Справа № 314/6350/16-ц Провадження № 2/314/1580/2016
08.12.2016 року Вільнянський районний суд Запорізької області
у складі: головуючого - судді Кіяшко В.О.,
секретар судового засідання - Павлівська І.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ВАТ «Запоріжжяобленерго» в особі північної групи по обслуговуванню побутових споживачів до ОСОБА_1 про стягнення боргу за спожиту електроенергію,
представника позивача ОСОБА_2,
ВАТ «Запоріжжяобленерго» в особі північної групи по обслуговуванню побутових споживачів звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиту електроенергію, в позові посилається на те, що відповідач ОСОБА_1 мешкала в будинку 28 по вулиці Основна в місті Запоріжжя та користувалася електроенергією на підставі рахунку № 542304037 на постачання електроенергії, тобто на підставі договірних відносин. Обовязків по сплаті за використану електроенергію не виконує, в звязку з чим виник борг у розмірі 6572,17 грн.
Згідно п. 19 Правил користування електричною енергією для населення (далі за текстом ПКЕЕН), затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 року №1357, розрахунки населення за спожиту електроенергію здійснюються за діючими тарифами (цінами) для населення на підставі фактичних показань приладів обліку. Відповідно до абзацу 2 пункту 1 зазначених правил, ці правила є обовязковими для виконання всіма споживачами і енергопостачальниками незалежно від форм власності.
За п. 20 наведених вище правил розрахунковим періодом для встановлення розміру оплати спожитої електроенергії є календарний місяць, але відповідач не дотримується розрахункового періоду і не здійснює оплату за показниками приладу обліку.
Вартість спожитої відповідачем електроенергії визначено відповідно до тарифів на електроенергію, що відпускається населенню, затверджених Постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України, що діяли на час нарахування.
Згідно пункту 42 ПКЕЕН, споживач електричної енергії зобовязаний оплачувати спожиту електричну енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та цих Правил.
Відповідач не сплатила вартість отриманих послуг, у звязку з чим виникла заборгованість у розмірі 6572,17 грн.
У звязку з чим позивач звернувся до суду з вказаним позовом.
В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 на позовних вимогах наполягав, просив позов задовольнити в повному обсязі на тих підставах, що в ньому зазначені.
Відповідач ОСОБА_1 про час та місце слухання справи була повідомлена належним чином, відповідно до ст. ст. 74, 76 ЦПК України, причини неявки суду не повідомила, своїх заперечень не надала. Згідно ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи.
Суд, заслухавшипредставника позивача, вивчивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позовна заява підлягає повному задоволенню з таких підстав.
Згідно п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобовязання є правовідношення, в яких одна сторона (відповідач) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від відповідача виконання його обовязку. Зобовязання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 мешкала в будинку 28 по вулиці Основна в місті Запоріжжя та користувалася електроенергією на підставі рахунку № 542304037 (арк. с. 4-5) на постачання електроенергії, тобто на підставі договірних відносин. Обовязків по сплаті за використану електроенергію не виконує, в звязку з чим виник борг у розмірі 6572,17 грн. (арк. с. 3).
Згідно ч. 1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 904 ЦК України замовник зобов'язаний відшкодувати виконавцеві усі фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Якщо замовник своєчасно не відшкодував виконавцеві усі фактичні витрати, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України.
Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.
Відповідно до статті 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.
З вимог ч. 1 ст. 3 ЦПК України вбачається, що захисту підлягають порушені, невизнані або оспорювані права, свободи чи інтереси.
Правовідносини що склалися між сторонами, є договірними і врегульовані статтями 526, 527, 530, 610-611, 625, 901, 904 ЦК України.
Відповідно до положень ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Відповідно до ст. 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Згідно з ч. 1 ст. 638 та ч. 1 ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту досягнення в належній формі згоди з усіх істотних умов договору.
Статтею 901 ЦК України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.
Статтями 525-526 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно ч.1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Відповідно до ст. 1 Першого протоколу Європейської Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», кожна фізична або юридична особа право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.
У відповідності зі ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених особами вимог і на підставі представлених сторонами доказів.
Судом встановлено, що в порушення норм закону і обовязків по сплаті за використану електричну електроенергію за адресою: місто Запоріжжя, вулиця Основна, будинок 28, ОСОБА_1 не сплатила вартість отриманих послуг, у звязку з чим виникла заборгованість у розмірі 6572,17 грн.(арк. с. 3).
Враховуючи викладене, позов є обґрунтованим, право позивача підлягає захисту, а позов до задоволення у повному обсязі.
Відповідно вимогам ст. 88 ЦПК України з відповідача варто стягнути на користь позивача суму сплаченого судового збору в розмірі: 1378,00 грн.
Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 212-215 ЦПК України, ст. ст. 16, 526, 530, 625, 1054 ЦК України, суд, -
Цивільний позов ВАТ «Запоріжжяобленерго» в особі північної групи по обслуговуванню побутових споживачів до ОСОБА_1 про стягнення боргу за спожиту електроенергію задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про переглядання заочного рішення може бути подане протягом 10 днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: В.О.Кіяшко

08.12.2016