Справа № 148/1169/14-ц Провадження № 22-ц/772/26/2016Головуючий в суді першої інстанції ОСОБА_1
Категорія 34 Доповідач Ковальчук О. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 січня 2016 року м. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Вінницької області в складі :

головуючого Ковальчука О.В.,

суддів : Жданкіна В.В., Медяного В.М.

при секретарі Агеєвій Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Тульчин-Нафта» до ОСОБА_2 про стягнення збитків,

за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Тульчин-Нафта» на рішення Тульчинського районного суду Вінницької області від 28 вересня 2015 року у цій справі, -

В С Т А Н О В И Л А:

У травні 2014 року ТОВ «Тульчин-Нафта» звернулось до суду із вказаним позовом мотивуючи свої вимоги тим, що ТОВ «Титан» є власником автозаправної станції за адресою: м. Тульчин, вул. Леніна, 57-б. 2 січня 2013 року між ТОВ «Титан» та ТОВ «Тульчин-Нафта» укладено договір оренди майна та обладнання № 9 строком на 12 місяців, який надалі було продовжено. 19 грудня 2013 року о 2 год. 19 хв. водієм автомобіля ВАЗ 2106 (номерний знак НОМЕР_1) ОСОБА_2 було нанесено пошкодження колонки № 6 на автозаправній станції за вказаною адресою, зокрема водій ОСОБА_2 після заправлення свого автомобіля не витягнув заправний пістолет із горловини баку та відїхав від заправної колонки, внаслідок чого заправний пістолет вирвало з баку автомобіля, що призвело до пошкодження заправного пістолета, рукава колонки (шляхом його розтягування) та самої колонки, на якій від удару утворилась вмятина. Відповідач після вчиненого порушення зупинив автомобіль, закрив бензиновий бак, поставив заправний пістолет до колонки та поїхав, не повідомивши про вчинене чергового оператора. 19 грудня 2013 року комісією у складі відповідних працівників автозаправної станції був складений акт про пошкодження вказаної колонки, яка потребує відновлювальних робіт. Витрати, понесені ТОВ «Тульчин-Нафта» на відновлення поломок колонки, склали 2049 грн. 76 коп., які відповідач в добровільному порядку не відшкодував.

Рішенням Тульчинського районного суду Вінницької області від 28 вересня 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із ухваленим рішенням, позивач, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права, в апеляційній скарзі просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Відповідно до ст.213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Однак рішення суду таким вимогам не відповідає.

Судом встановлено, що ТОВ «Тульчин-Нафта» користується автозаправною станцією, яка знаходиться за адресою: вул. Леніна, 57-б у м. Тульчин, на підставі договору оренди майна та обладнання № 9 від 2 січня 2013 року, укладеного між цим товариством та ТОВ «Титан» строком на 12 місяців, який у послідуючому продовжено (а.с. 6-9).

Згідно пояснювальної записки від 19 грудня 2013 року, наданої оператором даної автозаправної станції ОСОБА_3, 19 грудня о 02 год. 19 хв. водієм ОСОБА_2 на автомобілі ВАЗ 2106 (д.н.з. НОМЕР_2) було нанесено шкоду цій автозаправній станції (а.с. 12).

Актом технічного обстеження паливно-роздавальної колонки № 6 на вказаній автозаправній станції «Титан» від 19 грудня 2013 року встановлені механічні пошкодження цієї колонки, а саме: пошкоджений пістолет для заливу пального в бензобак і він підлягає заміні; розтягнуто гумовий рукав для подачі пального, внаслідок чого зявились тріщини на ньому через які притикає пальне, і він підлягає заміні; внаслідок натягання гумового рукава та вильоту заправного пістолета відбулись пошкодження паливно-роздавальної колонки, яка потребує ремонту (а.с. 11).

7 квітня 2014 року на адресу ОСОБА_2 було надіслано претензію про відшкодування шкоди (а.с. 13).

Згідно з копіями видаткових накладних № 228 від 18 лютого 2014 року та № 214 від 7 травня 2014 року розмір завданої шкоди становить 2349 грн. 60 коп. (а.с. 14-15). Заявлений позивачем розмір шкоди 2049 грн. 76 коп.

Свідок ОСОБА_3 суду пояснив, що він працює оператором на вказаній автозаправній станції, у ніч, коли сталось пошкодження колонки, бачив, як відповідач, розрахувавшись із ним за заправку, вставив заправний пістолет у бак свого автомобіля, після чого ОСОБА_3 відійшов від оглядового вікна в підсобне приміщення, де почув сильний шум знадвору. ОСОБА_3 відразу повернувся і побачив, як ОСОБА_2 від колонки йде в напрямку своєї машини, яка вже на невелику відстань відїхала від колонки, а колонка на якій він заправлявся пошкоджена і вирвано заправний пістолет. За 15 хвилин до та 40 хвилин після заправки автомобіля відповідача на заправку ніхто не заїжджав. ОСОБА_3 пояснив, що він не знав, що відповідач це саме ОСОБА_2, однак він знав цю особу в обличчя та автомобіль, на якому він їздить, оскільки останній є таксистом та постійно заправляється на цій автозаправній станції в нічний час.

Свідок ОСОБА_4 суду пояснив, що він, після повідомлення його ОСОБА_3 про наведені обставин, відслідкував вказані події на відеозапису з встановленої на заправці камери спостереження, де було видно, що відповідач після заправки автомобіля відїхав із вставленим у бак заправним пістолетом, після чого зупинився, вийшов, поставив пошкоджений пістолет на колонку, сів в автомобіль та поїхав. Відеозапис не зберігся внаслідок пошкодження компютерного обладнання, тому ОСОБА_4 зміг надати лише фотографії із даного відеозапису. Взнавши від ОСОБА_3, що особа, яка пошкодила колонку працює таксистом, він показав фотографії таксистам, які впізнали на них ОСОБА_2 та дали його телефон. Під час телефонної розмови відповідач визнав, що це він завдав пошкоджень, обіцяв відшкодувати заподіяну шкоду, однак обіцянку свою не виконав.

Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ст. 11 ЦПК України).

Відповідно ст.ст. 10, 60 ЦПК України сторони у справі мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Частиною 1 ст.1187 ЦК України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Згідно п.1 ч.1 ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не було доведено, що шкоду завдано саме відповідачем. Суд критично оцінив надані позивачем фотознімки, як доказ того, що пошкодження автозаправної колонки було завдано саме ОСОБА_2, оскільки ці знімки не достатньо чіткі, із них не можна встановити хто на них зображений. Показання свідка ОСОБА_3 суд до уваги не взяв, оцінивши їх як показання зацікавленої особи, яка працює оператором на цій автозаправній станції та повинна відповідно до Правил роздрібної торгівлі нафтопродуктами, затвердженої постановою КМУ від 20 грудня 1997 року № 1442(далі Правила) особисто здійснювати нагляд за заправкою автомобілів.

Однак на порушення вимог ст.ст.57-60, 63, 64, 212 ЦПК України суд показанням свідка ОСОБА_4 оцінки взагалі не дав, а показання свідка ОСОБА_3 та надані позивачем фотознімки оцінив невірно. З огляду на ці показання та відсутність визначення у Правилах поняття нагляду за заправкою автомобілів не можна стверджувати про заправку автомобіля, яким пошкоджено колонку, не під наглядом оператора. Згідно укладеного між позивачем та ОСОБА_3 договору про повну матеріальну відповідальність, він не несе таку відповідальність, якщо збитки завдано не з його вини(а.с. 114). Тому оцінивши докази щодо їх належності, допустимості, достовірності, достатності і взаємного звязку у їх сукупності, колегія суддів вважає, що вина відповідача у пошкодженні колонки автозаправочної станції, яка є джерелом підвищеної небезпеки, доведена, тому на підставі п.1 ч.1 ст.1188 ЦК України саме на нього як володільця іншого джерела підвищеної небезпеки - автомобіля ВАЗ 2106 (номерний знак НОМЕР_1) слід покласти відповідальність за заподіяну позивачу шкоду.

За таких обставин колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржуване рішення в законній силі залишатись не може та підлягає скасуванню відповідно до вимог ст. 309 ЦПК України, з ухваленням нового рішення у справі про задоволення позовних вимог.

Враховуючи положення ст. 88, ч.4 ст. 316 ЦПК України, колегія суддів, вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_2 на користь ТОВ «Тульчин-Нафта» судовий збір у розмірі 511 грн. 56 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 88, 303, 307, 309, 314, 316, 319, 324, 325 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Тульчин-Нафта» задовольнити, рішення Тульчинського районного суду Вінницької області від 28 вересня 2015 року скасувати.

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Тульчин-Нафта» до ОСОБА_2 про стягнення збитків задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Тульчин-Нафта» завдані збитки у розмірі 2 049 грн. (дві тисячі сорок девять гривень) 76 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Тульчин-Нафта» судовий збір у розмірі 511 грн. (пятсот одинадцять гривень) 56 коп.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення. На рішення може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий О.В. Ковальчук

Судді : В.В. Жданкін

ОСОБА_5