Справа № 658/2737/15-ц
(провадження № 2/658/39/16)
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2016 року м.Каховк

Каховський міськрайонний суд Херсонської області в складі

головуючого судді Єйбога І.М.,

за участю секретаря Садової І.М.,Бірючової О.В.,

за участю представників ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Каховка Херсонської області цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення збитків за договором підряду, відшкодування моральної шкоди,

встановив:

ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_5 мотивуючи свої вимоги тим, що в вересні 2014 року між сторонами в усній формі була досягнута домовленість про виконання ремонту 3-х кімнатної квартири АДРЕСА_1, що належить позивачу на праві приватної власності. За виконану роботу, без урахування будівельних матеріалів, ОСОБА_4 зобовязалася передати відповідачу 30 000 35 000 грн. Для придбання будівельних матеріалів позивачем кошти передавалися частинами, а саме: 25 000 грн. за роботу та придбання будівельних матеріалів. В грудні 2014 року позивач передала відповідачу 20 000 грн. для придбання будівельних матеріалів, а в січні 2015 року відповідач отримав від ОСОБА_6 15 000 грн.

В 2015 році позивач виявила, що відповідач завищив вартість ремонтних робіт, придбав будівельні матеріали, що не були потрібні для ремонту, такі як: дзвоник, два відра, крани для радіаторів, бур, заглушки, труби для каналізації. Крім того, відповідач завищив вагу придбаного піску та цементу.

Також, позивач виявила, що проведені роботи відповідачем не відповідають досягнутій домовленості. Так, в кухні не вірно покладено плитку, неправильно залита підлога та в ній присутні тріщини, неправильно змонтовано підвісну стелю, у вбиральні не був встановлений унітаз. Крім того, без дозволу, відповідач демонтував стару сантехніку у ванній кімнаті та привласнив її.

В добровільному порядку відповідач відмовляється усувати вказані недоліки та відшкодовувати завдані збитки.

Просила суд стягнути з ОСОБА_5 на її користь 45 000 грн. завданих збитків, а також понесені нею судові витрати.

В подальшому позивач надала суду заяву про уточнення позовних вимог. Заява мотивована тим, що вартість робіт та матеріалів для усунення недоліків, які виявлені при виконанні ремонтних робіт в квартирі становить 47 876 грн.; вартість придбаних відповідачем інструментів, що не були потрібні для ремонту становить 1 105,50 грн.; вартість придбаних будівельних матеріалів відповідачем, що не були потрібні для ремонту становить 2 251,15 грн.; вартість зіпсованого відповідачем майна що знаходилося в квартирі, становить 15 460 грн., переробка кухонної меблі (зняття, встановлення, втрата товарної якості) становить 9 453 грн. Також, позивач зазначила, що визиває сумніви в необхідності придбаних матеріалів, де на чеках відсутні печатки на суму 4 782 грн. За вказаних обставин, просила стягнути на її користь з відповідача 85 301,13 грн. збитків за договором.

Крім того, вважає, що дії відповідача завдали їй моральної шкоди, яку вона оцінює в розмірі 100 000 грн., та яка полягає в тому, що на протязі тривалого часу вона не має можливості проживати у власній квартирі, а неякісний ремонт та зіпсовані речі приводить її до нервового шоку, у звязку з чим позивач була змушена звертатися за медичною допомогою, купувати ліки за власні кошти. Вказані вище обставини змінили її звичайний спосіб життя, тому на підстав ст. 1166 ЦК України просила стягнути з відповідача моральну шкоду в розмірі 100 000 грн.

Також, під час розгляду справи в суді позивачем було понесені судові витрати, що складаються з витрат на правову допомогу в розмірі 3 300 грн., які просила стягнути з відповідача на її користь.

30 травня 2016 року позивач подала доповнення до уточнень позовних вимог, відповідно до яких просила стягнути з відповідача 130 409,50 грн. збитків, 100 000 грн. моральної шкоди, 650,64 грн. за проїзд та проживання, витрати на правову допомогу у розмірі 3 300 грн.

Позивачем, 05 липня 2016 року подано до суду заяву про збільшення позовних вимог, відповідно до якої остаточно просила стягнути з відповідача 126 000,02 грн. збитків, які складаються з:

- 47 876 грн. вартість проведених робіт та витрачених матеріалів за експертним висновком;

- 9 453 грн. перебирання кухонної мебелі;

- 1 105,50 грн. вартість інструментів, які були придбані відповідачем;

- 4 782 грн. відсутність печаток на чеках;

- 15 460 грн. вартість зіпсованого майна відповідачем;

- 2 215,15 грн. вартість зайвих матеріалів;

- 8 487,48 грн. вартість ванної та мийки, що вивезені відповідачем самовільно та не повернуті;

- 39 620,80 грн. ремонт ванної;

31 787 грн. інфляційних витрат за період з квітня 2015 року по травень 2016 року; 1 470 грн вартість проїзду з м. Херсон до м. Каховки в судові засідання; 4 363,60 грн. вартість судової експертизи; 6 300 грн. витрати на юридисні послуги; 2 958 грн. витрати на сплату судового збору при подачі позову, а також 100 000 грн. моральної шкоди, всього 272878.62 грн.

В судовому засіданні позивач на задоволенні позовних вимог наполягала з підстав викладених в позовній заяву та заві про уточнення позовних вимог. В подальшому в судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутністю.

Представник позивача в судовому засіданні на задоволенні позовних вимог з урахуванням зроблених уточнень від 05 липня 2016 року наполягала, просила їх задовольнити в повному обсязі.

Відповідач надав суду письмові заперечення, які підтримав у судовому засіданні. Просив суд в задоволенні позову ОСОБА_4 відмовити, посилаючись на те, що між сторонами не було досягнуто всіх істотних умов договору побутового підряду в розумінні ст. 837 ЦК України. Так, відповідач не здійснює підприємницьку діяльність з надання будівельних послуг. Крім того, позивачем ненаданого жодного доказу на підтвердження укладення договору, а саме письмовий договір, квитанцію або інший документ, щоб підтверджував укладення між сторонами договору підряду.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, просив суд в задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши письмові докази, повно та всебічно зясувавши обставини справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобовязується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобовязується прийняти та оплатити виконану роботу.

Договір підряду, згідно з ч. 2 вказаної вище статті, може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Частиною 1 ст. 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однією із сторін має бути досягнуто згоди.

Виходячи зі змісту ст. 837 ЦК України, а також ст.ст. 843, 846 ЦК України істотними умовами для договору підряду є предмет договору, ціна і строк.

Частиною 1 ст. 206 ЦК України передбачено, що усно можуть вчинятися правочини, які повністю виконуються сторонами у момент їх вчинення, за винятком правочинів, які підлягають нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, а також правочинів, для яких недодержання письмової форми має наслідком їх недійсність.

Згідно з ч. 3 ст. 208 ЦК України, у письмовій формі належить вчиняти правочини фізичних осіб між собою на суму, що перевищує у двадцять і більше разів розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян (від 340 гривень), крім правочинів, передбачених ч. 1 ст. 206 ЦК України.

З уточненої позовної заяви вбачається, що договір між сторонами укладався листопад- грудень 2014 року, а з показів наданих в судовому засіданні позивачем вбачається, що між позивачем та відповідачами був укладений в усній формі договір підряду на суму 30 000 грн. - 35 000 грн. в вересні 2014 року, але вказані обставини не відповідають вимогам ст.ст. 206, 208 ЦК України, а пояснення позивача про факт проведення ремонтних робіт не свідчать про укладення договору відповідно до вимог чинного законодавства.

Відповідно до вимог ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно зі ст.ст. 58, 59 ЦПК України, докази повинні бути належними та допустимими. При цьому, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Заперечення однією із сторін факту вчинення правочину або оспорювання окремих його частин може доводитися письмовими доказами, засобами аудіо-, відеозапису та іншими доказами. Рішення суду не може ґрунтуватися на свідченнях свідків (ч. 2 ст. 218 ЦК України).

Поряд з цим, п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» від 06 листопада 2009 року за № 9 встановлено, що не може доводитися свідченнями свідків заперечення факту вчинення між сторонами правочину, який належить вчиняти у письмовій формі, а також оспорювати виконання зобовязань, що виникли з цього правочину.

Позивачем не надано суду доказів, що підтверджували б укладення в усній формі договору підряду. Покази свідків допитаних під час розгляду справи не дають можливості встановити, обєм виконуваних відповідачем ремонтних робіт, їх вартість, а також встановити наявність усіх істотних умов необхідних для вирішення питання про те, чи був договір укладеним, як і не дає можливості це зробити висновок експерта № 66/2015 від 21 січня 2016 року з наступних підстав.

Так, у дослідницькій частині вказаного вище висновку зазначено, що станом на день огляду на обєкті дослідження проводяться ремонтні роботи та перепланування. Як встановлено експертом письмового договору між сторонами не укладалося, так само, як і не складалися такі документи: дефектний акт, кошторис, відомості обсягів робіт, паспорт оздоблення та будь-які інші документи, складання яких передбачено будівельними нормами, що регламентуються порядок організації будівельного виробництва. Крім того, відсутній опис технічного стану приміщень та конструкцій досліджуваної квартири станом на початок виконання ремонтно-будівельних робіт. За вказаних обставин експертом зазначено про те, що визначити за таких обставин достовірно та неоднозначно обсяг робіт, що були проведені неможливо. Також, як вбачається з висновку, експертом лише візуально визначено частину прихованих робіт (прокладка проводки та таке інше), що не дало змоги йому перевірити обсяг таких робіт та кількість застосованих матеріалів, а тому обсяг і їх кількість було визначено орієнтовно (а.с. 66 67). За вказаних обставин суд не приймає до уваги, вказаний вище висновок.

Як вбачається з матеріалів справи, суму позову позивач підтверджує долученим до позову переліком будівельних метеріалів та цін за них, що не підписаний сторонами (а.с. 117 - 119).

Згідно ст.ст. 10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюються на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до статті 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що ОСОБА_4 не доведено ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог, а саме: укладення договору підряду, досягнення згоди щодо його істотних умов, обсягу виконуваних робіт відповідачем, їх вартості, а також строку їх виконання.

Отже, вимоги позивача про стягнення збитків за договором підряду є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Зважаючи на те, що судом відмовлено у задоволенні позовних вимог про стягнення збитків за договором підряду через недоведеність цих обставин, то не підлягають задоволенню і вимоги про відшкодування моральної шкоди, домовленості про яку у сторін також не було, як і судових витрат, що складаються з: витрат на правову допомогу, витрат на сплату судового збору, витрат на проїзд та проживання.

Керуючись ст. 124 Конституції України,

ст.ст. 3, 11 16, 202, 208, 218, 837, 843, 846, 854 ЦК України,

ст.ст. 1, 3 11, 57 61, 79, 88, 212 215, 223 ЦПК України,

вирішив:

В задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення збитків за договором підряду, відшкодування моральної шкодивідмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Херсонської області через Каховський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя І.М. Єйбог