КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД ОСОБА_1
Справа № 488/4147/15-ц
Провадження № 2/488/409/16 р.
14.03.2016 року м. Миколаїв
Корабельний районний суд м. Миколаєва у складі:
у складі: головуючої по справі судді Селіщевої Л.І.,
при секретарі судового засідання - Бучневій К.О.,
за участю позивача ОСОБА_2,
та її представника ОСОБА_3,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про поділ майна подружжя, -
У вересні 2015 року позивач ОСОБА_2 звернулася до суду із даним позовом до відповідача ОСОБА_4, в якому просить поділити майно, що є об'єктом спільної сумісної власності подружжя, та виділити їй - автомобіль марки NISSAN, реєстраційний номер ВЕ 8882АР, 2008 року випуску, вартістю 210 000 грн., а відповідачу - гараж № 79 р-2, який знаходиться в Автогаражному кооперативі РЕТРО, вартістю 105 000 грн.
В обґрунтування заявлених вимог позивач вказала, що з 27 березня 1993 року вона перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу вони мають дітей, повнолітнього сина ОСОБА_5 та неповнолітню дочку ОСОБА_6. На теперішній час шлюбні відносини між ними припиненні і зв'язку з цим позивач звернулася до Корабельного районного суду м. Миколаєва з позовом про розірвання шлюбу.
За час перебування у шлюбі подружжям ОСОБА_6 за спільні сумісні кошти було придбане нерухоме майно - гараж № 79 р-2, який знаходиться в Автогаражному кооперативі РЕТРО та рухоме майно - автомобіль марки NISSAN, реєстраційний номер ВЕ 8882АР, 2008 року випуску.
Автомобіль та гараж оформлені на ім'я відповідача ОСОБА_4, через це він вважає себе власником і не бажає в добровільному порядку поділити набуте майно, а тому позивач звернулася до суду із даним позовом.
При вирішенні даного спору позивачка просила суд відступити від засад рівності часток подружжя при поділі майна через те, що на її утриманні знаходяться двоє дітей, а відповідач не надає жодних коштів на їх утримання.
В судовому засіданні позивач та її представник вимоги викладені у позові підтримали, просили суд задовольнити їх.
Відповідач у судове засідання не зявився, був належним чином та своєчасно повідомлений про час та місце судового засідання, будь яких заяв від нього до суду не надходило, причина його неявки суду не відома.
Зі згоди позивача та її представника суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, на підставі наявних у справі письмових доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Заслухавши пояснення позивача та представника, дослідивши надані суду письмові докази по справі, суд прийшов до висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи із такого.
Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.
Із матеріалів справи вбачається, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 27 березня 1993 року, про що свідчить копія свідоцтва про шлюб (а.с.4). Рішенням Корабельного районного суду м. Миколаєва від 26.10.2015 року шлюб між сторонами розірвано. Від даного шлюбу мають двох дітей: повнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та неповнолітню дочку ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.11-12, 14), які проживають разом із позивачкою та знаходяться на її утриманні.
В період шлюбу сторони придбали автомобіль марки NISSAN, реєстраційний номер ВЕ 8882АР, 2008 року випуску, вартістю 210 000 грн., який був оформлений на ім'я відповідача (а.с.15 ).
Відповідно ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя.
Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК, ч.3 ст.368 ЦК України), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені цивільного обороту), незалежно від того, на імя кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.
Відповідно до п. 30 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» роз'яснено, що при вирішенні спору про поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, суд згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 70 СК України в окремих випадках може відступити від засади рівності часток подружжя, враховуючи обставини, що мають істотне значення для справи, а також інтереси неповнолітніх дітей, непрацездатних повнолітніх дітей (за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування).
Під обставинами, що мають істотне значення для справи, потрібно розуміти не тільки випадки, коли один із подружжя не дбав про матеріальне забезпечення сім'ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім'ї, але і випадки, коли один із подружжя не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку чи доходу (ч. 1 ст. 60 СК України).
Пунктом 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» встановлено, що поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69 - 72 СК України та ст. 372 ЦК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 71 СК України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.
За таких обставин і враховуючи те, що відповідно до довідки, виданої Корабельним ВДВМ ММУЮ (а.с.38-39), вбачається, що згідно виконавчого листа № 2/488/1461/15 (488/2750/15-ц), виданого Корабельним районним судом м. Миколаєва про стягнення з відповідача ОСОБА_4 на користь позивача ОСОБА_2 аліментів на утримання дочки в розмірі 1 000 грн., позивачка не отримує присуджені аліменти з 02.07.2015 року. Зазначені обставини суд знаходить такими, що дають підстави відступити від засад рівності часток подружжя, і тому суд вважає необхідним визнати за ОСОБА_2 право власності на 2/3 частини автомобіля марки NISSAN, реєстраційний номер ВЕ 8882АР, 2008 року випуску.
Разом із цим, вимоги ОСОБА_2 щодо поділу гаражу № 79 р-2, який знаходиться в АГК РЕТРО, суд знаходить необґрунтованими і такими, що не підлягають задоволенню через наступне.
Із довідки, виданої головою АГК Ретро (а.с.16), вбачається, що спірний гараж № 79 р-2 в цьому кооперативі закріплений за ОСОБА_4, який є членом кооперативу. Право власності на спірний гараж за відповідачем не зареєстровано, а через це він не може бути обєктом права спільної сумісної власності подружжя.
Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21 грудня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартири, жилі й садові будинки; земельні ділянки та насадження на них, продуктивна і робоча худоба, засоби виробництва, транспортні засоби; грошові кошти, акції та інші цінні папери, паєнакопичення в житлово-будівельному, дачно-будівельному, гаражно-будівельному кооперативі; грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобовязальними правовідносинами, тощо.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України на користь позивача з відповідача слід стягнути судовий збір пропорційно до розміру задоволених вимог, а саме 1 453 грн.
Керуючись ст.ст. 60, 68-70 СК України, 209, 212-215 ЦПК України, постановою Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007р. „Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя суд,
Позов ОСОБА_2 про поділ майна подружжя задовольнити частково.
Визнати за ОСОБА_2 право власності на 2/3 частин автомобіля марки NISSAN, реєстраційний номер ВЕ 8882АР, 2008 року випуску.
В задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_2 відмовити.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 1453 грн.
Копію заочного рішення направити відповідачу.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, який ухвалив рішення за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом 10 днів з дня отримання копії рішення. Позивачем рішення може бути оскаржено в апеляційний суд Миколаївської області через Корабельний районний суд м. Миколаєва шляхом подачі апеляційної скарги до суду протягом 10 днів з дня проголошення рішення.
Суддя Л. І. Селіщева