Справа № 473/2317/16-ц
РІШЕННЯ

іменем України

"09" вересня 2016 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі: головуючого - судді Вуїва О.В., при секретарі Заблоцькій М.М.,

за участю: відповідача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вознесенську цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дитини,

ВСТАНОВИВ:

В липні 2016 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дитини в якому вказувала, що з 2003 по 2012 роки вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем.

Від шлюбу мають спільну малолітню дитину сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає з позивачкою та знаходиться на утриманні останньої.

ОСОБА_1 є працездатною особою, проте в добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання дитини не надає.

Виходячи з того, що відповідач має змогу та зобовязаний надавати матеріальну допомогу на утримання сина, а тому позивачка просила суд стягувати з нього на свою користь кошти (аліменти) в розмірі 1/4 частини його доходу (заробітку) щомісяця, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 29 липня 2016 року і до повноліття дитини.

Позивачка ОСОБА_2 в судове засідання не зявилася, проте через канцелярію суду надала письмову заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю. При цьому пояснив, що він має задовільний стан здоровя, не працює, доходів не отримує, інших осіб на утриманні не має, в тому числі аліменти на користь інших осіб не сплачує.

Оскільки матеріали справи містять достатньо відомостей про права та взаємовідносини сторін, а тому суд вважав можливим проводити розгляд справи за відсутності позивачки.

Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи в межах заявлених вимог та на підставі наявних в ній доказів, суд прийшов до висновку про можливість застосування передбачених ст.. 174 ЦПК України наслідків визнання позову відповідачем, оскільки таке визнання не суперечить вимогам закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб.

Зокрема судом встановлено, що сторони є батьками малолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає з позивачкою та знаходиться на утриманні останньої.

Відповідач постійної матеріальної допомоги на утримання дитини не надає.

Згідно ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття.

Згідно ч.ч. 1-3 ст. 181 та ст.183 СК України способи виконання батьками обовязку утримувати дітей визначаються за домовленістю між ними в грошовій або натуральній формі, а в разі недосягнення між ними згоди - за рішенням суду кошти (аліменти) на утримання дітей присуджується в частині від доходу її батька, матері або у твердій грошовій сумі. Розмір частки заробітку (доходу) батька, матері, яка буде стягуватися як аліменти на дітей, визначається судом.

При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя, матеріальне становище дітей та платника аліментів, наявність в останнього інших осіб на утриманні тощо (ч. 1 ст.182 СК України).

За встановлених в судовому засіданні обставин, зокрема враховуючи стан здоровя та матеріальне становище дитини та відповідача, а також те, що він аліменти на користь інших осіб не сплачує, інших осіб не утримує, суд дійшов висновку, що відповідач може щомісячно сплачувати аліменти на утримання сина у розмірі, який ним визнається, а саме 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Стягнення аліментів починається з дати подачі позову до суду та припиняється з досягненням дитиною повноліття.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць.

Враховуючи положення ст. 88 ЦПК України з відповідача також підлягають стягненню на користь бюджету 551,20 грн. судового збору.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 174, 209, 212, 213, 214, 215, 367 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дитини задовольнити повністю.

Стягувати з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_2 щомісячно кошти (аліменти) на утримання малолітньої дитини сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 29 липня 2016 року і до повноліття дитини.

Стягнути з ОСОБА_1 551 (пятсот пятдесят одну) гривню 20 копійок судового збору на користь державного бюджету Вознесенського району (р/р 0113, банк ГУ ДКСУ в Миколаївській області, МФО 826013, код платежу 22030101, код отримувача 38037770, ).

Рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Миколаївської області через міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: О.В. Вуїв