Справа № 211/5305/16-ц
Провадження № 2/211/2484/16
Р і ш е н н я

і м е н е м У к р а ї н и

26 грудня 2016 року Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі :

головуючого судді : Ткаченко С.В

при секретарі : Польчик Л.В.

за участі позивача ОСОБА_1

у відсутність відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті ОСОБА_3 цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про визнання ОСОБА_2І таким, що втратив право користування житловим приміщенням. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що вона є власником квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1. Квартира належить їй на праві приватної власності, на підставі договору про поділ майна від 13.12.2012 року, який зареєстрований в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно від 18.12.2012 року та зареєстрований КП ДОР "Криворізьке БТІ". З 27.06.1986 року позивач перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. 23.02.2010 року шлюб між сторонами розірвано. Під час перебування в шлюбі позивачка приватизувала зазначену квартиру. 13.12.2012 року квартиру було поділено. Позивачка сплатила відповідачу компенсацію в розмірі 50000 гривень., а тому відповідач, відповідно до умов договору не має майнових претензій до позивачки, а квартира є її особистою приватною власністю. У вказаній квартирі відповідач зареєстрований з 1993 року, але не мешкає в квартирі з 2006 року, і в добровільному порядку не бажає знятися з реєстраційного обліку. Перебування відповідача на реєстраційному обліку за вказаною адресою порушує та обмежує права позивача, як власника житла та створює перешкоди у користуванні майном, на відповідача нараховується плата за житлово-комунальні послуги, у погашенні яких він участі не приймає комунальні платежі не сплачує. Позивач є інвалідом третьої групи по захворюванню, через що не може працювати. Тому позивач просила позов задовольнити та визнати ОСОБА_2І таким, що втратив право на користування жилим приміщенням, а саме квартирою, яка розташована АДРЕСА_2.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 на позовних вимогах наполягала з підстав, викладених в позові та просила задовольнити позов в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не зявився, про розгляд справи повідомлений через засоби масової інформації, про що свідчить витяг з газети "Вісті Придніпров"я", сторінка 13 «оголошення» від 15.12.2016 року № 96 (1795).

Вислухавши позивача, свідка дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що позивачу на підставі договору про поділ майна подружжя на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_3, ( л.с. 9-10,12- договір про поділ майна подружжя, витяг про державну реєстрацію). Відповідач ОСОБА_2, є колишнім чоловіком позивачки (л.с. 8- копія свідоцтва про розірвання шлюбу) та зареєстрований у вищезазначеній квартирі, але з 2006 року і по теперішній час в вказаній квартирі не проживає (а.с. 13 - акт про не проживання). Факт реєстрації відповідача у вказаній квартирі порушує права позивача вільно розпоряджатися своїм майном.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_4 підтвердила факт не проживання відповідача у квартирі позивача. Даний свідок також підписувала вищезазначений акт.

Статтею 383 ЦК України передбачено, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї.

Згідно ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та відповідно ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Стаття 386 ЦК України передбачає, що держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 29, 319, 386, 391 ЦК України, ст. 160 СК України, ст.ст. 10, 213,215, 223-233 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою № 78, будинку № 4 по вул. Незалежності України в м. Кривому Розі, Дніпропетровської області, що є підставою для зняття його з реєстраційного обліку у квартирі.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області через Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_5