АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/2649/16 Справа № 185/1773/15 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Пономарь З.М.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2016 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді Пономарь З.М., суддів Петешенкової М.Ю., Черненкової Л.А., за участю секретаря Черкас Є.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Дніпропетровськ цивільну справу за апеляційною скаргою ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_2 «УКРГАЗБАНК» на заочне рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24 квітня 2015 року за позовом ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_2 «УКРГАЗБАНК» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

в с т а н о в и л а:

17.02.2015р. ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» звернулось до ОСОБА_3 з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором №348/05/6від 01.08.2008р. у сумі 1611,06 доларів США 1592,20 доларів США простроченої заборгованості по процентам за користування кредитом за період з 07.08.2010р. по 19.01.2015р., 18,86 доларів США поточної заборгованості по процентам за користування кредитом за січень 2015 року та у сумі 59761,15 грн. 39722.31грн. пені за несвоєчасне повернення кредиту, 20038,84грн. пені за несвоєчасну сплату процентів. В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що вказані грошові суми стягуються з позичальниці додатково, оскільки рішенням Павлоградського міськрайонного суду від 10.11.2010р. з неї стягнуто 21 513,80грн. (екв.2395,52 доларів США) заборгованості, 2565грн. пені та 1335грн. штрафу станом на 10.11.2010р.

Заочним рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24.04.2015р. позовні вимоги ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» задоволено, на його користь з ОСОБА_3 стягнуто заборгованість по простроченим процентам за користування кредитом 25169,08грн., заборгованість по простроченим процентам за користування кредитом з 01. по 19.01.2015р. 298,13 грн., пеню за несвоєчасне повернення кредиту 39722,31 грн., пеню за несвоєчасну сплату процентів 20038,84 грн., всього суму 85228грн. 36 коп. В апеляційній скарзі ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» просило змінити рішення шляхом викладення його резолютивної частини у редакції заявлених ним позовних вимог про стягнення заборгованості за кредитним договором у сумі 1611,06 доларів США 1592,20 доларів США простроченої заборгованості по процентам за користування кредитом, 18,86 доларів США простроченої заборгованості по процентам за користування кредитом за січень 2015 року з 01. по 19.01.2015р. включно та у сумі 59761,15 грн. 39722.31грн. пені за несвоєчасне повернення кредиту, 20038,84грн. пені за несвоєчасну сплату процентів.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що воно підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог за такими підставами.

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог про стягнення сум кредитної заборгованості, суд першої інстанції виходив з їх обґрунтованості. Вказаний висновок суду першої інстанції не відповідає вимогам закону та обставинам справи, з яких вбачається наступне.

01.08.2008р. між ВАТ АБ "Укргазбанк" (правонаступник: ПАТ АБ "Укргазбанк") та ОСОБА_3 укладено кредитний договір №348/05/06, за умовами якого останній надано споживчий кредит у розмірі 4 600 доларів США на строк по 29.07.2011р. зі сплатою 14,8 % річних у валюті кредиту, на прострочену заборгованість 15,8%. В забезпечення виконання зобовязань позичальника за кредитним договором від 01.08.2008р. між банком та ОСОБА_3 укладено договір застави № 348/05/6/1з транспортних засобів , за умовами якого банком прийнято в заставу автомобіль «DaewooMatiz», 2007 року випуску, № НОМЕР_1. (а.с. 4-7).

Рішенням Павлоградського міськрайонного суду від 10.11.2010р. (цивільна справа №2-7007-10) за позовом банку з ОСОБА_3 достроково стягнуто заборгованість за кредитним договором станом на 06.08.2010р. у сумі 21513,80 грн. та штраф за не страхування предмета застави в сумі 1335,00 грн. Сума у розмірі 21513,80 грн. складалась з екв.2292,74 доларів США кредиту, 102,78 доларів США відсотків, 2112,19грн. пені за прострочення сплати кредиту та 453,05коп. пені за прострочення сплати процентів (а.с.10-12).

Посилаючись на продовження дії кредитного договору після ухваленого та не виконаного судового рішення, продовження нарахування процентів за користування кредитом та пені за умовами кредитного договору 17.02.2015р. банк звернувся з новим позовом до ОСОБА_3 про стягнення 1592,20 доларів США простроченої заборгованості по процентам за користування кредитом за період з 07.08.2010р. по 31.12.2014р., 18,86 доларів США простроченої заборгованості по процентам за користування кредитом з 01 по 19 січня 2015 року та у сумі 59761,15 грн. 39722,31грн. пені за несвоєчасне повернення кредиту, 20038,84грн. пені за несвоєчасну сплату процентів (а.с.13,14).

Вимогами ч.1,3 ст.1049, ст.1054 ЦК України передбачено обовязок позичальника повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до вимог ч.1 ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 ЦК України.

Відповідно до розяснень п.17 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ №5 від 30.03.2012р. «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобовязання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених ч.2 ст.625 ЦК України.

За вимогами ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором або законом.

Однак заявлений позов банку за даною цивільною справою не містить вимог про стягнення сум, передбачених ч.2 ст.625 ЦК України за прострочення виконання грошового зобовязання, виходячи з присуджених судовим рішенням від 10.11.2010р. грошових сум у національній валюті.

Крім того, з матеріалів цивільної справи №2-7007-10 вбачається, що після набрання вказаним судовим рішенням законної сили 09.12.2010р. банку видано відповідні виконавчі листи, які предявлені ним до виконання. Після цього, через значний, як зазначав сам банк, проміжок часу, у 2014 році він звернувся до виконавчої служби із запитом про хід виконавчого провадження. Після отримання відповіді про втрату виконавчих листів, банк звернувся до суду і ухвалою Павлоградського міськрайонного суду від 04.09.2014р. йому поновлено строк предявлення виконавчих листів до виконання та видано їх дублікати. Постановою державного виконавця державної виконавчої служби Павлоградського міськрайонного управління юстиції від 03.12.2014р. відкрито виконавче провадження за вказаними виконавчими листами на загальну суму 23273,29грн. Згідно акту державного виконавця від 25.02.2015р. у результаті проведених 30.01.2015р. електронних торгів реалізовано належний боржнику ОСОБА_3 автомобіль за ціною 38322,25грн. 17.02.2015р. виконавче провадження закінчено у звязку з фактичним повним виконанням судового рішення.

Зазначені обставини свідчать про те, що заявлені за даною позовною заявою вимоги банку про стягнення процентів за користування кредитом та пені фактично стосуються періоду у вигляді «значного проміжку часу», протягом якого банк не цікавився виконанням первинного судового рішення. Вказане призвело до перекладення на споживача ОСОБА_3 відповідальності та значного збільшення останньої за відсутності її вини якої у цьому.

Враховуючи наведене, підстав для задоволення заявлених позовних вимог банку про стягнення з ОСОБА_3 грошових сум відповідно до положень ст.ст.549,1048,1054 ЦК України не вбачається. Оскільки висновки суду першої інстанції не відповідають вимогам закону та обставинам справи, його рішення на підставі п.3,4 ст.309 ЦК України підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову банку. Встановивши неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, які є обовязковою підставою до скасування його рішення, апеляційний суд відповідно до вимог ч.3 ст.303 ЦПК України має право вийти за межі доводів апеляційної скарги банку про викладення резолютивної частини рішення суду першої інстанції у редакції його позовних вимог. З огляду на наявність чинного, неоскарженого банком судового рішення про дострокове стягнення усієї кредитної заборгованості у національній валюті, а також встановлення факту безпідставності присудження процентів за користування кредитом та пені за новий період, колегія суддів вважає неможливим обмежитись вимогою банку про зміну еквіваленту присуджених грошових сум на іноземну валюту.

Керуючись ст.ст.303,307, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів,-

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_2 «УКРГАЗБАНК» задовольнити частково.

Заочне рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24 квітня 2015 року скасувати.

Відмовити у задоволенні позову ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_2 «УКРГАЗБАНК» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і протягом двадцяти днів може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Судді : Пономарь З.М.

ОСОБА_4

ОСОБА_5