Справа № 502/2485/16-ц
УХВАЛА

23 грудня 2016 року м. Кілія

Колегія суддів Кілійського районного суду Одеської області у складі:

головуючого судді Балана М.В.,

суддів: Ібадової Н.П., Масленикова О.А.,

за участю:

секретаря судового засідання Урсул Г.К.,

прокурора Цоєва Д.К,

потерпілої ОСОБА_1,

адвоката потерпілих ОСОБА_2,

обвинувачених - ОСОБА_3 та ОСОБА_4,

захисників обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6,

в ході розгляду у відкритому судовому

засіданні обвинувального акту у кримінальному провадженні,

внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань

за № 0000810 від 08.12.2015 року, відносно

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2,

які обвинувачуються у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів),

передбачених ч. 4 ст. 187 та ч. 2 ст. 309 КК України, -

В С Т А Н О В И Л А :

В провадженні Кілійського районного суду Одеської області перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000810 від 08.12.2015 року відносно ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 187 та ч. 2 ст. 309 КК України.

23.12.2016 року в судовому засіданні з розгляду відповідного обвинувального акту прокурором Цоєвим Дмитром Костянтиновичем заявлено клопотання про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4, який спливає 30.12.2016 року, мотивуючи це тим, що обвинувачений може переховуватися від суду, здійснювати вплив на потерпілих та свідків, про яких йому стало відомо під час ознайомлення з матеріалами кримінального провадження та допиту потерпілих у судовому засіданні, а також іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню. Ризики передбачені ст. 177 КПК України, які існували на час обрання обвинуваченому запобіжного заходу не зникли та не зменшились в звязку з чим підстав для зміни застосованого відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою немає. Також прокурор зазначив, що сімейний стан обвинуваченого та його спільне проживання з матірю пенсіонеркою вже був врахований слідчим суддею під час обрання обвинуваченому запобіжного заходу.

Обвинувачений ОСОБА_4 проти задоволення клопотання заперечує, оскільки вважає себе невинуватим у вчиненні інкримінованих злочинів та зазначає, що у нього відсутній намір перешкоджати кримінальному провадженню, вчиняти тиск на потерпілих та свідків, або переховуватись від суду. Також обвинувачений зазначив, що він мешкає разом з матірю похилого віку, яка за станом свого здоровя потребує його допомоги та матеріальної підтримки, у звязку з чим просить відмовити у задоволенні клопотання прокурора та обрати йому запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Захисник ОСОБА_6 проти задоволення клопотання заперечує, оскільки на його думку знаходячись на свободі ОСОБА_4 не має наміру здійснювати тиск на свідків, мешкає разом з матірю похилого віку, у якої в останній час погіршився стан здоровя і яка потребує фізичної та матеріальної допомоги обвинуваченого. На підставі викладеного адвокат вважає що клопотання прокурора є необґрунтованим, так як обвинуваченням не доведена наявність ризиків передбачених ст. 177 КПК України. В звязку з цим захисник просить відмовити у задоволенні клопотання та обрати відносно ОСОБА_4 запобіжний захід не повязаний з триманням під вартою.

Захисник ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_7 проти задоволення клопотання заперечують з підстав викладених обвинуваченим ОСОБА_4 та адвокатом ОСОБА_6

Потерпіла ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 клопотання прокурора підтримали у повному обсязі. Додатково представник потерпілих зазначила, що сімейний стан обвинувачуваного вже було враховано слідчим суддею під час обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та колегією суддів при вирішенні питання про продовження строку дії запобіжного заходу.

Заслухавши заявлене прокурором клопотання, думку обвинувачених та інших учасників судового провадження, колегія суддів приходить до наступних висновків:

Як вбачається з реєстру матеріалів досудового розслідування, ухвалою слідчого судді Болградського районного суду Одеської області від 11.12.2015 року до ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк дії якого продовжувався судом і спливає 30.12.2016 року.

Як зазначено в ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов'язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного,

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (правова позиція ЄСПЛ, викладена у п. 60 рішення від 06.11.2008 у справі «Єлоєв проти України») після спливу певного проміжку часу (досудового розслідування, судового розгляду) навіть обґрунтована підозра у вчиненні злочину не може бути єдиним виправданням тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а тому суду в разі задоволення клопотання про обрання або продовження терміну застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно чітко зазначити у судовому рішенні про наявність іншої підстави (підстав) або ризику, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК. Обмеження розгляду клопотання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи є порушенням вимог п. 4 ст. 5 Конвенції.

Стаття 178 КПК України передбачає, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобовязаний оцінити в сукупності обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання її винною у кримінальному правопорушенні, вік та стан здоровя, міцність соціальних звязків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців, наявність постійного місця роботи та репутацію обвинуваченого, його майновий стан та наявність судимостей, дотримання умов попередньо застосованих запобіжних заходів, розмір майнової шкоди та інше.

Згідно п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п'ять років.

Не зважаючи на те, що ОСОБА_4 раніше не судимий, він обвинувачується у вчиненні злочинів, за один з яких передбачено покарання тільки у вигляді позбавлення волі на строк від 8 до 15 років, перебуваючи на свободі зможе здійснювати тиск на свідків, оскільки останні ще не були допитані судом.

При цьому суд вважає за необхідне зазначити, що сімейний стан обвинуваченого, а саме його проживання разом з матірю пенсіонером вже був врахований слідчим суддею при обранні обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і, не може бути підставою для зміни його на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. При цьому належних доказів, які підтверджують твердження захисника про погіршення стану здоровя матері обвинуваченого суду не надано, як і не надано характеристик за місцем постійного проживання, або роботи обвинуваченого, а також довідки про стан його здоровя.

Враховуючи тяжкість і суспільну небезпеку кримінального правопорушення, наявність обґрунтованої підозри у його вчиненні обвинуваченим, колегія суддів дійшла висновку, що докази та обставини, на які посилався прокурор у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що обвинувачений перебуваючи на свободі може переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, тому застосування більш мякого запобіжного заходу до обвинуваченого не забезпечить його належної процесуальної поведінки, в звязку з чим необхідно продовжити строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання обвинуваченого під вартою.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177-178, 183, ч. 4 ст. 196-197, 369-372 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб - до 28 лютого 2017 року, відносно ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 4 ст. 187 та ч. 2 ст. 309 КК України у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000810 від 08.12.2015 року.

Ухвала про продовження строків тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою припиняє свою дію 28 лютого 2017 року.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору та направити уповноваженій службовій особі місця увязнення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: М.В. Балан

Судді: Н.П. Ібадова

ОСОБА_8