Кодимський районний суд Одеської області
__________________________________________________________________________________________
Справа №503/9/16-ц
Поровадження №2-о/503/8/16
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.01.2016 року м.Кодима Одеської області

Суддя Кодимського районного суду Одеської області Сопільняк О.М., перевіривши заяву ОСОБА_1 про встановлення факту належності правовстановлюючого документу,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 04 січня 2016 року звернувся до Кодимського районного суду Одеської області із заявою про встановлення факту належності його померлому батькові ОСОБА_2 правовстановлюючого документу свідоцтва про право власності на житловий будинок №35 в с.Федорівка по вул.Кутузова, Кодимського району, виданого 28 вересня 1980 року Сербівською сільською радою Кодимського району Одеської області.

Підставою звернення заявника до суду із вказаною заявою є допущена у цьому свідоцтві розбіжність у зазначенні по батькові власника житла ОСОБА_2 «Іванович» замість «Павлович», що унеможливлює оформлення заявником спадщини померлого батька.

Вивченням зазначеної заяви встановлено її невідповідність вимогам ст.ст.119, 258 ЦПК України.

Так, із заяви вбачається, що спірне житло розташоване в с.Федорівка Кодимського району Одеської області, яке входить до складу Лисогірської сільської ради Кодимського району, однак заінтересованою особою в заяві вказано чомусь Кодимську міську раду Одеської області, а не Лисогірську сільську раду Кодимського району.

Окрім цього, правові відносини щодо реєстрації права власності на нерухоме майно врегульовані Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року №1952-IV.

Так, відповідно до ст.2 цього закону державною реєстрацією речових прав на нерухоме майно (далі - державна реєстрація прав) є офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до ст.27 цього закону у разі виявлення у свідоцтві про право власності на нерухоме майно та/або витязі з Державного реєстру прав технічної помилки, допущеної державним реєстратором, заінтересована особа письмово повідомляє у п'ятиденний строк про це державного реєстратора, який перевіряє відповідність відомостей Державного реєстру прав інформації, що міститься у заяві про державну реєстрацію прав та/або їх обтяжень.

Якщо факт невідповідності підтверджено, державний реєстратор безоплатно виправляє допущену помилку в день надходження повідомлення.

Виправлення технічної помилки у записах Державного реєстру прав, що була допущена не з вини державного реєстратора, здійснюється за плату.

Отже, у разі допущення помилки у свідоцтві про право власності на жилий будинок у частині зазначення прізвища, імені чи по батькові власника, існує інший правовий механізм захисту порушеного права особи, зокрема звернення заінтересованої особи до органу, який видав свідоцтво про право власності на нерухоме майно та/або до державного реєстратора з відповідною заявою про виправлення допущеної помилки.

Однак, в порушення вимог п.2 ч.1 ст.258 УПК України в своїй заяві ОСОБА_1 не вказує про причини неможливості усунення вказаної ним розбіжності у позасудовому порядку, зокрема у порядку, визначеному Законом України України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Наведені обставини унеможливлюють прийняття заяви ОСОБА_1 до розгляду та відкриття провадження у справі, у звязку з цим вказана заява відповідно до ч.1 ст.121 ЦПК України залишається без руху, а заявник протягом пяти днів з дня отримання копії цієї ухвали повинен усунути виявлені недоліки шляхом подання до суду заяви, яка б за формою та змістом відповідала б вимогам ст.ст.119,258 ЦПК України, інакше заява буде визнана неподаною та буде повернута заявникові.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.119, 121,258 ЦПК України, суддя,-

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту належності правовстановлюючого документу залишити без руху та надати заявнику строк для усунення виявлених недоліків, який (строк) не може перевищувати пяти днів з дня отримання копії цієї ухвали, інакше заява буде визнана неподаною та буде повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_3