Справа № 740/2230/16-ц
Провадження № 2/740/756/16
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

07 жовтня 2016 року м.Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

судді Олійника В.П., при секретарі Шадура І.Ю.,

з участю сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив:

Позивачем заявлені вимоги про розірвання шлюбу, зареєстрованого із відповідачем 15 липня 2006 року, з посиланням на те, що сторони мають малолітню дитину-Коромисло В.О., ІНФОРМАЦІЯ_1, шлюб виявився невдалим, сторони мають різні характери та погляди на сімейне життя, що спричиняє сварки, сімя припинила своє існування.

Ухвалою суду від 07 липня 2016 року сторонам наданий строк для примирення терміном три місяці.

Позивач в судовому засіданні від позову не відмовилась, пояснивши, що неприязні стосунки з відповідачем тривають з серпня місяця 2013 року, сторони разом не проживають з січня місяця 2016 року, заходи примирення не дали бажаного результату, примирення не можливе, просила стягнути судовий збір і не відновлювати її дошлюбне прізвище.

Відповідач в судовому засіданні позов про розірвання шлюбу визнав повністю, пояснивши, що заходи щодо примирення не дали бажаного результату.

Позов підлягає задоволенню повністю зі слідуючих підстав.

Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 15 липня 2006 року, останні є батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, між сторонами виникли неприязні відносини через різні погляди на сімейне життя та несумісні харакери, що суперечить інтересам позивача і є підставою для неможливості подальшого життя подружжя і збереження шлюбу, при цьому суд враховує, що норми сімейного законодавства не наділяють судові інстанції можливістю примушування жінки або чоловіка до підтримання, відновлення або продовження сімейних відносин, а вільність та рівність цих стосунків та можливість припинення шлюбу є їх основою, заходи примирення сторін згідно ухвали суду від 07 липня 2016 року не дали бажаного результату щодо збереження сім"ї, сторони в судовому засіданні наполягають на розірванні шлюбу, клопотання останніх про надання строку для примирення відсутні. Законними підставами для розірвання шлюбу є ст.ст.105, 110, 112 СК України.

Визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Клопотання позивача про відновлення свого дошлюбного прізвища відсутнє.

Відповідно до ст.88 ЦПК України понесені позивачем судові витрати-551 грн. 20 коп судового збору,-підлягають стягненню на її користь із відповідача.

Керуючись ст.ст.3, 10, 11, 60, 159, 174, 212-215 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

вирішив:

Позов задовольнити повністю.

Розірвати шлюб, зареєстрований між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 15 липня 2006 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Ніжинського міськрайонного управління юстиції Чернігівської області за актовим записом №228.

Під час державної реєстрації розірвання шлюбу прізвища сторін не змінювати.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 551(п"ятсот п"ятдесят одну) грн. 20 коп судового збору.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Чернігівської області через Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.П. Олійник .