Провадження № 2/127/5906/16
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 вересня 2016 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Луценко Л.В., ознайомившись із заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до відповідача ПАТ «Укрсоцбанк», за участю третьої особи без самостійних вимог щодо предмету спору приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Разом з цим, позивач своєю заявою від 07.09.2016 року з метою забезпечення позову просила зупинити стягнення на підставі виконавчого напису, вчиненого ОСОБА_2, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, 09.06.2016 року за реєстровим №4603 про стягнення з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» коштів; заборонити Центральному відділу державної виконавчої служби м. Вінниці вчиняти всі дії відносно виконання виконавчого документа виконавчого напису, вчиненого ОСОБА_2, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, 09.06.2016 року за реєстровим №4603 про стягнення з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» коштів (виконавче провадження №51767601), стверджуючи, що якщо даний захід не буде застосований, то це може утруднити або зробити не можливим виконання рішення суду, в результаті чого порушені права позивача не будуть належним чином захищені судом.

Вважаю, що заява позивача є такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом види забезпечення позову.

Частиною 1 статті 152 ЦПК України визначено перелік видів забезпечення позову, серед яких є: накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб; заборона вчиняти певні дії; встановлення обов'язку вчинити певні дії; заборона іншим особам здійснювати платежі або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов'язання; зупинення продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передача речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам.

У разі необхідності судом можуть бути застосовані інші види забезпечення позову. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову (ч.2 ст.152 ЦПК України).

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Так, згідно п.4 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає обовязковому зупиненню у разі зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа.

Необхідність забезпечення позову, шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, вбачається у тому, що відповідно до статтей 37, 38 Закону України «Про виконавче провадження» законодавцем не передбачено зупинення виконавчого провадження внаслідок подання особами, які є учасниками виконавчого провадження, позову до суду. Відповідно розгляд даного позову не зупинить порушення прав позивача на захист яких його подано, що вказує на очевидну небезпеку заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі і що для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

З огляду на вищевикладене, заява про забезпечення позову підлягає задоволенню, оскільки дані вимоги є співмірними із заявленими позивачем вимогами відповідно до ч.3 ст.152 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.151-153, 210 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити.

Зупинити стягнення на підставі виконавчого напису, вчиненого ОСОБА_2, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, 09.06.2016 року за реєстровим №4603 про стягнення з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» коштів.

Заборонити Центральному відділу державної виконавчої служби м. Вінниці вчиняти всі дії відносно виконання виконавчого документа виконавчого напису, вчиненого ОСОБА_2, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, 09.06.2016 року за реєстровим №4603 про стягнення з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» коштів (виконавче провадження №51767601)

Виконання ухвали покласти на органи державної виконавчої служби Міністерства юстиції України.

Копію ухвали для відома направити сторонам у справі.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом пяти днів з дня проголошення ухвали. Якщо ухвалу було постановлено у письмовому провадженні або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя: