Провадження № 6/761/20/2016
У Х В А Л А

Іменем України

19 січня 2016 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Макаренко І.О.

при секретарі Нечипорук А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду заяву ОСОБА_1 про зміну способу і порядку виконання судового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про повернення депозитного вкладу та стягнення коштів за договором банківського вкладу,

встановив:

Заявник звернувся до суду з вказаною заявою, посилаючись на те, що рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 05.02.2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 21.05.2015 року, позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про повернення депозитного вкладу та стягнення коштів за договором банківського вкладу задоволено частково, а саме: стягнуто з відповідача на користь позивача суму вкладу в розмірі 150 000 доларів США, нараховані проценти на суму вкладу у розмірі 14 448,89 доларів США, три відсотки річних у розмірі 984,25 доларів США, а загалом стягнуто 165 433,14 доларів США, у задоволенні іншої частини позовних вимог - відмолено. Заявник зазначає, що судом першої інстанції вирішено питання про розмір сум до стягнення, проте у резолютивній частині рішення суд не зобов`язав відповідача виплатити ці суми позивачу належним чином відповідно до умов договору, що унеможливлює виконання рішення суду.

Заявник у судовому засіданні подану заяву підтримав та просив її задовольнити з підстав, що викладені у ній.

Представник заінтересованої особи - Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» у судовому засіданні проти поданої заяви заперечував та просив суд відмовити у її задоволенні у повному обсязі.

Заслухавши пояснення сторін по справі, дослідивши матеріали справи, суд встановив.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 05.02.2015 р. позовні вимоги ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про повернення депозитного вкладу та стягнення коштів за договором банківського вкладу задоволено частково, а саме: стягнуто з відповідача на користь позивача суму вкладу в розмірі 150 000 доларів США, нараховані проценти на суму вкладу у розмірі 14 448,89 доларів США, три відсотки річних у розмірі 984,25 доларів США, а загалом стягнуто 165 433,14 доларів США, у задоволенні іншої частини позовних вимог - відмолено.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 21.05.2015 року рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 05.02.2015 р. залишено без змін.

Заявник вважає, що судами першої та апеляційної інстанції помилково не зобов'язано відповідача виплатити грошові кошти належним чином відповідно до умов договору, а саме у повному обсязі, в валюті вкладу, готівкою.

За таких обставин, заявник стверджує, що судом на власний розсуд змінено заявлені в цій частині позову спосіб захисту та поновлення порушеного цивільного права на інший, що наразі унеможливлює виконання рішення суду, оскільки згідно ст. 45 Закону України «Про виконавче провадження» не допускається виплата стягувачу стягнутих сум готівкою.

Відповідно до ст. 373 ЦПК України, за наявності обставин, що утруднюють виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), за заявою державного виконавця або за заявою сторони суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає питання про відстрочку або розстрочку виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання рішення в судовому засіданні з викликом сторін і у випадках може відстрочити або розстрочити виконання, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення.

Порядок виконання судового рішення - це визначена законодавством послідовність і зміст виконавчих дій державним виконавцем, а також права і обов'язки суб'єктів виконавчого провадження під час їх вчинення.

Під способом виконання судового рішення слід розуміти вид виконавчої дії, яку має бути застосовано для належного виконання рішення суду суб'єктами виконавчого провадження.

Разом з тим, як вбачається зі змісту прохальної частини поданої заяви, заявник фактично просить суд повторно вирішити питання, що заявлялись ним у межах позовних вимог при пред'явленні до суду позовної заяви. Дані питання вже були вирішені судом першої інстанції при ухваленні рішення по суті позовних вимог, та у задоволенні такої позовної вимоги відмовлено. Слід врахувати, що правильність висновків суду першої інстанції підтверджено ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 21.05.2015 року.

За таких обставин, заявник фактично просить суд змінити резолютивну частину рішення суду, що не передбачено ст. 373 ЦПК України та є недопустимим.

Також слід зазначити, що заявником не доведено наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення, у розумінні ст. 373 ЦПК України, що виключає можливість зміни способу та порядку виконання рішення.

Враховуючи викладені обставини, суд вважає що рішення є зрозумілим та не потребує встановлення способу або порядку його виконання, тому заява задоволенню не підлягає.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 373 ЦПК України, суд

ухвалив:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про зміну способу і порядку виконання судового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про повернення депозитного вкладу та стягнення коштів за договором банківського вкладу - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва протягом 5 днів з дня її проголошення.

Суддя: