АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2016 року Апеляційний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого: Максюти Ж.І.,

суддів : Макарова М.О., Прозорової М.Л.,

за участі секретаря: Синенко Є.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро

апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України"

на ухвалу Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10 травня 2016 року

про зупинення провадження у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕНТРАДА", ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області перебуває цивільна справа за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_2, третя особа товариство з обмеженою відповідальністю «Ентрада» про стягнення заборгованості, у якому позивач просить стягнути заборгованість за договором кредитної лінії № 1 від 13.03.2014, договором поруки №1 від 13.03.2014 у сумі 11094027,41грн в т.ч.: 11000000,00 грн тіло кредиту, 94027,41 грн заборгованість по процентах, та суму судового збору у сумі 166410,41 грн.

Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10 травня 2016 року зупинено провадження у цивільній справі за позовом ПАТ «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_2, третя особа: ТОВ «Ентрада», про стягнення заборгованості, до вирішення господарської справи № 905/1301/16 за позовом ПАТ «Державний ощадний банк України» до ТОВ «Ентрада» про стягнення заборгованості.

В апеляційній скарзі ПАТ «Державний ощадний банк України» просить скасувати ухвалу суду, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин та порушення норм процесуального права.

Розглянувши справу в межах доводів скарги колегія суддів вважає, що скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду скасуванню з наступних підстав.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 04.04.2016 р. було порушено провадження у господарській справі № 905/1301/16 за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ентрада» про стягнення заборгованості. Із змісту ухвали Господарського суду Донецької області від 04.04.2016 р. та копії позовної заяви, поданої до Господарського суду Донецької області випливає, що в обґрунтування позовних вимог позивач посилався на невиконання відповідачем ТОВ «Ентрада» зобовязань за договором кредитної лінії №1 від 13.03.2014. Як вбачається зі змісту заявлених вимог, в забезпечення виконання умов договору кредитної лінії №1 від 13.03.2014 між позивачем та ОСОБА_2 укладено договір поруки №1 від 13.03.2014 року.

Постановлюючи ухвалу, суд виходив з того, що враховуючи те, що для вирішення судом справи, яка перебуває у нього на розгляді, матимуть значення наслідки розгляду вищеназваного господарського спору у справі № 905/1301/16 за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ентрада» про стягнення заборгованості, суд дійшов висновку про те, що провадження у справі підлягає зупиненню, на підставі п.4 ч.1 ст.201 ЦПК України.

Проте з таким висновком погодитись не можна.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 201 ЦПК України у разі неможливості розгляду справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства, суд зобов'язаний зупинити провадження у цій справі. Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 203 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених п. 4 ч. 1 ст. 201 цього Кодексу до набрання законної сили судовим рішенням, від якого залежить вирішення справи.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом учинення процесуальних дій під час судового розгляду з визначених у законі об'єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і передбачити усунення яких неможливо.

Межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи.

Визначаючи наявність передбачених ст. 201 ЦПК України підстав, за яких провадження у справі підлягає обов'язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, як зазначено в п. 4 ч. 1 цієї статті - неможливість розгляду цивільної справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства, застосовується в тому разі, коли в цій іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду (п. 33 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року N 2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції").

Таким чином, необхідність зупинення провадження у справі виникає у випадку, якщо неможливо прийняти рішення у даній справі до ухвалення рішення в іншій справі. Тобто між справами, що розглядаються, повинен існувати тісний матеріально-правовий зв'язок, який виражається в тому, що факти, встановлені в одній із справ, будуть мати преюдиціальне значення для іншої справи.

Під неможливістю розгляду даної справи слід розуміти неможливість для даного суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі, - у зв'язку з непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи даному суду, одночасністю розгляду двох пов'язаних між собою справ різними судами або з інших причин.

Метою зупинення провадження у справі до розгляду пов'язаної з нею справи є виявлення обставин, підстав, фактів тощо, що не можуть бути з'ясовані та встановлені у даному процесі, проте які мають значення для справи, провадження у якій зупинено. В свою чергу суд першої інстанції має можливість в межах розгляду справи № 185/10319/15 з'ясувати обставини пов'язані з наявністю кредитної заборгованості, та її розміром за кредитним договором по якому проводиться стягнення.

Суд не дав належної оцінки обставинам справи і не врахував, що розгляд Господарським судом Донецької області справи 185/103/19/15-ц не вирішує питання щодо наявності чи відсутності підстав для стягнення заборгованості за кредитним договором чи визначення її обсягу у поточній справі, а питання стягнення коштів з боржника та поручителя у випадку задоволення обох позовів вирішуватимуться в порядку виконавчого провадження.

З огляду на наведене вище, оскаржувана ухвала суду про зупинення провадження у справі не може бути визнана цілком законною і обґрунтованою, а тому судова колегія вважає за необхідне на підставі ст.312 ЦПК України скасувати цю ухвалу судді, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду відповідно до вимог діючого цивільного процесуального законодавства.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312, 315, 317 ЦПК України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" задовольнити частково.

Ухвалу Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10 травня 2016 року скасувати, та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: