АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер справи 654/962/16-ц Головуючий в І інстанції Сіянко В.М.
Номер провадження 22-ц/791/1679/16 Доповідач Орловська Н.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого Орловської Н.В.

Суддів: Кутурланової О.В.

Майданіка В.В.

секретар Кутузова А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Голопристанського районного суду Херсонської області від 30 травня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: орган опіки та піклування служби у справах дітей Іванівської районної державної адміністрації Херсонської області про позбавлення батьківських прав

В С Т А Н О В И Л А:

В березні 2016р. ОСОБА_4 звернулась із позовом до ОСОБА_3, третя особа: орган опіки та піклування служби у справах дітей Іванівської районної державної адміністрації Херсонської області, про позбавлення батьківських прав, вказуючи, що відповідач є батьком малолітньої дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. Оскільки відповідач не приймає участі у вихованні дитини, не сплачує аліменти, присуджені за рішенням суду на її утримання в розмірі 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно і до повноліття, просила позбавити відповідача батьківських прав.

Рішенням Голопристанського районного суду Херсонської області від 30 травня 2016р. у задоволенні позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог через порушення судом норм матеріального і процесуального права.

Заслухавши доповідача, перевіривши обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та позовних вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що підставою позбавлення відповідача батьківських прав позивачка вважала ухиляння його від своїх обов`язків по вихованню дитини та її утриманні.

Підстави позбавлення батьківських прав у визначені п.2 ст. 164 СК України та роз`яснень Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», викладених у п. 16 постанови про те, що наведені у позовній заяві обставини можна розцінювати як ухилення від піклування і виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїх обов`язків.

Суд першої інстанції встановив, що сторони перебували у шлюбі із 08.07.2005р., який розірвали 02.10.2010р. ОСОБА_3 є батьком малолітньої ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає разом із позивачкою в с. Шотівка Іванівського району Херсонської області та перебуває на її утриманні. Відповідач проживає окремо в с. Стара Збур'ївка Голопристанського району Херсонської області.

Рішенням Іванівського районного суду Херсонської області від 30.01.2009р. ОСОБА_3 зобов'язаний до сплати аліментів на утримання дочки.

Суд першої інстанції визнав встановленим, що на підставі виконавчого листа від 30.01.2009р., починаючи із грудня 2015р. стягуються аліменти із заробітної плати відповідача за місцем його роботи КП «Голопристанська ЦРЛ». Стягнута сума надіслана на картковий рахунок позивачки, через відмову останньої отримати кошти у поштовому відділенні за місцем проживання.(а.с.35).

Із наявної довідки із місця роботи відповідача вбачається, що із заробітку стягуються як поточні щомісячні платежі за аліментами на утримання дитини, так і кошти на погашення заборгованості за попередній період.

Враховуючи зазначені обставини справи, суд дійшов правомірного висновку про недоведеність позивачем факту ухилення відповідача від утримання дитини, а зважаючи на дії самої позивачки щодо відмови отримувати кошти на утримання дочки, надіслані відповідачем, слід дійти висновку про відсутність погодження сторін щодо способу участі батька, який проживає окремо, у вихованні і спілкуванні із дитиною, а тому наведені позивачкою підстави для позбавлення батьківських прав відповідача не можуть бути свідченням навмисного нехтування ним батьківським обов`язком по вихованню і утриманню дочки.

Також, правомірно суд не взяв до уваги висновок органу опіки і піклування щодо доцільності позбавлення відповідача батьківських прав, оскільки згідно ст. 19 СК України, письмовий висновок щодо розв`язання даного спору має бути зроблений на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, обох батьків, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Висновок органу опіки ґрунтується лише на встановленні факту постійного проживання дитини разом із позивачкою та забезпечення її повноцінного розвитку, характеристик дорослих членів сім'ї позивачки, що проживають разом із нею, пояснень класного керівника із посиланням на те, що ОСОБА_3 протягом трьох років не відвідував батьківських зборів.

Однак, викладені у висновку обставини про те, що батько не спілкується із дочкою із 2007р. та не цікавиться її шкільним життям не містять встановлених фактів ухиляння батька від спілкування і виховання дитини. Також висновок щодо несплати аліментів суперечить іншим встановленим судом обставинам справи.

Оскільки відповідач проживає на значному віддаленні від місця постійного проживання дитини, а тому з врахуванням особливостей у спілкуванні обох батьків після припинення шлюбних відносин, не вбачається обставин, які б вказували на факт навмисного ухиляння ОСОБА_3 від виконання обов`язків по вихованню дитини і такий факт у дослідженнях органу опіки і піклування встановлений не був.

Враховуючи ставлення відповідача до дитини і те, що позбавлення батьківських прав це, насамперед, спосіб захисту прав та інтересів дитини і як крайній захід впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, застосовується лише за умови доведеності винної поведінки батька в ухилянні від виховання дитини, свідомого нехтування ним своїми обов'язками, колегія суддів погоджується з висновком суду щодо відсутності підстав для доцільності вжиття крайнього заходу впливу на відповідача та позбавлення його батьківських прав.

Суд першої інстанції з достатньою повнотою встановив фактичні обставини справи, надав належну оцінку наданим сторонами доказам, а тому дійшов правомірного висновку про відсутність передбачених законом підстав для задоволення позовних вимог.

Оскільки справа розглянута з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, підстави для скасування рішення суду відсутні.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Голопристанського районного суду Херсонської області від 30 травня 2016 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає чинності негайно з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий _________________ Н.В.Орловська

Судді: _________________ О.В.Кутурланова

_________________ В.В.Майданік