Провадження № 2/761/340/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2016 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі: головуючого - судді Гуменюк А.І.

при секретарі Бешировій Ж.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про розірвання правочину та стягнення коштів, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (далі - Позивач) 22 жовтня 2014 року звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до Фізичної особи підприємця ОСОБА_2 (далі - Відповідач), про захист прав споживача.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 12 липня 2013 року між нею та Відповідачем було укладено Договір № 2, відповідно до умов якого Відповідач взяв на себе зобов'язання по виготовленню та монтажу продукції згідно з ескізом, зазначеним в Додатку № 1 до Договору. Вартість робіт за договором складала 108500 грн. із строком виконання робіт до 60 календарних днів з наступного дня після підписання договору. На виконання умов п.2.3. Договору вона сплатила Відповідачу аванс в розмірі 50% від загальної ціни Договору, а саме 53625 грн., що становить 6600 доларів США. Також Позивачем 4 жовтня 2013 року, не дивлячись на прострочення Відповідачем встановлення продукції, було сплачено кошти в сумі 2500 доларів США, що еквівалентно 20375,00 грн. На підставі договору Відповідачем від Позивача всього було отримано грошові кошти в розмірі 9100,00 доларів США, що становить 74000,00 грн. Решту коштів Позивач повинна була сплатити після підписання акту приймання-передачі встановленої продукції, тобто до 17.09.2013 року Відповідач повинен був виконати доставку продукції, здійсните її монтаж та передати Позивачеві по акту приймання-передачі. Вказує, що станом на 12.12.2013 року, взяті на себе зобов'язання за вказаним правочином Відповідач не виконав, продукцію Позивачеві не передав, акту прийому-передачі встановленої продукції не підписано. Вважає такі дії Відповідача протиправними та направленими на порушення прав Позивача, як споживача на отримання в строк якісної продукції. Зазначила, що 16.12.2013 року між нею та ПП «Меблі Люкс» було укладено договір про усунення недоліків встановленої продукції. Відповідно до Акту приймання-передачі виконаних робіт від 16.02.2014 року ПП «Меблі Люкс» було усунуто недоліки та пошкодження встановленої Відповідачем продукції на суму 50000,00 грн. Вважає, що ця сума має бути відшкодована Відповідачем. Просила суд ухвалити судове рішення, яким розірвати Договір № 2. від 12 липня 2013 року, укладений між нею та Відповідачем; стягнути з Відповідача на її користь 50000,00 грн. в рахунок відшкодування витрат на усунення недоліків виконаної роботи.

Представник Позивача у судовому засіданні позов підтримав у повному обсязі та просив позовні вимоги задовольнити.

Представник Відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнав. У письмових запереченнях зазначив, що дійсно між Позивачем та Відповідачем був укладений Договір про проведення робіт з виготовлення та встановлення продукції на суму 108500,00 грн. В порушення п.2.3. Договору Позивач оплатила аванс лише в розмірі 53790,00 грн. Однак не дивлячись на це, Відповідач приступив до виконання зобов'язань за Договором. У жовтні 2013 року Позивачем було ще сплачено 20375,00 грн. На початку грудня 2013 року продукція була виготовлена та встановлена на об'єкті, однак Позивач відмовилась її прийняти і акту прийому-передачі не підписала, решту коштів за виконану продукцію Відповідачу не перерахувала. Свою відмову обґрунтувала тим, що у неї відсутні кошти та пред'явила ряд необґрунтованих зауважень до якості продукції. Вважає, що Відповідачем було виконано зобов'язання в повному обсязі. Умови Договору порушила Позивач, так як заборгувала Відповідачу кошти за виконану роботу в розмірі 34335,00 грн. Відповідач неодноразово звертався до Позивача з вимогою підписати Акт прийому-передачі встановленої продукції, проте отримував відмову в категоричній формі. Вважає, що вимоги Позивача є безпідставними. Просив у позові відмовити.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд знаходить позов таким, що не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Судом встановлено, що 12 липня 2013р. між ОСОБА_1 та Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_2 було украдено Договір №2 (далі - Договір) на проведення робіт з виготовлення та встановлення продукції (а.с. 12-15).

Відповідно до частин 1, 4 статті 837 Цивільного кодексу України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. До окремих видів договорів підряду, встановлених параграфами 2-4 цієї глави, положення цього параграфа застосовуються, якщо інше не встановлено положеннями цього Кодексу про ці види договорів.

Відповідно до п.2.1.1. Договору вартість замовленої продукції становить 108 500 грн. Оплата Договору здійснюється шляхом внесення готівкових коштів Виконавцю, що підтверджується виданою Замовнику квитанції Виконавцем (п.2.2.Договору). Оплата договору здійснюється згідно узгодженої схеми, передоплата 70% від вартості продукції на закупівлю матеріалу (п.2.3. Договору).

Як вбачається з копій квитанцій наявних у матеріалах справи, Позивачем на виконання п.2.3. Договору, 12 липня 2013 року було сплачено Відповідачу 6600 доларів СІЛА, що еквівалентно 53625 грн., як передоплата на виготовлення меблів та 4 жовтня 2013 року, як передоплату, ще було внесено кошти в розмірі 2500 доларів США, що еквівалентно 20375 грн., (а.с.6).

Дані обставини представники сторін в судовому засіданні не заперечували.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 4 ст. 612 ЦК України прострочення боржника не настає, якщо зобов'язання не може бути виконане внаслідок прострочення кредитора.

Відповідно до ч.1 ст.613 ЦК України кредитор вважається таким, що прострочив, якщо він відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником, або не вчинив дій, що встановлені договором, актами цивільного законодавства чи випливають із суті зобов'язання або звичаїв ділового обороту, до вчинення яких боржник не міг виконати свого обов'язку.

Отже, з наведеного слід дійти висновку, що Позивачем було порушено п. 2.3. Договору та положення ст. 526, ч. 4 ст. 612 та ч.1 ст. 613 ЦК України. При цьому у Відповідача виникло зобов'язання приступити до виконання робіт за Договором лише з 4 жовтня 2013 року, тобто після проведення Позивачем повної передоплати згідно п.2.3. Договору.

Відповідно до п. 1.1 Договору замовник доручає, а Виконавець приймає на себе зобов'язання провести роботи: виконати контрольний обмір об'єкта за адресою: с. Софіївська-Борщагівка, вул. Польова, 126; виготовити і затвердити зразки елементів Продукції і їх оздоблення; виготовити столярні вироби згідно ескізів Додаток № 1; упакувати продукцію для подальшого транспортування; виконати вантажно-розвантажувальні роботи; доставити Продукцію на об'єкт; зібрати і встановити Продукцію.

Згідно із п. 2.8. Договору, на наступний день після підписання договору Виконавцем проводяться, необхідні контрольні заміри об'єкту, за які Виконавець несе повну відповідальність.

Згідно п. 2.10 Договору строк виконання робіт по виготовленню та встановленню продукції становить 60 календарних днів з дати наступної за датою підписання Договору. Відповідно до п. 2.12. Договору Виконавець зобов'язаний протягом 7 (семи) календарних днів, з моменту поставки продукції на об'єкт, встановити її. У судовому засіданні було встановлено, що на початку грудня 2013 року продукція була виготовлена та встановлена Відповідачем на об'єкті відповідно до умов Договору, проте Позивачка відмовилася її прийняти, акту прийому-передачі не підписала.

Відповідно до п. 1.3. Договору сторони зобов'язані підписати Акт приймання-передачі встановленої продукції, у якому вказати про наявність чи відсутність недоліків продукції.

Відповідно до п. 3.4. Договору Замовник зобов'язаний своєчасно оплатити повну вартість Договору та прийняти встановлену продукцію відповідно до умов Договору.

Відповідно до п 3.5. Договору приймання-передача встановленої продукції здійснюється уповноваженими представниками сторін з підписанням Акту приймання-передачі.

Відповідно до п. 3.6. Договору претензії до якості продукції Замовник має право заявити в момент приймання-передачі продукції зі складанням відповідного Акту дефектів в присутності представників обох сторін, а в разі виникнення спірних питань щодо якості продукції в присутності незалежного експерта.

Так, згідно вимог статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

У відповідності до вимог статті 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Згідно із частинами 1, 2 статті 651 Цивільного кодексу України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

У ч. 2 ст. 652 ЦК України зазначено, якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов: 1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане; 2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися; 3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; 4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

У відповідності з ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Проте, Позивачем не було доведено жодної з умов, одночасна наявність яких необхідна для розірвання договору на вимогу заінтересованої сторони, які давали б суду підстави дійти висновку про розірвання Договору №2 від 12 липня 2013 року, укладеного між сторонами, а отже вимоги Позивача в цій частині до задоволення не підлягають.

Суд не приймає до уваги, як доказ, Акт дефектів продукції б/н від 12.12.2013р., складений ОСОБА_1 ОСОБА_3 та ін., оскільки такий Акт не є належним доказом з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Відповідно до ч. 1 ст. 853 ЦК України замовник зобов'язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Відповідно до ч. 4 ст. 853 ЦК України у разі виникнення між замовником і підрядником спору з приводу недоліків виконаної роботи або їх причин на вимогу будь-кого з них має бути призначена експертиза. Витрати на проведення експертизи несе підрядник, крім випадків, коли експертизою встановлена відсутність порушень договору підряду або причинного зв'язку між діями підрядника та виявленими недоліками. У цих випадках витрати на проведення експертизи несе сторона, яка вимагала и призначення, а якщо експертизу призначено за погодженням сторін, - обидві сторони порівну.

Із згаданого вище Акту від 12.12.2013 року вбачається, що він складений у відсутності Відповідача. Стороною Позивача не надано доказів про те, що Відповідачу, як Виконавцю за Договором, направлялась претензія щодо недоліків роботи, експертиза відповідно до положень ч.4 ст. 853 ЦК України не призначалась.

З урахуванням того, що суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні позову в частині розірвання договору, суд не вбачає підстав для стягнення із Відповідача витрат на усунення недоліків виконаної роботи за договором.

Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини на які посилається Позивач як на підставу для задоволення позову, не доведені в судовому засіданні, суд прийшов до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити у повному обсязі.

З урахуванням викладеного, на підставі статей 526, 610, 611, 651, 652, 849, 852, 853 Цивільного кодексу України, керуючись статями 10, 11, 13, 60, 88, 209, 212-215 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про розірвання правочину та стягнення коштів - в і д м о в и т и у повному обсязі.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва шляхом подання через Шевченківський районний суд м. Києва апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а у разі, якщо рішення було проголошено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків або після розгляду справи в апеляційному порядку Апеляційним судом м. Києва, якщо воно не буде скасоване.

СУДДЯ :