АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 вересня 2016 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого Владичан А. І.

суддів: Литвинюк І.М., Міцнея В.Ф.

секретар: Костюк Л.С.

з участю сторін: представника позивача - ОСОБА_1, ОСОБА_2,

ОСОБА_3, представника відповідача - ОСОБА_4.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_5, третя особа на стороні позивача Чернівецька міська рада до ОСОБА_7 про усунення перешкод у здійсненні права власності на житлове приміщення, за апеляційною скаргою ОСОБА_7, на рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 30 листопада 2015 року, -

В С Т А Н О В И Л А :

У лютому 2015 року ОСОБА_5 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_7 про усунення перешкод у здійсненні права власності на житлове приміщення.

Свої вимоги обґрунтовувала тим, що відповідно до договору дарування від 16.01.2003 року вона є власником квартири АДРЕСА_2. У вищевказаній квартирі вона зареєстрована з 18.03.2003 року по даний час. Квартира знаходиться на ІІ-му поверсі п'ятиповерхового житлового будинку. Власником квартири АДРЕСА_1 є ОСОБА_7, який у 2009 році здійснив прибудову до квартири без розробленої та погодженої в установленому порядку проектної документації та без дозволу на виконання будівельних робіт.

_____________________________________________________________________________

№ 22ц/794/118/2016 р. Головуючий у І інстанції:Гончарова І.М.

Категорія: 2 Суддя-доповідач: Владичан А.І.

При виконанні будівельних робіт з утеплення існуючої лоджії ОСОБА_7 забудував простір під нею, чим самовільно змінив архітектурний вигляд фасаду житлового будинку та порушив ст.25 Закону України «Про основи містобудування». За вказане правопорушення на відповідача складено протокол про адміністративне правопорушення, вручено припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил з вимогою у термін до 25.01.2014 привести прибудову до квартири у відповідність до вимог чинного містобудівного законодавства та у термін до 05.12.2013 привести лоджію до попереднього стану, а саме демонтувати цегляну стіну під простором лоджії, однак до цього часу жодних дій не вчинено.

Зазначала, що у серпні 2014 року вона вирішила продати належну їй на праві власності квартиру, однак потенційні покупці, які виявили бажання придбати квартиру, одразу після огляду на місці, відмовилися від її придбання пояснюючи це тим, що під вікнами квартири влаштовано дах прибудови, а під простором лоджії квартири № 168 зведена цегляна стіна. У зв'язку з цим виникла можливість проникнення сторонніх осіб до квартири, а влаштовувати металеві грати на вікнах квартири другого поверху будинку є неприйнятним, адже це створює значний психологічний дискомфорт.

Крім того, незначний ухил покрівлі прибудови сприяє накопиченню сміття та покрівлі під вікнами житлових кімнат, а в холодну пору року - для накопичення снігу вздовж квартири №170 та її замокання.

За результатами проведеного експертного будівельно-технічного дослідження експертом будівельником складено висновок № 373 від 21.10.2014 року, який підтвердив наявність вищевказаних істотних недоліків щодо експлуатації квартири, її значного знецінення, тобто зменшення ринкової ціни.

Більше того, експертом будівельником у пункті 3 резолютивної частини висновку вказано про те, що рівень знецінення квартири встановити не надається можливим, оскільки пропозиції щодо продажу об'єктів які мають неусувний дефект-наявність прибудови, конструкція даху прибудови, можливість проникнення сторонніх осіб до квартири - потенційними покупцями розглядаються неохоче.

ОСОБА_5 зазначає, що протиправні дії відповідача ОСОБА_7, які полягають у самочинному здійсненні прибудови до квартири, перебувають у прямому причинному зв'язку із порушенням її права власності на квартиру, а також права на повагу до свого приватного житла яке захищено ст. 8 Конвенції «Про захист прав та основоположних свобод людини». Крім того, внаслідок значного погіршення умов проживання у квартирі значно знизилась її ринкова вартість.

Просила усунути перешкоди у здійсненні права власності на квартиру АДРЕСА_2 шляхом повного демонтажу самочинної прибудови до квартири АДРЕСА_1, проведеної відповідачем ОСОБА_7 та повернути цю ж квартиру у попередній стан, який існував до проведення прибудови. Стягнути з відповідача на її користь судові витрати по справі.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 30 листопада 2015 року позовні вимоги ОСОБА_5 задоволено. Зобов'язано ОСОБА_7 усунути перешкоди ОСОБА_5 у здійсненні права власності на квартиру АДРЕСА_2 шляхом повного демонтажу самочинної прибудови до квартири АДРЕСА_3, проведеної ОСОБА_7 та повернути цю квартиру у попередній стан, який існував до проведення прибудови.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій вважає, що рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці є незаконним, необґрунтованим, ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права, з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, обставини які суд вважав встановленими не є доведеними.

В своїй апеляційній скарзі посилається на те, що судом першої інстанції не взято до уваги того факту, що такий позов підлягає задоволенню і в тому разі, коли позивач доведе, що є реальна небезпека порушення його права власності чи законного володіння зі сторони відповідача.

Зазначає, що визнання прибудови вчиненої апелянтом самочинним будівництвом - саме по собі не дає підстав для ствердження того, що це будівництво порушує права третьої особи. Суд першої інстанції вказуючи, що існують істотні порушення будівельних норм і правил у самочинної прибудови, не навів жодної будівельної норми чи правила, які були ним істотно порушені.

Посилається на те, що такі аргументи суду першої інстанції як незначний ухил покрівлі прибудови, що сприяє накопиченню сміття на покрівлі під вікнами житлових кімнат позивачки та збільшення ризиків щодо проникнення в квартиру сторонніх осіб - не є реальною небезпекою порушення прав власності, вважає, що таких аргументів не достатньо для знесення прибудови. Такі аргументи є скоріш надуманими та перебільшеними, та аж ніяк не створюють загрози власності.

Крім того, вважає, що висновок експерта про те, що технічний стан квартири АДРЕСА_2 зроблений з порушенням п.4.15. та 3.5. Інструкції, оскільки експертом не виявлено замокання, також згідно п. 4.15 Інструкції, у дослідницькій частині висновку експерта описуються процес дослідження та його результати, а також дається обґрунтування висновків з поставлених питань. Дослідницька частина повинна включати: відомості про стан об'єктів дослідження, застосовані методи (методики) дослідження, умови їх застосовування; посилання на ілюстрації, додатки та необхідні роз'яснення до них; експертну оцінку результатів дослідження. Даним вимога висновок експерта не відповідає.

Також, судом першої інстанції не надано жодної оцінки заяви відповідача про застосування строків позовної давності, викладеної в письмових запереченнях.

Просив скасувати рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 30 листопада 2015 р. по справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_7 про усунення перешкод у здійсненні права власності на житлове приміщення та прийняти нове рішення, яким в позові відмовити.

Заслухавши доповідача про суть оскаржуваного рішення, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, виходячи з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.303 ЦПК України, апеляційний суд перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених в суді першої інстанції.

Ст. 213 ЦПК встановлено те, що рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим, тобто суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, повинен вирішити справу згідно із законом, ухваливши рішення на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до вимог ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права. Не може бути скасовано правильне по суті та справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_5 суд першої інстанції виходив з того, що будівельні роботи ОСОБА_10 виконав без розробленої та погодженої в установленому порядку проектної документації та без дозволу на виконання будівельних робіт, існують істотні порушення будівельних норм і правил у самочинної прибудови до квартири АДРЕСА_5, що створює для власника квартири АДРЕСА_2, ОСОБА_5 значні погіршення умови проживання, що свідчать про порушення здійснення права власності на квартиру.

Колегія суддів вважає, що висновки суду є правильними, оскільки ґрунтуються на всебічному, повному, об'єктивному дослідженні наявних у справі доказів та на основі повно і всебічно з'ясованих обставинах, вірно застосовано до правовідносин, що склалися, норми матеріального та процесуального права.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що ОСОБА_5 є власником квартири АДРЕСА_2, а відповідач ОСОБА_7 є власником квартири № 168 цього житлового будинку.

У 2009 році ОСОБА_7 виконав прибудову до своєї квартири, а саме при виконанні будівельних робіт з утеплення існуючої лоджії забудував простір під нею, чим самовільно змінив архітектурний вигляд фасаду житлового будинку. Дані будівельні роботи ОСОБА_7 виконав без розробленої та погодженої в установленому порядку проектної документації та без дозволу на виконання будівельних робіт.

Як вбачається з листа Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Чернівецькій області від 25 листопада 2013 року ОСОБА_10 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 96 ч. 3 КпАП України за порушення вимог чинного законодавства у сфері містобудування, а саме за виконання будівельних робіт без розробленої та погодженої в установленому порядку проектної документації. Крім цього, було зобов»язано ОСОБА_7 у строк до 25 січня 2014 року привести прибудову до квартири у відповідність до вимог чинного містобудівного законодавства та у термін до 05 грудня 2013 року привести лоджію до попереднього стану, а саме демонтувати цегляну стіну під простором лоджії.

Відповідно до вимог ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Пунктами 5, 17 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних прав від 30.04.2012 року № 6 «Про практику застосування судами статті 376 ЦК України (про правовий режим самочинного будівництва) зазначено, що право на звернення до суду з позовом про знесення або перебудову самочинно збудованого об»єкта нерухомості мають як органи державної вади так і органи місцевого самоврядування.

Дослідивши матеріали справи колегією суддів встановлено, що рішенням Шевченківського райсуду м. Чернівці від 15 вересня 2014 року позов Чернівецької міської ради до ОСОБА_7 про звільнення земельної ділянки задоволений, та зобов»язано ОСОБА_7 звільнити самовільно зайняту земельну ділянку, площею 0,0006 га за адресою АДРЕСА_2, шляхом знесення спорудженої прибудови до квартири №168. Рішення суду не виконане.

Як вбачається з висновку судової будівельно-технічної експертизи №310 від 17.08.2016 року планування приміщень квартири АДРЕСА_1 власником якої є ОСОБА_7 не відповідає ряду вимог чинних державних будівельних норм і правил, а саме: відповідно до матеріалів справи (а.с.8,9) будівництво прибудови виконано без дозволу на будівництво, дозволу на виконання будівельних робіт та без розроблення та погодження у встановленому порядку проектної документації, а відповідно і не виконано обстеження житлового будинку, яке розробляється проектною організацією на підставі технічного завдання на проектування, що призводить до порушення вимог розділу 5 ДБН В.3.2-2-2009 «Житлові будинки. Реконструкція та капітальний ремонт»; відсутня також інформація про наявність обґрунтування спеціальними техніко-економічними розрахунками, містобудівними і санітарно-гігієнічними вимогами, а також інвентаризації забудови (включаючи історико-архітектурну)з наступною оцінкою стану житлового фонду щодо історичної цінності і ступеня зносу виконання яких є вимогами п. 3.8 та 3.10 ДБН 360-92** «Містобудування планування і забудова міських і сільських поселень» для виконання реконструкції житлової забудови; оскільки досліджувана прибудова, як вид реконструкції, носить індивідуальний (несистемний) характер та призводить до зміни фасаду будівлі,тим самим призводить до порушення п. 8.14 ДБН В.3.2-2-2009 «Житлові будинки. Реконструкція та капітальний ремонт»; площі приміщень житлової кімнати поз.168-3 та ванної кімнати поз.168-8не відповідають вимогам п. 2.24 та 2.27ДБН В.2.2-15-2005 «Житлові будинки. Основні положення», а ширина коридору що веде до приміщення кімнати поз. 168-3 вимогам п. 2.30; протезгідноп.8.16ДБНВ.3.2-2-2009 «Житлові будинки. Реконструкція та капітальний ремонт» «При реконструкції 5, 9 і 16-поверхових житлових будинків індустріальної забудови (зведених за типовими проектами) і окремих квартир допускається при обґрунтуванні відхилення (збільшення або зменшення) від встановлених у ДБН В.2.2-15 розмірів площ приміщень у квартирах, якщо при цьому не погіршуються санітарно-епідеміологічні вимоги»; досліджувана квартира чотирьох кімнатна, згідно пункту 3.2 ДБН В.2.2-15-2005 «Житлові будинки. Основні положення». «Тривалість інсоляції, що відповідає ДБН 360, повинна бути забезпечена... у чотири - і п'ятикімнатних квартирах - не менше ніж у двох кімнатах;»; влаштування прибудови до пр. поз. 168-5 нежитлового неопалюваного (літнього) приміщення призвело до порушення п. 3.3 ДБН В.2.2-15-2005; співвідношення площ світлових пройм, по відношенню до площі підлоги приміщень житлових кімнат поз. 168-2+168-10 та 168-3, а також кухні поз. 168-7 більше ніж зазначено п.3.4 ДБН В.2.2-15-2005; покрівля досліджуваної прибудови, містить в собі характеристики, як суміщеної так і горищної покрівлі, в ході обстеження експертом виявлено, що похил даху становить близько 10%, а верхнім шаром покрівлі являється ондулін; ДБН В.2.6-14-97 «Конструкції будинків і споруд. Покриття будинків і споруд», не зазначається допустимий похил даху для такого роду покриття, згідно інформації інтернет видань мінімальний допустимий похил покрівель з ондуліну становить 6%,тому експерт не може стверджувати наявність не відповідності фактичного похилу даху вимогам ДБН; в місці примикання покрівельного килима прибудови до стін основної будівлі просвіт між покриттям та стіною заповнено монтажною піною, що не відповідає вимогамп.2.20ДБН В.2.6-14-97.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції правомірно задоволено позовні вимоги про усунення перешкод у здійсненні права власності на квартиру, оскільки існують істотні порушення будівельних норм і правил у самочинної прибудови, що підтверджується висновком експерта.

Необґрунтованими є доводи апелянта на те, що визнання прибудови самочинним будівництвом саме по собі не дає підстав для твердження того, що будівництво порушує права третьої особи, оскільки згідно п.2 висновку експертизи №310 від 17.08.2016 року, вбачається, що за умови за умови виконання проектної документації на демонтаж даної прибудови та виконання робіт після оформлення в відповідної дозвільної документації у відповідності до проектної документації, може призвести до уникнення ймовірних деформацій виникнення яких пов'язане з прибудовою до квартири № 168

(нежитлове приміщення, що примикає до кімнати поз. 168-5).

Безпідставними є посилання апелянта на не застосування судом строку позовної давності, оскільки однією із особливостей негаторного позову за ст..391 ЦК України є те, що такий позов має на меті усунення триваючих порушень зазначених повноважень власника, а не тих, що мали місце у минулому, що обумовлює непоширення на вимоги за негаторним позовом строків позовної давності. Однією із умов подання негаторного позову є триваючий характер правопорушення і наявність його в момент подання позову.

Доводи апеляційної скарги зазначених висновків суду не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права. Рішення суду ухвалено відповідно до норм матеріального і процесуального права і підстав для його скасування по доводам апеляційної скарги не має.

Керуючись ст. ст. 307, 308 ЦПК України, колегія суддів ,-

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_7, відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 30 листопада 2015 року, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: