Справа № 442/1408/15-ц
УХВАЛА

СУДОВОГО ЗАСІДАННЯ

27.12.2016 рокуДрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді: Коваля Р.Г.

з участю секретаря: Бучок М.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи підприємця ОСОБА_2 про стягнення компенсації за не використану відпустку, стягнення заборгованості по заробітній платі та відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Дрогобицького міськрайонного суду перебуває вищезгадана цивільна справа.

20.12.2016 року позивач подала суду заяву про відвід головуючого у даній справі ОСОБА_3 в обгрунтування якої посилається на те, що 20.12.2016 року на імя ОСОБА_4 Юстиції, з копією для реагування Голові Державної судової адміністрації та копією для відома Голові Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області була подана скарга щодо неналежної поведінки головуючого судді по справі № 442/1408/15 -ц, ОСОБА_3, в якій вона просила притягнути суддю до дисциплінарної відповідальності. Оскільки нею була подана скарга на суддю Коваля Р.Г., то вважає, що суддя буде розглядати дану справу з упередженим ставлення до неї, тобто судом при розгляді даної справи не буде здійснюватись правосуддя на засадах рівності перед законом і судом, що в подальшому призведе до ухвалення несправедливого рішення.

Позивач в судове засідання не зявились не забезпечила явку свого компетентного представника, однак 10.11.2016 року подала заяву про розгляд справи за її відсутності .

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився не повідомив суд про причини своєї неявки, хоча належним чином повідомлявся про розгляд даної справи.

Дослідивши та перевіривши матеріали справи суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 20 ЦПК України суддя не може брати участі в розгляді справи і підлягає відводу у разі, якщо є обставини, які викликають сумнів у його обєктивності та неупередженості.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 23 ЦПК України за наявності підстав, зазначених у ст. 20-22 цього Кодексу, судді може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у справі.

У п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка відповідно до ст. 9 Конституції України, ст. 2, ч. 1 ст. 3 ЦПК України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», закріплено принцип, за яким кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи безстороннім судом.

Наявність безсторонності визначається в тому числі і тим, чи забезпечує суд умови, за яких були б неможливі сумніви у його безсторонності (рішення Європейського суду з прав людини в справі Білуха проти України від 09.11.2006 року).

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно визначатися на підставі субєктивного критерію, в контексті якого слід враховувати особисті переконання та поведінку певного судді, що означає необхідність встановити, чи мав суддя у певній справі будь-яку особисту зацікавленість або упередженість, а також на підставі обєктивного критерію, в контексті якого необхідно встановити, чи забезпечував суд і, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії аби виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо його безсторонності (рішення у справі «Фей проти Австрії» від 24 лютого 1993 року, і рішення «Ветштайн проти Швейцарії» заява № 33958/96, п. 42,). Таким чином, у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду (рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства», від 10 червня 1996 року, п. 38).

Стосовно обєктивного критерію Європейський суд рекомендує визначити, чи існували переконливі факти, які б могли свідчити про його безсторонність. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання обєктивно обґрунтованими (рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії» п. 44; та рішення у справі «Ферантелі та Сантанжело проти Італії» від 7 серпня 1996 poку, п. 58).

З матеріалів даної справи вбачається, що заява про відвід головуючому у даній справі позивачем подана вже в друге. Ухвалою судді від 30.09.2016 року дану справу було прийнято до провадження та призначено її розгляд на 27.12.2016 року.

Позивач ОСОБА_1 подавала до суду клопотання 20.10.2016 року про проведення судового засідання в режимі відео конференції яке було призначено суддею Дубель Р.М. на 10.11.2016 року.

Необхідно відзначити те, що головуючим суддею Коваль Р.Г. розгляд даної справи не призначався на 10.11.2016 року, а був призначений на 27.12.2016 року у звязку із завантаженістю судді.

10.11.2016 року позивач ОСОБА_1 подала заяву про відвід судді Коваля Р.Г., хоча в заяві позивачем наводяться підстави для відводу головуючого судді за дії, які він не вправі був вчиняти так як розгляд справи на 10.11.2016 року ним не призначався.

Враховуючи викладене на думку суду, помилкові твердження позивача стали підставою для її звернення із скаргою до ОСОБА_4 Юстиції, з копією для реагування Голові Державної судової адміністрації та копією для відома Голові Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області щодо неналежної поведінки головуючого судді.

Розглянувши заяву про відвід судді, дослідивши матеріали справи, суд, незважаючи на те, що підстави, наведені у заяві про відвід судді, не знаходять свого підтвердження, однак з метою об'єктивного і найбільш повного розгляду справи, а також для забезпечення права позивача, відповідача на розгляд справи безстороннім і незалежним складом суду і відсутності будь-яких сумнівів щодо упередженості суду, запобіганню написання безпідставних і необґрунтованих скарг, а також звинувачень у заінтересованості та упередженості в результаті розгляду справи, вважає за необхідне задоволити дану заяву.

Керуючись ст. ст. 20, 21, 23, 24, 209-210 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про відвід судді Ковалю Роману Григоровичу у справі за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи підприємця ОСОБА_2 про стягнення компенсації за не використану відпустку, стягнення заборгованості по заробітній платі та відшкодування моральної шкоди задовольнити, а справу передати до канцелярії суду для проведення повторного автоматичного розподілу справи у встановленому порядку ЦПК України для розгляду іншим суддею.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Р.Г.Коваль