Справа № 216/1921/16-ц
провадження №2/216/1496/16
13 грудня 2016 року м.Кривий Ріг
Дніпропетровська область
Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді Бутенко М. В.
за участю секретаря Плохута Д. А.
без участі сторін та без застосування технічних засобів
розглянувши заочно у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Кривому Розі цивільну справу за уточненим позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів за несвоєчасну виплату заборгованості, -
Позивач по справі - ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення коштів за несвоєчасну виплату заборгованості, який 31.10.2016 року було ним уточнено в частині зменшення суми позовних вимог.
Після проголошення рішення суду, а також отримання виконавчого листа за даною справою, позивачем було направлено виконавчий документ до Центрально-Міського ВДВС Криворізького МУЮ, задля виконання рішення суду. З того часу й дотепер жодних коштів позивачу не повернуто. Рішення суду не виконано. Відповідач знаючи про те, що винний мені велику суму грошей, ухиляється від виконання своїх зобовязань і з того часу жодним чином не намагався
сплатити кошти. З часу винесення рішення, з 12.07.2012 року пройшло вже майже чотири роки, і жодних коштів позивач так і не отримав. Окрім того, за три роки відбулися суттєві зміни щодо економічної ситуації в країні, а саме відбулася інфляція національної валюти.
Факт невиплати коштів і той факт, що гривня суттєво знецінилась, призводять до повторного звернення позивача до суду із позовом про стягнення неустойки, суму інфляційних втрат а також 3% річних за час від притягнення відповідача у якості обвинуваченого (від 22.08.2008 року) по теперішній час.
Розрахунок індексу інфляції відповідно до суми заборгованої відповідачем:
Період розрахунку з 01.10.2012 року по 01.10.2016 року
Індекс інфляції за заданий період - 191,58 %
Розрахунок 3% річних відповідно до суми стягнутої згідно рішенням суду (з часу набрання чинності рішенням суду з 26.09.2012 року по 01.10.2016 року) складає:
Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій вказав, що позовні вимоги ОСОБА_1 підтримує в повному обсязі, просить суд ухвалити рішення на користь позивача, не проти, щоб справа розглядалася у заочному порядку.
Відповідач належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, в судове засідання двічі не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. На підставі наявних у справі доказів, та зі згоди представника позивача суд вважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України
Суд, дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, вважає за необхідне позовні вимоги визнать такими, що підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.
На підставі вказаного рішення Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу 12.07.2012 року було видано виконавчий лист № 435/1443/12, який був предявлений позивачем до виконання, що підтверджується ксерокопією виконавчого листа (а.с. 17-18).
Але, за період з 26.09.2012 року та на час пред'явлення цього позову рішення суду відповідачем добровільно не виконано, в ході виконавчого провадження борг з нього не стягнуто, протилежного матеріали справи не містять.
Постановою державного виконавця про повернення виконавчого документа від 21.12.2015 року виконавче провадження за виконавчим листом № 435/1443/12 повернуто стягувачеві, оскільки у боржника відсутнє будь-яке майно, за рахунок якого можливо було б задовольнити вимоги стягувача.
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).
Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не
приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Добровільно відповідач своє зобов'язання не виконує, у примусовому порядку грошові кошти на користь позивача досі не стягнуто.
Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором або законом.
Згідно повідомлень з Державного комітету статистики України та наданого позивачем розрахунку станом на 01.10.2016 року загальна сума заборгованості за період з 01.10.2012 року 01.10.2016 року з урахуванням індексу інфляції склала - 35 442,30 грн., які суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача.
Згідно ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до ст. 258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).
Тому, суд вважає за необхідне застосувати до вимог позивача в частині стягнення 3 % річних від простроченої суми за період з 01.10.2015 року по 01.10.2016 року строк позовної давності в один рік щодо стягнення з відповідача на користь позивача 3 % річних розмір яких станом на 01.10.2016 року склав:
(сума боргу) * 3% : 365 (кількість днів у році) * (кількість днів прострочки виконання), тобто, 18 500,00 грн. * 3% : 365 * 367 = 558 грн. 04 коп.
Вимоги позивача про відшкодування моральної шкоди не підлягають задоволенню, оскільки законом не передбачено випадків відшкодування моральної шкоди за невиконання грошового зобов'язання. Крім цього, позивачем по справі не надано доказів наявності причинного звязку між діями ОСОБА_2 щодо невиконання рішення суду та погіршенням стану здоровя ОСОБА_1, тому у цій частині суд вважає за необхідне відмовити.
На підставі викладеного, ст. ст. 256, 258, 610, 612, 625, 1046, 1048 - 1050 ЦК України та керуючись ст. ст. 3, 10, 11, 60, 88, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, -
Уточнені позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів за несвоєчасну виплату заборгованості, задовольнити частково.
В задоволенні інших вимог ОСОБА_1, - відмовити.
Заочне рішення може бути оскаржено відповідачем протягом десяти днів з дня отримання його копії шляхом надання заяви про скасування заочного рішення в Центрально-Міській районний суд.
Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційний суд Дніпропетровської області через Центрально-Міський районний суд міста ОСОБА_3 протягом десяти днів.

Головуючий суддя: М. В. Бутенко