РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 643/9749/16-ц

Провадження № 2/643/5487/16

06.09.2016року м. Харків

Московський районний суд м. Харкова під головуванням судді Горбунової Я.М., при секретарі Арестовій І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до відділу державної виконавчої служби Московського району м. Харкова, третя особа: ОСОБА_2, перша Харківська державна нотаріальна контора, Харківське бюро технічної інвентаризації, про зняття арешту,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом в якому просить скасувати арешт накладений на нерухоме майно, а саме: квартиру АДРЕСА_1, який було начебто накладено Московським ВДВС ХМУЮ 24.02.2000 р. та виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна запис, який було зроблено 13.12.2007 р. за №6218161.

В обґрунтування позову зазначив, що 23.07.1999 р. на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого ВАТ «Харківський електротехнічний завод «Укрелектромаш» за №154 позивачем, а також ОСОБА_3 та ОСОБА_2 отримана у порядку приватизації державного житлового фонду квартира АДРЕСА_2. Вказане свідоцтво було зареєстровано в БТІ. Через деякий час позивач звернувся до БТІ за довідкою для внесення даних по вищезазначеній квартирі до електронного реєстру речових прав. 18.07.2016 р. позивач отримав з БТІ довідку в якій був запис про обтяження, арешт на квартиру накладений відповідно до постанови від 24.02.2000 р. ВДВС Московського району м. Харкова. Позивач також отримав інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав, відповідно до якої 13.12.2007 р. Першою ХДНК внесено запис №6218161 про накладення арешту на вищезазначену квартиру. На звернення позивача до ВДВС Московського району м. Харкова та Першої ХДНК, щодо отримання пояснень з яких підстав було накладено арешт, отримав відповідь, що документи, на підставі яких було накладено арешт відсутні і жодних пояснень надати не можуть.

Представник позивача в судовому засіданні просив задовольнити позов у повному обсязі.

Інші сторони в судове засідання не зявилися, повідомлялися про час та місце розгляду справи вчасно та належним чином, про причини неявки суду не повідомили.

Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Квартира АДРЕСА_3 належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_2, що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло від 23.07.1999 р., виданого Оганом приватизації житлового фонду АТ "Укрелектромаш".

Згідно відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна та відповідно до довідки КП ХМБТІ від 11.07.2016 р. встановлено, що на квартиру АДРЕСА_3 є обтяження у вигляді арешту частки квартири, що належить ОСОБА_1, відповідно до постанови ВДВС Московського району м.Харкова б/н від 24.02.2000 року з реєстрацією обтяження 13.12.2007 року за № 6218161 Першою ХДНК.

Позивач прость скасувати арешт, накладений на належну йому частку в квартирі та виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна запис від 13.12.2007 р. про арешт, зазначаючи, що наявність такого обтяження порушує його права власника на право вільного володіння, користування та розпорядження належним на праві власності майном. При цьому, вважає, що постанова про накладення арешту відсутня у відділі державної виконавчої служби Московського району м.Харкова та в Першій Харківській державній нотаріальній конторі, що свідчить про безпідставність накладення такого арешту.

Порядок арешту майна передбачений у ст. 57 ЗУ « Про виконавче провадження». Арешт майна боржника є лише однією із стадій примусового звернення стягнення на майно (крім випадку арешту майна з метою забезпечення позовних вимог). Арешт майна полягає у проведенні його опису, оголошенні заборони розпоряджатися ним, а в разі потреби - в обмеженні права користування майном або його вилученні в боржника та передачі на зберігання іншим особам.

Порядок зняття накладеного державним виконавцем арешту регламентується положеннями ЗУ "Про виконавче провадження", зокрема, ст.50 у разі завершення виконавчого провадження та ст. 60 даного закону в рамках незавершеного виконавчого провадження.

Таким чином, для вирішення питання про правомірність чи неправомірність дій відповідача та наявність порушень прав позивача з боку відповідача - Відділу державної виконавчої служби Московського району м.Харкова, слід визначити в рамках якого виконавчого провадження був накладений арешт, чи закінчене виконавче провадження, чи воно ще перебуває на даний час у відділі державної виконавчої служби на виконанні.

Представник позивача в судовому засіданні пояснив, що позивачу не відомо з яких підстав накладений арешт, і відповідно, не відомо чи перебуває на виконанні у виконавчій службі виконавче провадження, де він може бути боржником. Доказів, якіб підтверджували твердження позивача про безпідставність накладення арешту та неправомірність його збереження на даний час суду не представлено. За відсутності таких доказів суд не може зробити висновок про порушення прав позивача з боку відповідача і задовольнити вимоги позивача та скасувати арешт і виключити відомості з Єдиного реєстру..

Відповідно до вимог ст. 10, 11, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів, сторони мають рівні права щодо надання доказів, судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

На підставі викладенного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212-215 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ :

В задоволенні позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається через районний суд до апеляційного суду Харківської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Я.М. Горбунова