомобіля, який є спільною сумісною власністю подружжя, на користь позивачки підлягає стягненню Ѕ частина вартості цього автомобіля.

Разом з тим в ухвалах колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 грудня 2015 року, наданих заявником для порівняння, містяться такі висновки:

- направивши справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, суд указав на порушення норм процесуального права щодо встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи;

- залишивши судові рішення без змін, суд погодився з їх висновками про те, що частина спірного майна набута відповідачем після припинення шлюбних відносин; отже, рухоме та нерухоме майно, набуте після 2010 року, підлягає виключенню із загальної маси спільного сумісного майна подружжя, оскільки воно не може бути об'єктом поділу.

Отже, порівняння наведених судових рішень із судовим рішенням, про перегляд яких подано заяву, не дає підстав для висновку про те, що суд касаційної інстанції при розгляді двох чи більше справ з тотожними предметами спору, підставами позову та аналогічними обставинами й однаковим застосуванням норм матеріального права у спірних правовідносинах дійшов протилежних висновків щодо заявлених позовних вимог.

Крім того, відсутні й підстави для перегляду ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 9 червня 2016 року у зв'язку з її невідповідністю висновкам, викладеним у постановах Верховного Суду України від 2 жовтня та 25 грудня 2013 року, 7 вересня 2016 року, оскільки ухвала суду касаційної інстанції, про перегляд якої подано заяву, не суперечить цим висновкам.

Ураховуючи наведене, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України дійшла висновку про те, що в допуску справи до провадження Верховного Суду України необхідно відмовити.

Керуючись частиною другою статті 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а :

У допуску до провадження Верховного Суду України справи за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_7, третя особа - ОСОБА_8, про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, стягнення коштів у рахунок розпорядження майном на користь одного з подружжя відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді : Л.І. Охрімчук

Н.П. Лященко

В.М. Сімоненко