АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/337/16Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 30 ОСОБА_1
Доповідач в апеляційній інстанції
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2016 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоОСОБА_2
суддівОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретаріОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 ОСОБА_7 на рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 18 листопада 2015 року по справі за позовом ОСОБА_6 до Приватного підприємства ( ПП. ) «Торговий дім «Поляков», треті особи: ОСОБА_8, Приватне акціонерне товариство ( ПрАТ) «Страхова група «ТАС», Закрите акціонерне товариство (ЗАТ) «Гастроном «Черкаси» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,-

в с т а н о в и л а :

У червні 2015 року ОСОБА_6 звернувся до ПП «Торговий дім «Поляков» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, посилаючись на те, що 22.01.2015 року, близько 05 год. 45 хв., в м. Черкаси водій автомобіля НОМЕР_1 , рухаючись по вулиці Котовського, при виїзді на нерегульоване перехрестя із вулицею Шевченка, в порушення п. 2.3б, 16.11 Правил дорожнього руху України, не впевнився в безпечності маневру, не надав перевагу в русі та скоїв зіткнення з автомобілем НОМЕР_2, який належить ОСОБА_6 і рухався по вулиці Шевченка, тобто по головній дорозі.

В результаті зіткнення автомобіль «GEELLY EMGRAND X7», яким керувала ОСОБА_9, вчинив вимушений наїзд на перешкоду дорожній знак 5.35.2. і отримав значні механічні ушкодження.

Власником автомобіля «RENEAULT FLUENCE» є ПП «Торговий дім «Поляков», а винуватцем вказаного ДТП є заступник директора цього ж підприємства ОСОБА_8, який керував транспортним засобом.

Цивільно-правова відповідальність відповідача, як володільця джерела підвищеної небезпеки, була застрахована в ПАТ «Страхова група «ТАС» на підставі страхового Полісу, серія АС № 9824422 від 14.08.2014 року.

Страхова компанія здійснила виплату позивачу страхового відшкодування, в розмірі 40 000 грн. 00 коп.

Проте відповідно висновку автотоварознавчої експертизи транспортного засобу вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «GEELLY EMGRAND X7» в результаті ДТП складає 117 067 грн. 83 коп. Отже відшкодуванню на користь позивача додатково підлягає 77 067 грн. 83 коп. заподіяної шкоди, яку ОСОБА_6 і просив стягнути з відповідача на свою користь.

Також крім прямих матеріальних збитків, у звязку з неможливістю використовувати після ДТП автомобіль «GEELLY EMGRAND X7», позивач також просив стягнути з ПП «Торговий дім «Поляков» збитки у формі незапланованих витрат в сумі 18 000 грн. 00 коп., які повязані з орендою іншого транспортного засобу.

Крім того, позивач просив суд стягнути з відповідача на свою користь 20 000 грн. 00 коп. моральної шкоди

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 18 листопада 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_6 ОСОБА_7 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. При цьому вказує на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне зясування обставин, які мають значення для правильного вирішення справи.

Апелянт наголошує на тому, що суд першої інстанції необґрунтовано не визнав ПП «Торговий дім «Поляков» відповідачем по даній справі.

Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин справи, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що ухвалене судом першої інстанції рішення не відповідає зазначеним вище вимогам.

Як встановлено в судовому засіданні і підтверджується матеріалами справи, 22 січня 2015 року о 05 год. 45 хв., в м. Черкаси водій автомобіля НОМЕР_1, ОСОБА_8, в порушення вимог п. 2.3б, 16.11 Правил дорожнього руху України, при виїзді на нерегульоване перехрестя із вулиці Котовського, не надав перевагу в русі та скоїв зіткнення з автомобілем НОМЕР_2, під керуванням гр. ОСОБА_9, який рухався по вулиці Шевченка, тобто по головній дорозі.

Після зіткнення автомобіль «GEELLY EMGRAND X7», який на праві власності належить ОСОБА_6, вимушено вчинив наїзд на перешкоду дорожній знак 5.35.2, отримавши механічні пошкодження

Вина ОСОБА_8 у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 22.01.2015 року, встановлена постановою Соснівського районного суду м. Черкаси про адміністративне правопорушення від 20.02.2015 року.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілю «GEELLY EMGRAND X7», яким керувала ОСОБА_9, були спричинені механічні пошкодження. Вартість матеріального збитку після ДТП 22.01.2015 року складає 117 067 грн. 83 коп., що стверджується висновком № 21/15 автотоварознавчої експертизи від 25.02.2015 року.

Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «RENEAULT FLUENCE», д.н.з. НОМЕР_3 була застрахована ПП «Торговий дім «Поляков» у ПрАТ «Страхова група «ТАС», поліс АС № 9824422 від 14.08.2014 року, ліміт відповідальності за шкоду, завдану майну третіх осіб становив 50 000 грн.

Відповідно до 36.2 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» між страховиком, ПрАТ «Страхова група «ТАС», та ОСОБА_6 було досягнуто згоди щодо розміру та способу здійснення страхового відшкодування, така сума була визначена в розмірі 40 000 грн. і була виплачена страховою компанією ПрАТ «Страхова група «ТАС» власнику автомобіля «GEELLY EMGRAND X7» ОСОБА_6 на підставі його заяви.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно з ч. 1 ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обовязків.

Відповідно до п.п. 4, 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» (з наступними змінами) розяснено, що не вважається володільцем джерела підвищеної небезпеки і не несе відповідальності за шкоду перед потерпілим особа, яка управляє джерелом підвищеної небезпеки в силу трудових відносин з володільцем цього джерела (шофер, машиніст, оператор тощо).

При розгляді справ про відшкодування шкоди за ст. 1172 ЦК суди повинні мати на увазі, що крім загальних підстав, передбачених ст. 1166 ЦК, відповідальність юридичної особи настає лише у випадках, коли особа, з вини якої заподіяна шкода, знаходиться з даною організацією в трудових відносинах, і шкода, заподіяна нею у зв'язку з виконанням трудових (службових) обов'язків, незалежно від того, постійним, сезонним, тимчасовим за трудовим договором чи на інших умовах вона була працівником цієї організації.

Крім того аналіз норм ст.ст. 1167, 1172, 1187, 1188 ЦК України дає підстави для висновку про те, що шкода, (в тому числі моральна), завдана внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з вини водія, який на відповідній правовій підставі керував автомобілем, що належить роботодавцю, відшкодовується власником (володільцем) цього джерела підвищеної небезпеки, а не безпосередньо винним водієм ( така правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 06 листопада 2013 року ( справа № 6-108 цс13).

Що стосується твердження відповідача, ПП «Торговий дім «Поляков» про те, що ОСОБА_8 в момент вчинення ДТП працював за сумісництвом у ЗАТ «Гастроном «Черкаси» на посаді менеджера з розвитку і керував орендованим цією організацією автомобілем, отже не є належним відповідачем у даному спорі, то колегія суддів не погоджується з вказаними доводами та висновком суду першої інстанції в цій частині виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи Наказом від 08.01.2015 року головою правління ЗАТ «Гастроном «Черкаси» ОСОБА_8 прийнято на роботу на посаду менеджера з розвитку адміністрації з 08.01.2015 року на 0,5 ставки. Відповідно до договору оренди легкового автомобіля від 05.01.2015 року ПП «Торговий дім «Поляков» передав, а ЗАТ «Гастроном «Черкаси» прийняв у строкове платне володіння автомобіль НОМЕР_1. Наказом голови правління ЗАТ «Гастроном «Черкаси» від 08.01.2015 року вказаний автомобіль закріплений за менеджером з розвитку ОСОБА_8

Разом з тим, у наданій до суду трудовій книжці АН №102119 ОСОБА_8 містяться записи, які підтверджують факт перебування його у трудових відносинах з ПП «Торговий дім «Поляков», починаючи з 12.07.2010 року. Інформації про звільнення його з даного підприємства а також його роботи за сумісництвом, відсутні.

Під час оформлення протоколу про адміністративне правопорушення від 22 січня 2015 року (адміністративна справа № 712/909/15-п) правопорушник ОСОБА_8 вказав місце своєї роботи та посаду як заступник директора ПП «Торговий дім «Поляков». Такі ж дані він вказав і у своєму поясненні від 22.01.2015 року.

Дослідивши всі наявні та добуті докази в сукупності колегія суддів віддає перевагу вказаним вище первинним показам самого ОСОБА_8, які найбільш узгоджуються з матеріалами справи, а тому вважає, що належним відповідачем в даних правовідносинах є ПП «Торговий дім «Поляков». Доводи ж відповідача в цій частині апеляційний суд відхиляє, як надумані та направлені на те, щоб уникнути відповідальності.

Що стосується суті позовних вимог ОСОБА_6, то колегія суддів звертає увагу на наступне.

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України № 1961-ІV від 01.07.2004 року «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Як видно із заяви про страхове відшкодування ОСОБА_6 та ПрАТ «Страхова компанія ТАС» узгодили розмір шкоди в розмірі 40 000 грн., яку позивач отримав на вказані ним банківські реквізити.

Таким чином, при ліміті, встановлену Полісом № АС/ 9824422 за шкоду заподіяну майну у розмірі 50 000 грн., сторони дійшли згоди про відшкодування шкоди в розмірі 40 000 грн. Отже позивач визнав розмір заподіяної йому в результаті пошкодження автомобіля шкоди у 40 000 грн. 00 коп. і погодився з цим.

Крім того, в обгрунтування розміру матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок пошкодження транспортного засобу позивач посилається на Висновок № 21/15 автотоварознавчої експертизи від 15.02.2015 року. Відповідач не визнав визначений Висновком розмір заподіяної шкоди, вказавши на розбіжності між переліком пошкоджених частин автомобіля, які зафіксовані в протоколі огляду транспортного засобу від 30.01.2015 року та самим Висновком експерта.

В матеріалах справи відсутні докази того, що представник відповідача - ПП «Торговий дім «Поляков» належним чином повідомлявся про дату та місце технічного огляду автомобіля та був присутнім на ньому, як це передбачено п. 5.2. Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів.

На даний момент пошкоджений в результаті ДТП автомобіль «GEELLY EMGRAND X7» повністю відновлений і експлуатується, що унеможливлює проведення відповідної автотоварознавчої експертизи для визначення розміру заподіяної шкоди.

За таких обставин колегія суддів вважає, що позивач не довів належним чином розмір заподіяної йому матеріальної шкоди, завданої пошкодженням автомобіля.

Згідно з вимогами частин 1, 4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Що стосується позовних вимог в частині стягнення збитків у формі незапланованих витрат в сумі 18 000 грн., які виникли внаслідок оренди ОСОБА_6 транспортного засобу взамін пошкодженого, то суд апеляційної інстанції вважає, що вони також належним чином не підтверджені.

В обгрунтування отриманих збитків ОСОБА_6 надав договір оренди автомобіля від 28.01.2015 року укладеного з ОСОБА_9

Відповідно до ст. 799 ЦК України договір найму транспортного засобу укладається у письмовій формі. Договір найму транспортного засобу за участю фізичної особи підлягає нотаріальному посвідченню.

Договір наданий позивачем складений у письмовій формі без визначеного законодавством нотаріального посвідчення. Інших даних про даний факт а також про те з якою метою використовувався орендований автомобіль, у чому була необхідність оренди, в матеріалах справи немає.

А тому на підставі вищевказаного колегія суддів також не вбачає законних підстав для задоволення позову в цій частині.

Позивач ОСОБА_6, як власник автомобіля «GEELLY EMGRAND X7», також просив стягнути з відповідача моральну шкоду в розмірі 20 000 горн. 00 коп.

Відповідно до ч.1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Частинами 1, 2 ст. 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає в тому числі: у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Дослідивши матеріали справи з врахуванням роз'яснень, викладених в п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», та викладеної вище правової позиції Верховного Суду України, колегія суддів вважає, що ОСОБА_6 зазнав певних моральних страждань, викликаних пошкодженням власного автомобіля.

Приймаючи до уваги характер та обсяг душевних страждань, повязаних з пошкодженням майна, тривалим терміном його відновлення, тяжкість вимушених змін у життєвих і виробничих стосунках позивача, ступінь зниження престижу, колегія суддів вважає, що сума у 10 000 грн. 00 коп. стане адекватною компенсацією моральним втратам.

В цій частині позов підлягає задоволенню.

Таким чином, у звязку з неповним зясуванням судом обставин, що мають значення для справи, порушенням норм матеріального та процесуального права рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів,

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 ОСОБА_7 задовольнити частково.

Рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 18 листопада 2015 року скасувати, ухвалити по справі нове рішення.

Позов ОСОБА_6 задовольнити частково.

Стягнути з Приватного підприємства «Торговий дім «Поляков» на користь ОСОБА_6 10 000 грн. 00 коп. моральної шкоди.

В решті позовних вимог - в задоволенні відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з часу проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів до суду касаційної інстанції.

Головуючий :

Судді :