АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 січня 2016 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого судді: Дорош А.І.

Суддів: Бондаревської С.М., Буленка О.О.

при секретарі: Ачкасовій О.Н.

з участю:

представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві апеляційну скаргу ОСОБА_3

на рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 30 листопада 2015 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Полтавської міської ради, треті особи: житлово-експлуатаційна організація № 2, державна будівельна архітектурна інспекція, про визнання права користування самочинно збудованою верендою та самочинно переобладнаною кімнатою як житловою,-

В С Т А Н О В И Л А :

У вересні 2015 року ОСОБА_3 звернулася в суд з позовом до Полтавської міської ради, треті особи: житлово-експлуатаційна організація № 2, державна будівельна архітектурна інспекція, про визнання права користування самочинно збудованою верендою та самочинно переобладнаною кімнатою як житловою. Просила визнати за нею право користування самочинно збудованою верандою площею 9,8 кв.м. та самочинно переобладнаною кімнатою площею 12,6 кв.м. як житловим приміщенням з 20.02.1998 року за адресою: АДРЕСА_1. Свої вимоги обґрунтовує тим, що на підставі рішення міськвиконкому № 568 від 23.11.1992 року, наказу міськжитлокомунуправління № 45 від 14.05.1997 року та згідно з наказом № 30-Т від 14.05.1997 року начальника ГЖЕД № 4 їй було виділено службову однокімнатну квартиру АДРЕСА_1. У подальшому згідно рішення міськвиконкому від 28.01.1998 року № 17 кімнату площею 12,7 кв.м. у квартирі АДРЕСА_2 було виведено зі складу жилих та зі складу квартири № 2 та закріплено за квартирою № 1, де вона проживала, для використання під господарчі потреби. З метою користування закріплено кімнатою у лютому 1998 року вона була змушена замурувати вхід до 2- х інших кімнат та прибудувати до своєї квартири веранду, через яку було зроблено вхід до прикріпленої кімнати. Рішенням виконавчого комітету Полтавської міської ради від 17.11.2006 року № 350 квартиру № 1 житловою площею 14,7 кв.м., де вона мешкала разом із чоловіком та сином, було виведено зі складу службових та закріплено за нею як ордерну з відкриття особового рахунку.

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 30 листопада 2015 року позов ОСОБА_3 до Полтавської міської ради, треті особи: житлово-експлуатаційна організація № 2, державна будівельна архітектурна інспекція про визнання права користування самочинно збудованою верендою та самочинно переобладнаною кімнатою як житловою - залишено без задоволення.

З даним рішенням не погодилась позивач ОСОБА_3 та подала на нього апеляційну скаргу. Вважає рішення місцевого суду ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, вказує що висновки суду не відповідають обставинам справи, просить його скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно ч.1 п.1 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Згідно ч.1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, що наказом № 30-Т від 14.05.1997 року «Про заселення службової квартири» - службову однокімнатну квартиру АДРЕСА_1 житловою площею 15,4 кв.м. виділено майстру техдільниці № 4 ОСОБА_3 на склад сім'ї з 3-х чоловік ( а.с.23).

Право зайняття службового приміщення позивачем та членами її сім'ї посвідчено ордером на надання службового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 площею 15.4 кв.м. (а.с. 20).

Згідно рішення міськвиконкому від 28.01.1998 року № 17 кімната площею 12, 7 кв.м. у квартирі АДРЕСА_2 виведена зі складу жилих та зі складу квартири № 2 та закріплена її за квартирою № 1, яка має статус службової міськжитлокомунуправління, для використання під господарчі потреби (а.с.18).

Рішенням виконавчого комітету Полтавської міської ради від 17.11.2006 року № 350 «Про заселення окремих квартир» - 1 кімнатну квартиру АДРЕСА_1, де мешкає ОСОБА_3 складом сім'ї 3 особи, виведено зі складу службових Управління житлово-комунального господарства та закріплено як ордерну з відкриття особового рахунку і договору найму на неї відповідно до ст. 125 абз.3 ЖК України (стаж роботи в системі житлово-комунального господарства більше 10 років) (а.с.19).

Комунальне підприємство «Житлово-експлуатаційна організація № 2 Полтавської міської ради, як балансоутримувач житлового будинку АДРЕСА_1, не заперечує проти узаконення перепланування та добудови квартири АДРЕСА_1 при наявності відповідної технічної документації (технічний висновок експерта, згода сусідів та інше) (а.с. 24).

Управління з питань містобудування та архітектури від 31.08.2015 року за № 01-02-01-21/308 повідомлено, що відповідно до протоколу засідання тимчасової комісії з розгляду питань самочинного будівництва в м. Полтаві (№ Пр/01.3/03 від 12.06.2015) при розгляді питання щодо самочинно виконаного переобладнання приміщення № 5 площею 12, 6 кв.м. та добудови веранди площею 9,8 кв.м. до квартири АДРЕСА_1 (а.с.25).

Згідно висновку експертного будівельно-технічного дослідження № 40 від 23.03.2015 року на основі проведеного аналізу прибудова до квартири №1 жилового будинку за адресою АДРЕСА_1 збудована з метою приведення квартири № 1 у відповідність до вимог нормативних документів (забезпечення проходу до кімнати № 5). Конструктивне, об'ємно планувальне рішення, санітарно гігієнічні умови та пожежна безпека прибудови (у складі приміщення веранди № 6 площею 12, 6 кв.м.) з погребами та переобладнаної кімнати № 1-5 площею 12, 6 кв.м. відповідають вимогам нормативних будівельно-технічних документів, що діють на території України та висуваються до реконструкції житлових будинків (а.с. 7-12).

Із описової частини даного висновку слідує, що проведена прибудова до квартири АДРЕСА_1 пов'язана зі зміною загальної та житлової площі квартири, підпадає під нормативне визначення реконструкція. Переобладнання кімнати № 5 відбулося шляхом її приєднання до квартири № 1, чим покращилися умови проживання квартири № 1.

Ч. 1 ст. 376 ЦК України визначено, що житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Відповідно до ст.100 ЖК України виконання наймачем робіт з переобладнання та перепланування жилого будинку і жилого приміщення, які не передбачають втручання в несучі конструкції та/або інженерні системи загального користування, не потребують отримання документів, що дають право на їх виконання.

Після завершення зазначених робіт введення об'єкта в експлуатацію не потребується.

Виконання робіт, визначених частиною першою цієї статті, унаслідок яких змінюється площа, кількість чи склад приміщень у будинках державного чи громадського житлового фонду, допускається за письмовою згодою наймодавця (орендодавця), якщо інше не передбачено договором найму (оренди).

Відмовляючи у задоволенні позову, місцевий суд виходив з того, що рішенням міськвиконкому від 28.01.1998 року № 17 кімната площею 12,7 кв.м у квартирі № 2 була виведена зі складу жилих та зі складу квартири № 2 та закріплена за квартирою № 1, яка має статус службової та в якій в даний час проживає позивач, оскільки надана для господарчих потреб. Веранда площею 9,8 кв.м збудована позивачем самочинно, кімната площею 12,6 кв.м має статусу нежитлової, тому суд позбавлений можливості визнати за позивачем право користування самочинно збудованою верандою та самочинно переобладнаною кімнатою площею 12,6 кв.м як житловим приміщенням. Позивач не зверталася до Полтавської міської ради з вимогою про надання статусу житлових вказаним приміщенням, доказів з цього приводу позивачем не надано.

Як встановила колегія суддів, такий висновок місцевого суду є правильним, оскільки суд дійшов його після повного, всебічного та об"єктивного з"ясування фактичних обставин справи, прав та обов"язків сторін в даних правовідносинах, з правильним застосуванням норм матеріального права.

Згідно ч. 4 ст.4 ЖК України до житлового фонду не входять нежилі приміщення в жилих будинках, призначені для торговельних, побутових та інших потреб непромислового характеру.

Згідно ч. 1,2 ст. 5 ЖК України державний житловий фонд перебуває у віданні місцевих Рад народних депутатів (житловий фонд місцевих Рад) та у віданні міністерств, державних комітетів і відомств (відомчий житловий фонд). Відповідно до Основ житлового законодавства Союзу РСР і союзних республік будинки відомчого житлового фонду в містах і селищах міського типу підлягають поступовій передачі до відання місцевих Рад народних депутатів у порядку і в строки, що визначаються Радою Міністрів СРСР і Радою Міністрів Української РСР.

Предметом даного спору є визнання права користування самочинно збудованою верендою площею 9,8 кв.м та самочинно переобладнаною нежитловою кімнатою площею 12,6 кв.м як житловим приміщенням з 20 лютого 1998 року.

Як вбачається із матеріалів справи, наказом № 30-Т від 14.05.1997 року «Про заселення службової квартири» службова однокімнатна квартира АДРЕСА_1 житловою площею 15,4 кв.м. виділена майстру техдільниці № 4 ОСОБА_3 на склад сім'ї з 3-х чоловік (а.с. 23).

Рішенням виконкому Полтавської міської ради від 17.11.2006 р. № 350 однокімнатна квартира АДРЕСА_1 виведена із складу службових Управлінння житлово-комунального господарства та закріплена як ордерна з відкриттям особового рахунку і договору найму на неї відповідо до ст. 125 абз. 3 ЖК України, отже ця квартира відноситься до державного житлового фонду (а.с. 19).

Рішенням міськвиконкому від 28.01.1998 р. № 17 кімната площею 12,7 кв.м виведена зі складу жилих та зі складу квартири № 2 та закріплена за квартирою № 1, для використання під господарчі потреби (а.с. 18).

Отже, однокімнатна квартира №1 належить до державного житлового фонду, а спірна кімната площею 12,7 кв.м є нежитловою та надана ОСОБА_3 для використання під господарчі потреби.

Веранда збудована самочинно без виділення земельної ділянки під її будівництво, тому відсутні правові підстави для визнання за позивачем права користування нею.

Згідно вимог ЖК України житловий фонд перебуває у віданні місцевих Рад народних депутатів, позивач не надала доказів того, що зверталася до Полтавської міської ради з питання переведення нежитлової кімнати у житлову, отже дане питання не було предметом розгляду компетентним органом, рішення якого чи його відсутність дають підстави вважати про наявність спору про право, тому місцевий суд правомірно відмовив позивачу у задоволенні позову.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому апеляційну скаргу слід відхилити, а рішення суду - залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.1 п.1, 308 ч.1, 313-315, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 30 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

С у д д і: