АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/1789/16 Справа № 201/4974/15-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Пономарь З.М.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2016 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді Пономарь З.М., суддів Петешенкової М.Ю., Черненкової Л.А., при секретареві Сахарову Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Дніпропетровськ цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровськ від 04 жовтня 2015 року за позовом ОСОБА_2 до ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» про визнання недійсною угоди,-

в с т а н о в и л а :

У березні 2015 року ОСОБА_2 звернулась до ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» з позовом про визнання недійсною укладеної 15.02.2013р. угоди, за якою зазначено про надання їй кредиту у сумі 15580грн. В обґрунтування позовних вимог посилалась на те, що вказана грошова сума у якості позики фактично банком їй не надавалась.

Рішенням Жовтневого райсуду м.Дніпропетровськ від 04.10.2015р. у задоволенні позовних вимог відмовлено. В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просила скасувати вказане судове рішення, посилаючись на його невідповідність вимогам закону.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що воно підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення за такими підставами. Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції посилався на їх недоведеність. Вказаний висновок суду першої інстанції не відповідає вимогам закону та обставинам справи, з яких вбачається наступне.

15.02.2013р. між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_2 укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт (а.с.27,28).

За розділом 1 угоди під назвою «Реструктуризація заборгованості» зазначено, що сторонами угоди узгоджено, що заборгованість за кредитним договором від 22.08.2007р. складає 2249грн.46коп., а заборгованість за кредитним договором від 18.05.2008р. 14365грн.71коп. Датами кінцевого погашення вказаних заборгованостей визначено 29.02.2016р. та передбачено умови цього погашення, зокрема, штрафні санкції, на 2-й день прострочення погашення за першим договором у сумі 881грн.85коп. та за другим 3188грн.58коп. Зазначено також про те, що інші умови договорів від 22.08.2007р., 18.05.2008р. залишаються незмінними.

За розділом 2 угоди під назвою «Приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт» зазначено, що банк надає позичальнику строковий кредит на споживчі цілі в сумі 15 580грн.17коп. на 36 місяців з 15.02.2013р. по 29.02.2016р. з погашенням його щомісячними платежами та зі сплатою 1,5% на місяць. За порушення зобовязань передбачена пеня, а починаючи з 32-го дня прострочення і штраф.

ОСОБА_2 просила визнати вказану Генеральну угоду недійсною, посилаючись на те, що передбачений нею як наданий на споживчі цілі кредит в сумі 15580грн.17коп. фактично їй банком не надавався.

Банк визнав вказаний факт, підтвердивши, що передбачений розділом 2 Генеральної угоди кредит у сумі 15 580грн.17коп. ОСОБА_2 у дійсності не надавався, а зазначена грошова сума фактично є сумою заборгованості за попередніми кредитними договорами, яка і реструктуризована за даною угодою.

Однак розділ 2 Генеральної угоди сторін не містить жодного посилання на те, що зазначена у ньому сума 15 580грн.17коп. є саме заборгованістю за попередніми кредитними договорами. Більш того, з розділу 1 Генеральної угоди, яким передбачено умови щодо реструктуризації кредитної заборгованості, вбачається, що після зменшення розміру заборгованості за кожним з попередніх кредитних договорів загальний розмір за обома договорами з дати підписання Генеральної угоди складає зовсім іншу суму 16 615грн.17коп. (2249грн.46коп. + 14365грн.71коп.). При цьому будь-якого зазначення про те, що суми заборгованості 2249грн.46коп. та 14365грн.71коп. (16 615грн.17коп.) після їх визначення ще раз зменшувались чи якимось іншим чином трансформувались у суму 15 580грн.17коп. ні розділ 1, ні тим більше розділ 2 Генеральної угоди не містять.

З розділу 2 Генеральної угоди взагалі вбачається, що його положення та умови є самостійними та не повязаними з положеннями розділу 1 Генеральної угоди щодо реструктуризації кредитної заборгованості за іншими договорами. Підставою укладення розділу 2 цієї угоди стала також самостійна анкета-заява ОСОБА_2 від 15.02.2013р. про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку (а.с.23.24).

Тобто, зміст Генеральної угоди свідчить, що розділом 1 передбачено умови реструктуризації кредитної заборгованості, а розділом 2 надання грошової суми споживчого кредиту. Умов, з яких би вбачалось, що передбачена розділом 2 угоди грошова сума є реструктуризованою кредитною заборгованістю, зазначена угода фактично не містить.

Відповідно до вимог ст.1054 параграфа 2 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. За ч.1 ст. ст.1051 параграфа 1 ЦК України позичальник має право оспорити договір позики на тій підставі, що грошові кошти насправді не були одержані ним від позикодавця або одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором. Згідно ч.1,5 ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства та має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Враховуючи зазначені вимоги закону та встановлені обставини, які свідчать про те, що у дійсності ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» не надавав позичальнику ОСОБА_2 передбаченого розділом 2 «Приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт» угоди від 15.02.2013р. кредиту у сумі 15 580грн.17коп., на підставі ч.1,5 ст.203, ст.215 ЦК України Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт в частині розділу 2 слід визнати недійсною.

Підстав для визнання недійсною Генеральної угоди у повному обсязі не вбачається, оскільки предметом позову ОСОБА_2 згідно наведеного нею його обґрунтування про не отримання нової суми кредиту фактично став лише розділ 2 Генеральної угоди. Розділом 1 Генеральної угоди передбачені умови реструктуризації заборгованості, що виникла за кредитними договорами від 22.08.2007р.та від 18.05.2008р. з зазначенням про залишення незмінними інших передбаченими вказаними договорами умов. Позовна заява ОСОБА_2 обґрунтування недійсності Генеральної угоди в частині розділу 1 не містить.

Оскільки висновки суду першої інстанції не відповідають вимогам закону та обставинам справи, його рішення на підставі п.3.4 ст.309 ЦПК України підлягає скасуванню з частковим задоволенням позову та апеляційної скарги ОСОБА_2

На підставі ч.1,5 ст.88 ЦПК України з ПАТ «КБ «ПРИВАТБАНК» на користь ОСОБА_2 слід стягнути 365грн.40коп. на повернення понесених нею судових витрат (а.с.2,59).

Керуючись ст.ст.303,307, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів,-

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу та позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровськ від 04 жовтня 2015 року скасувати.

Визнати недійсною укладену 15.02.2013р. між ОСОБА_2 та ПУБЛІЧНИМ АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт в частині розділу 2 «Приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт».

Стягнути з ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» на користь ОСОБА_2 365грн.40коп. на повернення судових витрат.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і протягом двадцяти днів може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Судді : Пономарь З.М.

ОСОБА_3

ОСОБА_4