АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 536/708/16-ц Номер провадження 22-ц/786/2620/16Головуючий у 1-й інстанції Святська О. В. Доповідач ап. інст. Гальонкін С. А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2016 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Полтавської області в складі :

головуючого судді : Гальонкіна С.А.,

суддів : Кузнєцової О.Ю., Мартєва С.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Кременчуцького районного суду Полтавської області від 10 серпня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за розпискою.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, -

в с т а н о в и л а :

В травні 2016 року позивач звернулася до суду з даним позовом посилаючись на те, що 22 листопада 2012 року нею було дано в борг ОСОБА_2 6 000 доларів США, на підтвердження чого була оформлена розписка, відповідно до якої відповідач зобов'язався повернути борг до 22 червня 2013 року, але зобов'язання не виконав досі. Просила стягнути з відповідача борг за договором позики станом на 29.04.2016 року в сумі 6 000 доларів США, що еквівалентно 151 205,44 грн., три проценти річних від простроченої суми 515,84 доларів США, що еквівалентно 12 999,53 грн. та судовий збір на її користь.

Рішенням Кременчуцького районного суду Полтавської області від 10 серпня 2016 року позов задоволений .

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 заборгованість за договором позики в сумі 6000 доларів США, що в гривневому еквіваленті станом на день винесення рішення складає 148 908 грн., та три проценти річних в сумі 515,84 долара США, що в гривневому еквіваленті станом на день винесення рішення складає 12 802 грн.12 коп.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 сплачений судовий збір в сумі 1617 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 прохав рішення суду скасувати та постановити нове рішення про відмову в задоволенні позову, зазначав на порушення судом норм матеріального та процесуального права, зокрема зазначав, що рішення ухвалено без належного аналізу досліджених під час судового розгляду обставин і доказів, місцевий суд безпідставно не взяв до уваги, що розписка була видана позивачу під тиском того, щоб він повернув належну йому на праві власності квартиру.

Перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про її відхилення.

Задовольняючи позовні вимоги, місцевим судом вірно встановлено фактичні обставини справи, що 22.11.2012 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 був укладений договір позики, про що свідчить особиста розписка останнього, відповідно до якого ОСОБА_3 передала, а відповідач ОСОБА_2 отримав гроші в сумі 6 000 доларів США строком до 22 червня 2013 року (а.с.25).

Місцевим судом також встановлено, що відповідач належним чином не виконав умови договору позики від 22.11.2012 року та в обумовлений строк до 22.06.2013 року борг у розмірі 6000 доларів США не повернув.

Встановивши дані обставини, вірно застосувавши вимоги ст.ст. 59, 60 ЦПК України, ст. 1046, 1047, 1050, 526, 625 ЦК України, місцевий суд прийшов до вірного висновку про стягнення з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_3 борг у розмірі 6000 доларів США, що в гривневому еквіваленті станом на день винесення рішення складає 148 908 грн.

Колегія суддів погоджується з висновками місцевого суду і в частині стягнення з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача 3 % процентів річних в розмірі 515,84 доларів США, що в гривневому еквіваленті станом на день винесення рішення складає 12 802 грн. 12 коп., що передбачено ч. 2 ст. 625 ЦК України.

Доводи апеляційної скарги щодо неповного з»ясування судом обставин справи та недоведеністю обставин, що мають значення для справи, не заслуговують на увагу.

Ні в суді першої інстанції, ні в суді апеляційної інстанції відповідачем не заперечувалось та не спростовано факт написання розписки.

Доводи апеляційної скарги щодо неотримання коштів відповідачем не заслуговують на увагу. Про факт отримання коштів свідчить сама розписка, написана ОСОБА_2 на підтвердження їх отримання. Зі змісту самої розписки вбачається, що «22 листопада 2012 р. я позичив у неї гроші в сумі шість тисяч доларів США які вона передала мені за місцем свого мешкання в присутності свідків….» (а.с. 25)

Посилання відповідача на те, що дана розписка писалася на прохання позивачки, яка вимагала цього у зв'язку з поверненням нею, ОСОБА_3, його синові ОСОБА_4 належної колись ОСОБА_2 квартири, є безпідставними.

Місцевим судом вірно дано аналіз даним доводам відповідача. Вірно зазначено, що договір продажу квартири, на який посилається відповідач, укладений 07.05.2012 року (договір, посвідчений приватним нотаріусом Проботюк Ю.М., згідно якого ОСОБА_3 передала у власність, а ОСОБА_4, від імені якого на підставі довіреності діє ОСОБА_2, прийняв у власність квартиру АДРЕСА_1, а.с. 45-46), а розписка про отримання коштів датована 22.11.2012 року, тобто значно пізніше дати продажу квартири, що не переконало суд у тому, що відповідач був змушений написати таку розписку.

Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності з вимогами ст. 60 п.4 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Ні в суді першої, ні в суді апеляційної інстанції відповідачем не надано належних та допустимих доказів на спростування доводів позовних вимог ОСОБА_3

Посилання апелянта на те, що суд першої інстанції самоусунувся від аналізу факту відчуження квартири АДРЕСА_1 спочатку відповідачем позивачу, а потім позивачем відповідачу, не заслуговують на увагу. Вказане питання не є предметом розгляду даної справи. Відповідач не позбавлений права звернутися до суду з позовними вимогами про визнання даного договору недійсним в порядку ст. 215 ЦК України.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги висновків місцевого суду не спростували.

Підстави для змін чи скасування судового рішення відсутні.

Керуючись ст. 303, п.1 ч.1 ст. 307, 308. 315, 317, 319 ЦПК України , колегія суддів,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Кременчуцького районного суду Полтавської області від 10 серпня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: (підпис) С.А.Гальонкін

Судді: (підпис) О.Ю.Кузнєцова

(підпис) С.Ю.Мартєв

Згідно з оригіналом:

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області С.А.Гальонкін