Справа № 333/2066/16-ц
Провадження № 2/333/1585/16
У Х В А Л А

про залишення заяви без руху

11 травня 2016 року м. Запоріжжя

Суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя Кулик В.Б., розглянувши уточнену позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Комунарського районного суду м. Запоріжжя з позовом до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя.

Зазначену позовну заяву передано у провадження судді Кулик В.Б.

Розглянувши заяву та додані до неї матеріали, суддя дійшов наступного висновку.

Як убачається з позовної заяви, позивачем заявлена вимога немайнового характеру, визнати за ОСОБА_2 право власності на автомобіль Nissan TIIDA, та припинити за ОСОБА_1 право власності на зазначений автомобіль, яка відповідно до Закону України «Про судовий збір» також підлягає оплаті судовим збором.

Згідно з ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Всупереч вищевказаним нормам законом, позивачем судовий збір сплачено тільки за одну майнову вимогу.

Враховуючи характер правовідносин між сторонами, їх спір повинен вирішуватись в порядку позовного провадження, відповідно до ч. 3 ст. 15 ЦПК України.

Справа позовного провадження характеризується наявністю двох сторін з протилежними інтересами і спірністю їх майнових та особистих немайнових правовідносин, які передаються на розгляд суду.

Отже, передумовою звернення до суду в порядку позовного провадження є наявність спірних правовідносин та необхідність захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Спір про право характеризує такий стан відносин, коли між сторонами існують певні розбіжності з приводу наявності, змісту та обсягу прав і обовязків, здійснення яких є неможливим без судового втручання.

Всупереч вимогам п. 3 ч. 2 ст. 119 ЦПК України, в обґрунтування свого позову, позивач не зазначив які саме права, свободи та охоронювані законом інтереси порушені, і якими діями їх порушено, та чому вирішення є неможливим без судового втручання, оскільки відповідно до ст. 3 ЦПК України до суду можна звертатись за захистом своїх прав, свобод і охоронюваних законом інтересів.

Враховуючи викладене, вважаю, що відсутність письмового звернення позивача до відповідача по спірному питанню, а також відсутність письмової відмови відповідача, або доказів того, що автомобіль дійсно знаходиться у користуванні відповідача, позбавляє дійти висновку про наявність достатньо обґрунтованого припущення про порушення або невизнання прав позивача.

Окрім того, з позовної заяви вбачається вимога позивача визнати право власності за відповідачем, що є неприйнятним та суперечить вимогам ЦПК України.

Згідно зі ст. 121 ЦПК України, суддя встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.ст. 119-120 ЦПК України, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків.

Враховуючи наведене суддя дійшов висновку, що провадження у справі неможливо відкрити до усунення вказаних недоліків, а тому позовну заяву слід залишити без руху, а позивачу надати строк для їх усунення.

Керуючись ст. 121 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя - залишити без руху, надавши триденний строк з дня отримання копії цієї ухвали для усунення недоліків.

Розяснити, що у разі невиконання ухвали суду в зазначений строк, позовну заяву буде визнано неподаною та повернуто позивачу зі всіма доданими до неї документами.

Копію ухвали направити позивачу.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя В.Б. Кулик