АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/364/16 Справа № 175/1789/15-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Пономарь З.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2016 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді Пономарь З.М., суддів Петешенковій М.Ю., Черненковій Л.А., при секретареві Черкас Є.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Дніпропетровськ цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 15 вересня 2015 року та додаткове рішення того ж суду від 15 грудня 2015 року за позовом ОСОБА_2 до ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ОСОБА_3 СБЕРБАНКУ РОСІЇ» (правонаступник: «ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «СБЕРБАНК») про зобовязання здійснити перерахування грошових коштів на рахунок в іншій банківській установі, про відшкодування збитків,-

в с т а н о в и л а:

У травні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до ПАТ «ОСОБА_3 СБЕРБАНКУ РОСІЇ» з позовом, яким просив захистити його права споживача, зобовязати відповідача здійснити завершальну операцію за його поточним рахунком №5516 шляхом перерахування грошових коштів у валюті США на його депозитний рахунок в іноземній валюті в іншій банківській установі України на підставі тарифів РКО банку станом на 10.03.2015р. та відшкодувати спричинені внаслідок невиконання банком вказаного перерахування коштів збитки у сумі 1937,29 доларів США.

Рішенням Дніпропетровського райсуду Дніпропетровської області від 15.09.2015р. відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_2 про припинення нечесної підприємницької діяльності як форми порушення споживчого права та про відшкодування збитків. Додатковим рішенням того ж суду від 15.12.2015р. доповнено описову частину основного рішення про ненадання ОСОБА_4 належних доказів на підтвердження позовних вимог. Додатковим рішенням того ж суду від 17.02.2016р. резолютивну частину рішення доповнено про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 про зобовязання банку здійснити перерахування грошових коштів на рахунок іншої банківської установи. В апеляційній скарзі просив скасувати вказане судове рішення та додаткове рішення того ж суду від 15.12.2015р., посилаючись на їх невідповідність вимогам закону.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що рішення суду від 15.09.2015р. скасуванню не підлягає, а додаткове рішення від 15.12.2015р. підлягає скасуванню за такими підставами.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи наступне.

04.05.2012р. між ПАТ «ОСОБА_3 СБЕРБАНКУ РОСІЇ» (правонаступник: ПАТ «СБЕРБАНК») та ОСОБА_2 укладено договір №5516/980/Р щодо обслуговування на умовах пакету продуктів та послуг «Стартовий» в рамках договору щодо банківського обслуговування. За умовами вказаного договору банк зобов'язався надавати позивачеві комплекс послуг, що включені до пакету продуктів і послуг «Стартовий», умови якого погоджені сторонами у цьому договорі, згідно з відповідними підрозділами, пунктами та/або підпунктами умов банківського обслуговування фізичних осіб АТ «СБЕРБАНК РОСІЇ», затверджених наказом Голови Правління №37 від 16.01.2012р. (з усіма змінами та доповненнями, що відбулись протягом дії цього договору), або умов, що затверджені на заміну вищезазначеним, відкрити клієнту поточний (мультивалютний) рахунок та здійснювати розрахунково-касове обслуговування клієнта. Відповідно до п.5 договору позивач виразив своє повне і безумовне прийняття публічної пропозиції банка укласти договір щодо банківського обслуговування на умовах, що встановлені банком в умовах (акцепт), які є невідємною частиною цього договору та розміщені на відповідному сайті банку. Згідно з п. 6 договору сторони досягли згоди, що положення цього договору у сукупності з відповідним підрозділом Умов, що стосується відкриття та обслуговування карткового рахунку, видачі та користування картками, відповідним підрозділом умов, що стосується відкриття та обслуговування поточного рахунку, а також іншими підрозділами, пунктами та/або підпунктами Умов, що застосовуються до всіх послуг банку, становлять умови договору про відкриття та обслуговування карткового рахунку з випуском картки та умови договору про відкриття та обслуговування поточного (мультивалютного) рахунку, відповідно (а.с.82-90).

На підставі п.2.1 договору 04.05.2012р. позивачу було відкрито поточний (мультивалютний) рахунок № 5516, на якому перебували його грошові кошти в іноземній валюті. 10.03.2015р. ОСОБА_2 подано заяву банку про закриття поточного рахунку в іноземній валюті та перерахування коштів в сумі 14 411,56 дол. США на рахунок, відкритий на імя позивача в іншій фінансовій установі. При цьому ОСОБА_2 вважав, що вказане перерахування грошових коштів мало бути здійснено банком без сплати комісії.

Однак, відповідно до положень п.4 договору сторін за відкриття та обслуговування пакету, клієнт зобов'язався сплачувати банку комісійну винагороду у розмірі, визначеному відповідними розділами тарифів по пакетах продуктів та послуг, в порядку, передбаченому Умовами. Відповідно до п.8.1 Тарифів станом на 10.03.2015р. вартість послуги по переказу з поточного рахунку в іноземній валюті (дол. США, Євро, Російські рублі) на будь - які рахунки за межами Банку становила 2% від суми переказу у гривнях за офіційним курсом НБУ на день проведення операції (а.с.91).

Враховуючи зазначені положення договору сторін та встановлені обставини про недоведеність порушення банком прав ОСОБА_2, суд першої інстанції обґрунтовано на підставі вимог ст.ст.22,628,629,1066,1068 ЦК України рішенням від 15.09.2015р. та додатковим рішенням від 17.02.2016р. відмовив у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 про зобовязання банку здійснити перерахування грошових коштів у валюті США на його депозитний рахунок в іноземній валюті в іншій банківській установі України та про стягнення збитків.

Твердження ОСОБА_2 в апеляційній скарзі про неправильність судового рішення безпідставні, суперечать вимогам закону про обовязковість умов договору для кожної з його сторін та встановлені судом обставини. Посилання ОСОБА_2 в апеляційній скарзі на те, що заявлена ним до виконання банку послуга про перерахування грошових коштів на рахунок іншої установи не тарифікується не можуть бути прийняті до уваги, оскільки не відповідають умовам договору та тарифам банку. Передбачене п.18.1. Тарифів положення, відповідно до якого не тарифікується (не сплачується комісія) за здійснення операцій по частковому/повному перерахуванню коштів з ощадного рахунку не може бути застосоване до спірних правовідносин, що виникли з відкриття та обслуговування поточного рахунку. Доводи ОСОБА_2 в апеляційній скарзі про те, що визначення поняття поточного рахунку є аналогічним визначенню поняття депозитного рахунку також не можуть бути прийняті до уваги, оскільки за умовами укладеного ним договору банк зобовязався відкрити саме поточний (мультивалютний) рахунок та здійснювати розрахунково-касове обслуговування. Укладений та підписаний договір ОСОБА_2 не оспорювався та у передбаченому законом порядку недійсним не визнаний. Оскільки судом не встановлено факту порушення банком прав ОСОБА_2, то не малось підстав і для задоволення його позову в частині стягнення з банку збитків. Крім того, у направленій апеляційному суду заяві ОСОБА_2 повідомив про те, що прийняв компромісну пропозицію банку про отримання іменного ощадного (депозитного) сертифікату відносно наявних у банку його грошових коштів на підставі іншої угоди.

Враховуючи наведене, підстав для скасування рішення суду від 15.09.2015р. за доводами апеляційної скарги не вбачається. Додатковим рішенням суду першої інстанції від 17.02.2016р. усунуто допущений при ухваленні основного рішення недолік та доповнено останнє відповідним висновком з приводу позовної вимоги про зобовязання банку здійснити перерахування грошових коштів на рахунок іншої банківської установи, у звязку з чим додаткове рішення суду від 15.12.2015р. як зайво ухвалене підлягає скасуванню з відповідним частковим задоволенням апеляційної скарги ОСОБА_2

Керуючись ст.ст.303,307,308,315 ЦПК України, колегія суддів ,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 15 вересня 2015 року залишити без змін, а додаткове рішення того ж суду від 15 грудня 2015 року скасувати.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і протягом двадцяти днів може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Судді: Пономарь З.М.

ОСОБА_5

ОСОБА_6