У Х В А Л А

21 вересня 2016 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Лященко Н.П.,
Гуменюка В.І.,
Сімоненко В.М.,

розглянувши заяву ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 31 травня 2016 року в справі за позовом ОСОБА_5, ОСОБА_4 до ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, третя особи: Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю у Луганській області, Лисичанська міська рада, про усунення перешкод у праві користування власністю шляхом знесення самовільно збудованої прибудови,

в с т а н о в и л а:

Останнім рішенням Лисичанського міського суду Луганської області від 26 вересня 2014 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду Луганської області від 5 квітня 2016 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні позову з інших підстав.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 31 травня 2016 року відмовлено ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у відкритті касаційного провадження.

У поданій до Верховного Суду України заяві про перегляд судових рішень ОСОБА_4 та ОСОБА_5 порушують питання про скасування судових рішень та ухвалення нового рішення про задоволення позовних вимог з передбачених пунктами 1 та 4 частини першої статті 355 ЦПК України підстав - неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, а саме статті 391 ЦК України та невідповідності судового рішення суду касаційної інстанції викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права.

Для прикладу наявності зазначених підстав подання заяви про перегляд судових рішень ОСОБА_4 та ОСОБА_5 посилаються на ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15 квітня, 8 жовтня, 25 листопада, 16 грудня 2015 року; ухвали від 14 червня 2000 року, 2 квітня, 28 травня 2008 року, 24 лютого 2010 року, 7 вересня, 2 листопада 2011 року та постанови від 16 січня 2012 року, 19 листопада 2014 року Верховного Суду України.

Перевіривши наведені в заяві доводи, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України вважає, що у допуску справи до провадження слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до статті 353 ЦПК України Верховний Суд України переглядає судові рішення у цивільних справах виключно з підстав і в порядку, встановлених цим Кодексом.

За положеннями пунктів 1, 4 частини першої статті 355 ЦПК України підставами для подання заяви про перегляд судових рішень у цивільних справах є неоднакове застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах та невідповідність судового рішення суду касаційної інстанції викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права.

При цьому під судовими рішеннями в подібних правовідносинах слід розуміти такі, де тотожними є предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені фактичні обставини, а також має місце однакове матеріально-правове регулювання спірних відносин.

У справі про перегляд якої подано заяву, відмовляючи в задоволенні позовних вимог, апеляційний суд, з висновками якого погодився й суд касаційної інстанції, виходив з того, що позивачі не надали будь-яких доказів, які свідчили б про наявність перешкод для них в користуванні квартирою внаслідок зведення відповідачами прибудови.

Разом з тим у справах, ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в яких надані заявниками для порівняння від 15 квітня, 8 жовтня 2015 року та ухвали Верховного Суду України від 14 червня 2000 року, 2 квітня, 28 травня 2008 року, 24 лютого 2010 року - суди виходили із доведеності позовних вимог, та встановили, що є перешкоди для позивачів у користуванні власністю внаслідок самовільного зведення прибудови відповідачами.

Отже, у справах наявні різні фактичні обставини встановлені судами, що не свідчить про неоднакове застосування судом касаційної інстанції норм матеріального права.

Постанова Верховного Суду України від 16 січня 2012 року прийнята у справі про усунення перешкод у користуванні власністю, шляхом зняття з реєстрації осіб у житловому будинку; ухвала Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 листопада 2015 року - про визнання правочину недійсним.

Отже, у справі про перегляд якої надано заяву та у справах судові рішення в яких надані для порівняння наявні інші підстави позову, предмет спору, зміст позовних вимог та встановлені інші фактичні обставини, що не свідчить про неоднакове застосування судом касаційної інстанції норм матеріального права.

Надані заявниками ухвали Верховного Суду України від 7 вересня, 2 листопада 2011 року не можуть бути прикладом неоднакового застосування судом касаційної інстанції норм матеріального права, оскільки суд касаційної інстанції скасував рішення судів та передав справи на новий розгляд з підстав, передбачених статтею 338 ЦПК України, у зв'язку з порушенням норм процесуального права, що призвело до неможливості встановити та перевірити фактичні обставини, які мають значення для правильного вирішення справ.

Висновки зроблені судом у справі про перегляд якої подано заяву, не суперечать висновкам, зробленим Верховним Судом України у постанові від 19 листопада 2014 року та Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ в ухвалі від 16 грудня 2015 року, на які посилаються заявники.

За викладених обставин вважати заяву ОСОБА_4 та ОСОБА_5 обґрунтованою немає підстав.

Відповідно до статті 360 ЦПК України Верховний Суд України відмовляє в допуску справи до провадження, якщо подана заява є необґрунтованою.

Керуючись статтями 353, 355, 356, 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

У допуску справи за позовом ОСОБА_5, ОСОБА_4 до ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, третя особи: Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю у Луганській області, Лисичанська міська рада, про усунення перешкод у праві користування власністю шляхом знесення самовільно збудованої прибудови до провадження Верховного Суду України відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Н.П. Лященко
В.І. Гуменюк
В.М. Сімоненко