Справа №611/1046/15-ц
Провадження №2/611/414/15
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 грудня 2015 року Барвінківський районний суд Харківської області в складі :

головуючого - судді Коптєва Ю.А.,

за участю секретаря - Ведмідь І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Іванівської сільської ради Барвінківського району Харківської області про визнання права власності в порядку спадкування за законом,-

в с т а н о в и в:

07 грудня 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи заявлені вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла його бабуся ОСОБА_2. Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з права на земельну частку(пай), іменних акції в кількості 1640 штук та житлового будинку, який знаходиться в АДРЕСА_1 Як зазначає позивач, свідоцтва про право на частину спадщини, а саме: акції та право на земельну ділянку, він оформив у встановленому законом порядку. Проте приватним нотаріусом Барвінківського районного нотаріального округу Харківської області у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок було відмовлено у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на нього.

ОСОБА_1 посилаючись на те, що іншим шляхом отримати правовстановлюючий документ на будинок, а також оформити спадщину він не має можливості, просив позов задовольнити.

В судове засідання позивач не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримав.

Представник Іванівської сільської ради Барвінківського району Харківської області в судове засідання надав заяву про розгляд справи без його участі.

Суд, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до наступного висновку.

Згідно із ч.1 ст.15 ЦПК України, суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Відповідно ч.1 ст.57 ЦПК України, доказами є будь які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно із ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

На підставі ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Згідно зі ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Як передбачено ст. 1266 ЦК України, внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується копією свідоцтва про смерть ( Серія НОМЕР_1) , виданого ІНФОРМАЦІЯ_2 Іванівською сільською радою Барвінківського району Харківської області (а.с.9).

Факт родинних відносин між померлою ОСОБА_2 та позивачем підтверджується свідоцтвом про народження (Серія НОМЕР_2), виданого 01 липня 1952 року Петрівським райбюро РАГС Харківської області, та свідоцтвом про народження (Серія НОМЕР_3, виданого 26 квітня 1962 року Краматорським РАГС Донецької області (а.с.8,7).

Як убачається з довідки №153-15/3 від 06 листопада 2015 року, в Барвінківському КПТІ реєстрація права власності на житловий будинок, який розташована за адресою: будинок АДРЕСА_1 відсутня (а.с.6).

Приватним нотаріусом Барвінківського районного округу Харківської області у видачі свідоцтва про право на спадщину позивачу було відмовлено у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадковий будинок (а.с.17).

При вирішенні спору про визнання права власності на спадкове майно потрібно розмежовувати час і підстави виникнення права власності у спадкодавця, які кваліфікуються відповідно до законодавства України чинного на час виникнення права власності та підстави спадкування зазначеного майна, що визначаються на час відкриття спадщини та згідно із п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК.

Відповідно до ст. 548, 549 ЦК Української РСР, що діяв на час виникнення спадкових правовідносин, для отримання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Як вбачається, з наданих матеріалів, позивач спадщину прийняв, так як частину спадкового майна зареєстрував у встановленому законом порядку.

Крім того, відповідно до абз. 3 ч. 2 ст. 331 ЦК, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав.

За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах.

Додатками № 32 та № 33 до Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих було затверджено зразки довідок про право власності колгоспного (селянського) двору на жилий будинок та про право власності робітника чи службовця на жилий будинок.

До компетенції виконкомів місцевих Рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих Рад.

Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. В погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку.

На виконання постанови Ради Міністрів УРСР від 11 березня 1985 року № 105 у 1985 - 1988 роках сільськими, селищними, районними Радами народних депутатів ухвалювалось рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними погосподарських книг сільських, селищних Рад із додатками списків громадян, яким ці будинки належали.

Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов'язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції).

Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.

Згідно погосподарської книги №11, житловий будинок, що розташований за адресою: будинок АДРЕСА_1 належить ОСОБА_2. Згідно рішення виконкому Іванівської сільської ради Барвінківського району Харківської області від 13 травня 1996 року ОСОБА_2 безкоштовно у приватну власність були передані земельні ділянки площею 0,25 га та 0,26 га для будівництва й обслуговування житлового будинку та для ведення особистого селянського господарства (а.с.17).

Зважаючи на те, що в по господарській книзі є запис про належність житлового будинку, розташованого за адресою: будинок АДРЕСА_1 померлій ОСОБА_2 та позивач прийняв спадщину є всі підстави для задоволення позову.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 209, 212, 214-215, 218, суд -

в и р і ш и в:

Позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності на житловий будинок, який розташований за адресою: будинок АДРЕСА_1

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Харківської області через Барвінківський районний суд Харківської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з часу проголошення, особами, які не були присутні в судовому засіданні під час його проголошення, - протягом десяти днів з часу отримання копії рішення.

Суддя Ю.А.Коптєв