Єдиний унікальний номер 219/3293/16-ц Номер провадження 22-ц/775/1617/2016
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 вересня 2016 року м. Бахмут

Апеляційний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Канурної О.Д.,

суддів: Груіцької Л.О., Космачевської Т.В.,

секретар Кіпрік Х.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бахмуті цивільну справу за позовом Артемівського міського центру зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення суми незаконно отриманої допомоги за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 12 липня 2016 року,

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 12 липня 2016 року позовні вимоги Артемівського міського центру зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення суми незаконно отриманої допомоги в розмірі 3230,08 грн. задоволені.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Артемівського міського центру зайнятості суму незаконно отриманої допомоги в розмірі 3230,08 грн.

Стягнуто з Державного бюджету України на користь Артемівського міського центру зайнятості витрати зі сплати судового збору в сумі 1378 грн.

З вказаним рішенням суду не погодився відповідач ОСОБА_1, оскаржив його в апеляційному порядку. В обгрунтування апеляційної скарги посилається на те, що суд першої інстанції ухвалив незаконне рішення, порушив норми матеріального та процесуального права. Просить апеляційний суд скасувати рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 12 липня 2016 року, ухвалити нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Заслухавши суддю - доповідача, вислухавши пояснення відповідача ОСОБА_1, пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 перебував у трудових відносинах з ПАТ "Часівоярський вогнетривкий комбінат" з 01.09.2005 р. працюючи начальником охорони сторожової. Відповідно до наказу № 460-ок від 02.11.2012 року переведений на посаду начальника охорони сторожової відділу економічної безпеки товариства.

06.12.2013 р. ОСОБА_1 звільнений у зв'язку зі скороченням штату працівників за ст. 40 п. 1 КЗпП України.

Рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 18 липня 2014 року поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника охорони сторожової відділу економічної безпеки ПАТ "Часівоярський вогнетривкий комбінат" з 06.12.2013 року.

Рішенням Апеляційного суду Запорізької області від 19 березня 2015 року рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 18 липня 2014 року скасовано та ухвалено нове рішення.

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ПАТ "Часівоярський вогнетривкий комбінат", третя особа - ОСОБА_2 про визнання наказу незаконним, поновлення на роботі, стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу відмовлено.

Відповідно до наказу № 565-ок від 28.10.2014 р. ПАТ "Часівоярського вогнетривкого комбінату" начальника охорони сторожової відділу економічної безпеки ОСОБА_1 звільнено 28.10.2014 р. у зв'язку зі скороченням штату працівників, п. 1 ст. 40 КЗпП України та відмовою від переведення на іншу роботу, з виплатою вихідної допомоги в розмірі середньомісячного заробітку.

06 листопада 2014 року ОСОБА_1 звернувся до Артемівського міського центру зайнятості з заявою про надання статусу безробітного, був ознайомлений з правами та обов'язками зареєстрованого безробітного, що визначені Законом України «Про зайнятість населення» та Законом України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття». У заяві ОСОБА_1 зазначив, що у разі подання до центру зайнятості документів, що містять неправдиві відомості, а також неповідомлення про отримання будь якого доходу в період перебування на обліку в службі зайнятості, зобов'язується добровільно повернути зайво виплачене йому матеріальне забезпечення на випадок безробіття.

13.11.2014 р. призначено ОСОБА_1 виплату допомоги по безробіттю. 13.11.2014 р. відкладено виплату допомоги по безробіттю строком на 16 к. днів (запис трудової книжки № 30); 29.11.2014 р. розпочато виплату допомоги по безробіттю; 27.05.2014 р. припинено виплату допомоги по безробіттю ОСОБА_1 (запис трудової книжки № 32).

Відповідно до наказу ПАТ "Часівоярського вогнетривкого комбінату" № 578-ок від 06.11.2014 року «Про зміну дати звільнення за скорочення штату працівників, п. 1 ст. 40 КЗпП України ОСОБА_1 наказ № 565 від 28.10.2014 р. «Про особовий склад», підприємством згідно отриманих з міської лікарні № 2 м. Артемівська відповідей про знаходження позивача на лікуванні в період з 28.10.2014 р. по 31.10.2014 р. та листа про тимчасову непрацездатність, змінено дату звільнення 28.10.2014 р. у зв'язку зі скороченням штату працівників п. 1 ст. 40 КЗпП України позивача начальника охорони сторожової відділу економічної безпеки (наказ № 565 від 28.10.2014 р. «Про особовий склад»), вважати датою звільнення позивача перший робочий день відновлення працездатності 03.11.2014 р. Також, наказано бухгалтерії провести з позивачем розрахунок з урахуванням зміненої дати звільнення.

Наказом Артемівського міського центру зайнятості № НТ141106 від 06.11.2014 року позивачу надано статус безробітного.

12 листопада 2014 року позивач звернувся до Артемівського міського центру зайнятості з заявою, в якій просив суми виплат нараховувати на обліковий рахунок позивача.

Артемівським міським центром зайнятості з метою забезпечення цільового та ефективного використання коштів Фонду соціального страхування на випадок безробіття, проведено розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до Закону України «Про зайнятість населення».

За результатами розслідування складено акт розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення № 120 від 28 травня 2015 року відповідно до Закону України «Про зайнятість населення».

Відповідно до зазначеного акту розслідуванням встановлено, що ОСОБА_1 перебував на обліку в Артемівському міському центрі зайнятості в статусі безробітного з 10.12.2013 року по 14.04.2014 року та з 06.11.2014 року по теперішній час. До звернення в центр зайнятості 10.12.2013 року гр. ОСОБА_1 працював в ПАТ «Часівоярський вогнетривкий комбінат» та був звільнений 06.12.2013 року на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України.

На виконання рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 18.07.2014 року наказом по підприємству від 22.07.2014р. № 383-ок поновлено ОСОБА_1 на роботі на посаді начальника охорони сторожової відділу економічної безпеки з 06.12.2013р. та відмінено дію наказу про звільнення ОСОБА_1 від 06.12.2013 № 655-ок.

Відповідно до наказу від 28.10.2014р. ОСОБА_1 звільнено 28.10.2014р. на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України ( у зв'язку із скороченням штату працівників) - підстава наказ від 27.08.2014р. № 572 та виписка із протоколу засідання виборчого органу первинної організації профспілки ПАТ «Часівоярський вогнетривкий комбінат» від 06.10.2014р.

У зв'язку із наданням ОСОБА_1 листку про тимчасову непрацездатність, яке свідчить про проходження лікування працівником з 28.10.2014р. по 31.10.2014р. наказом від 06.11.2014р. № 578-ок змінено дату звільнення ОСОБА_1 з 28.10.2014р. на 03.11.2014р. (перший робочий день відновлення працездатності).

Після з'ясування факту 27.04.2015р., який свідчить про те, що ОСОБА_1 знаходився на лікарняному з 01.11.2014р. по 28.11.2014р., наказом від 28.04.2015р. № 196-ок змінено дату звільнення ОСОБА_1 з 03.11.2014р. на 01.12.2014р. (перший робочий день відновлення працездатності)

Висновок вказаного акту: ОСОБА_1 звернувся до Артемівського міського центру зайнятості 06.11.2014 року в період трудових відносин із ПАТ «Часівоярський вогнетривковий комбінат» ( дата звільнення 01.12.2014р.), але відомості про зазначені обставини своєчасно до центру зайнятості не подав, що є порушенням п. 2 ст. 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття».

Наказом Артемівського міського центру зайнятості № НТ150604 від 04.06.2015 року припинено реєстрацію безробітного ОСОБА_1 у зв'язку з встановленням факту подання особою недостовірних даних та документів на підставі яких прийнято рішення про надання їй статусу безробітного призначення виплати матеріального забезпечення на випадок безробіття.

Наказом Артемівського міського центру зайнятості № НТ150626 від 26.06.2015 р. наказано повернути кошти у встановленому порядку відповідно до п. 6.14 Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітними підприємницької діяльності, затвердженого Наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 20 листопада 2000 року № 307 з 29 листопада 2014 року, сума боргу 3230,08 грн. по 27 травня 2015 року.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відповідач на час призначення статусу безробітного та допомоги по безробіттю про зазначені обставини, які впливають на умови виплати допомоги по безробіттю позивача не повідомив, тобто не здійснив обов'язок, передбачений законодавством щодо необхідного повідомлення центру зайнятості про обставини, які впливають на отримання статусу безробітного та умови виплати допомоги по безробіттю.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про зайнятість населення», безробітною є особа віком від 15 до 70 років, яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів як джерела існування, готова та здатна приступити до роботи.

Пунктом 8 частини 1 статті 45 Закону України «Про зайнятість населення» передбачено, що реєстрація безробітного в територіальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, припиняється, зокрема у разі: встановлення факту подання особою недостовірних даних та документів, на підставі яких було прийнято рішення про надання їй статусу безробітного, призначення (виплати) матеріального забезпечення на випадок безробіття та надання соціальних послуг.

Відповідно до листа непрацездатності серії АГУ № 173238, виданого на ім'я ОСОБА_1, у графі місце роботи зазначено ПАТ «Часівоярський вогнетривкий комбінат», період перебування на лікарняному з 28 жовтня 2014 р. по 31 жовтня 2014 року, стати до роботи 1 листопада 2014 року.

З листа непрацездатності серії АГІ № 342359, виданого на ім'я ОСОБА_1 вбачається, що у графі місце роботи зазначено ПАТ "Часівоярський вогнетривкий комбінат", період перебування на лікарняному з 01 листопада 2014 р. по 28 листопада 2014 року, стати до роботи 29 листопада 2014 року.

На підставі вказаних листків непрацездатності ПАТ "Часівоярський вогнетривкий комбінат" приймались накази № 578-ок від 06.11.2014 року та № 196-ок від 28.04.2014 року, якими змінювалась дата звільнення позивача з 28.10.2014 року на 03.11.2014 року та з 03.11.2014 року на 01.12.2014 року, також здійснювався розрахунок коштів з урахуванням зміни дати звільнення, які підлягають сплаті позивачеві при звільненні.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що ОСОБА_1, не маючи права на отримання допомоги по безробіттю, умисно надав Центру зайнятості недостовірні відомості, не інформував позивача про відсутність підстав для отримання коштів в подальшому, що призвело до безпідставного отримання відповідачем допомоги за період з 29 листопада 2015 року по 26 травня 2015 року.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що суд першої інстанції перебування на лікарняному під час повторної реєстрації в Центрі зайнятості вважає тотожнім працевлаштуванню, що не відповідає дійсності та вимогам законодавства, є безпідставними, оскільки частиною 3 статті 61 ЦПК України передбачено, що обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Постановою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 07 жовтня 2015 року по справі № 2-а/219/88/2015 за позовом ОСОБА_1 до Артемівського міського центру зайнятості про визнання незаконними та скасування наказів, зобов'язання вчинити певні дії, стягнення моральної шкоди встановлено, що позивач ОСОБА_1 на час призначення статусу безробітного (06.11.2014 р.) та допомоги по безробіттю фактично був зайнятою особою, оскільки він знаходився на лікарняному як працюючий у ПАТ «Часівоярський вогнетривкий комбінат», про що своєчасно не сповістив Артемівський міський центр зайнятості про обставини, що впливають на умови виплати допомоги по безробіттю. Звертаючись до центру зайнятості, позивач одночасно знаходився на лікарняному як особа, яка перебуває у трудових відносинах з ПАТ «Часівоярський вогнетривкий комбінат», а нормами законодавства визначено, що відповідальність за достовірність поданих до центру зайнятості, на підставі яких приймається рішення щодо реєстрації безробітного та призначення матеріального забезпечення, надання соціальних послуг, покладається на зареєстрованого безробітного. Артемівський міський центр зайнятості при видачі наказів відносно позивача № НТ150604 від 04.06.2015 року «Про припинення виплати допомоги по безробіттю»; № НТ150604 від 04.06.2015 року «Про припинення реєстрації безробітних»; № НТ150626 від 26.06.2015 року «Про повернення виплат» діяв відповідно до чинного законодавства та в межах повноважень. (а.с. 30 зворотня сторона, 31).

Ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 20 січня 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 07 жовтня 2015 року у справі № 219/6575/15-а залишено без задоволення. Постанову Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 07 жовтня 2015 року у справі № 219/6575/15-а залишено без змін (а.с. 32-35).

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що перевірка достовірних даних, які є підставою для надання особі статусу безробітної та виплати їй матеріального забезпечення покладається саме на центр зайнятості, є безпідставними, оскільки частиною 2 статті 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» передбачено, що застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов'язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг.

Доводи апеляційної скарги відповідача про те, що саме з роботодавця центр зайнятості повинен був стягнути суму, отриману ОСОБА_1 в якості допомоги по безробіттю, є безпідставними, оскільки частиною 3 статті 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» передбачено, що сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов'язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що позивачем не надано доказів, що при нарахуванні йому допомоги по безробіттю були допущені рахункові помилки або недобросовісність з його боку, є безпідставними, оскільки частиною 1 статті 1212 ЦК України передбачено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої сторони (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Наведені в апеляційній скарзі доводи висновків суду не спростовують.

Ніяких нових обставин, які не були предметом дослідження в суді першої інстанції та давали б підстави для проведення апеляційним судом переоцінки, зробленої судом першої інстанції, в апеляційному суді не наведено та нових доказів не надано.

Порушень норм процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи та є безумовними для скасування чи зміни рішення, у справі не встановлено.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно та всебічно розглянув справу, правильно встановив обставини справи та відповідні їм правовідносини, наданим доказам дав правильну правову оцінку і обґрунтовано у відповідності з вимогами матеріального і процесуального права дійшов до висновку про задоволення позовних вимог позивача.

На підставі вищевикладеного, апеляційний суд вважає, що підстав для скасування рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 12 липня 2016 року і задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 немає.

Керуючись ст.ст. 308, 315 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 12 липня 2016 року,

залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Судді: