Провадження №2/748/902/15
Єдиний унікальний № 748/3007/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" грудня 2015 р.м. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області у складі головуючого судді Криворученка Д.П., секретарі Сидор А.В., за участю позивача ОСОБА_1, його представника ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Чернігові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» про визнання кредитного договору недійсним, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, посилаючись на положення ст.ст.203, 215, 230 ЦК України, ст.ст. 11, 18, 19, 22 Закону України «Про захист прав споживачів», Постанови Правління НБУ №168 від 10.05.2007 року, звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» про визнання недійсним кредитного договору №0037/08/27/1-EZkvW від 22.09.2008 року.

По суті позовні вимоги обґрунтовуються тим, що укладений договір не відповідає вимогам ч.ч.1-3, 5, 6 ст.203 ЦК України, зокрема у кредитному договорі відсутні встановлені законодавством обовязкові умови, які необхідні для його укладання, а саме: 1) всупереч вимогам п.3.1 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених Постановою Правління НБУ №168 від 10.05.2007 року (надалі Правил) належно не наведено детальний розпис сукупної вартості кредиту з урахуванням процентної ставки за ним, вартості всіх супутніх послуг, а також інших фінансових зобовязань споживача, у тому числі перелік і розмір інших фінансових зобовязань споживача, які виникають на користь третіх осіб згідно з вимогами законодавства України та/або умовами кредитного договору; всупереч вимогам п.3.2 Правил та ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів» кредитний договір і графік платежів не містить відомостей у розрізі сум погашення основного боргу, вартості сплати всіх супутніх послуг, а також інших фінансових зобовязань споживача за кожним платіжним періодом з урахуванням даних, передбачених у додатку до цих Правил; всупереч п.3.3 Правил та ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів» не визначено сукупної вартості кредиту з урахуванням процентної ставки за ним, вартості всіх супутніх послуг та інших фінансових зобовязань споживача, які повязані з отриманням, обслуговуванням і погашенням кредиту; фактично відповідач не надав всю повну та достовірну інформацію про загальну вартість кредиту. Крім того, відповідач не надав позивачу оригінал договору, що призвело до того, що позивач не зміг виявити порушення допущені відповідачем, при цьому дружина позивача не давала згоду на отримання кредиту та не знала його умов. Також порушенням чинного законодавства щодо ведення нечесної підприємницької практики є те, що за умовами кредитного договору застосовано дискримінаційну несправедливу умову договору щодо застосування процентної ставки за кредитним договором з використанням ставки LIBOR.

У судовому засіданні позивач та його представник предявлений позов підтримали, з підстав та міркувань, що викладені у позовній заяві, крім того надали пояснення про те, що заява представника відповідача про застосування наслідків пропущення строків позовної давності не підлягає задоволенню, адже про порушення своїх прав позивач дізнався лише під час судового засідання у справі за позовом ліквідатора ПАТ «Банк Форум» до позивача про стягнення кредитної заборгованості. Також сторона позивача просила суд винести окрему ухвалу і скерувати її до місцевої прокуратури, оскільки в оригіналі кредитного договору, в графі «примірник оригіналу договору отримав» підроблений підпис позивача.

Представник відповідача у судовому засіданні предявлений позов не визнав та пояснив, що позивач пропустив строки позовної давності, адже спірний договір був укладений 22.09.2008 року, що є самостійною підставою для відмови у задоволенні позову. Крім того, згідно п.7.2 кредитного договору сторонами були узгоджені усі істотні умови кредитування, які отримав позивач до укладання договору. Оригінал договору було отримано позивачем, чому підтвердження є його підпис в договорі. Також дружина позивача надавала згоду на отримання кредиту, що підтверджується відповідним листом. Щодо ставки LIBOR, то це Лондонська міжбанківська ставка пропозиції, тобто індикативна процентна ставка, яка розраховується Британською банківською асоціацією як середньозважене значення індивідуальних процентних ставок пропозиції ресурсів, значення ставки LIBOR визначення за даними системи Thomson Reuteres, офіційний сайт - http:www.pmfd.ru/libor. Отже сторонами в кредитному договорі було чітко закріплено порядок розрахунку змінної процентної ставки з визначеною періодичністю, а також визначено тип процентної ставки і порядок сплати нарахованих процентів. Також звертається увага на те, що кредитор не здійснював в односторонньому порядку зміни встановленого кредитним договором порядку розрахунку змінюваної процентної ставки. Окрім того позивач працював на посаді керуючого відділенням ПАТ «Банк Форум» і достовірно знав усі умови кредитування, при цьому 8 років сплачував отриманий кредит. Додатково представник відповідача надав заперечення про те, що положення п. «д» ч.2 ст.11, п.4 ч.4 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів», в редакції Закону від 22.09.2011 році, набрали чинності лише у 2011 р., а тому твердження позивача щодо відсутності загальної сукупної вартості кредиту є необґрунтованими, оскільки кредитний договір був укладений забагато раніше змін внесених до Закону України «Про захист прав споживачів».

Заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані сторонами докази, суд дійшов до наступного.

Згідно зі ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Як передбачено ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З оригіналу кредитного договору №0037/08/27/1-EZkvW від 22.09.2008 року встановлено, що між Акціонерним комерційним банком «Форум» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір, згідно якого позивачу було надано кредитні кошти на споживчі потреби у розмірі 22000 доларів США, строком по 21 вересня 2018 року. За користування кредитними коштами встановлюється плата в розмірі LIBOR+6 % річних, яка є змінною та встановлюється кожні півроку і переглядається 12 лютого та 12 серпня. Зміна процентної ставки не потребує додаткового узгодження та укладання будь-яких додаткових угод до кредитного договору. Позичальник здійснює повернення кредиту частинами щомісячно, починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання кредиту в сумі не менше 184 доларів США. Згідно п.3.2.6 договору банк має право в односторонньому порядку змінювати процентну ставку за користування кредитними коштами, вказану в п.1.3 договору у випадках передбачених цим договором. За положеннями п.3.3.2 позивач зобовязався щомісячно повертати частину кредитних коштів, згідно з п.2.3 договору, не пізніше визначеного п.1.2 договору строку повернути банку всю суму наданих кредитних коштів, сплачувати проценти за користування кредитними коштами згідно п.2.7. договору. За несвоєчасне повне чи часткове повернення кредитних коштів та за несвоєчасну повну чи часткову сплату процентів позичальник сплачує неустойку у вигляді пені в розмірі 0,2 процентів за кожен день прострочення, що обчислюється з суми неповерненого кредиту та/або несплачених процентів (п.4.1 договору). У п.7.2 договору зазначено, що сторони фіксують свою згоду з тим, що ними узгоджені усі істотні умови, і зобовязуються надалі ніяких претензій одна до одної з цього приводу не мати. Цей договір відображає повне розуміння сторонами його предмету та інших питань, зазначених в цьому договорі. Всі попередні заяви, домовленості чи угоди між сторонами з предмету цього договору анулюються з моменту набрання чинності цим договором в частині, що суперечить умовам цього договору. Умови кредитування відповідно до п.2 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів» позичальником отримано до укладання цього договору. Відкликання згоди про укладання кредитного договору оформлюється письмовим повідомленням, яке позичальник зобовязаний подати особисто чи через уповноваженого представника або надіслати банку до закінчення строку, зазначеного в п.3.4.2 договору. З відкликанням згоди на укладання кредитного договору позичальник повинен одночасно повернути банку кошти, одержані згідно за цим договором. Договір підписаний сторонами, оригінал договору отримано позивачем. Забезпеченням повернення кредитних коштів є договір іпотеки квартири АДРЕСА_1. /а.с.6-10, додаток кредитна справа/

З інформації наданої стороною відповідача (вих. №16704/1.2 від 01.12.15 року) вбачається, що розмір ставки LIBOR протягом строку дії кредитного договору від 22.09.08 року, укладеного з ОСОБА_1, становив, з 12.08.08 року 3,1 % річних; з 12.02.09 року 1,69 % річних; з 12.08.09 року 0,91 % річних; з 12.02.10 року 0,39 % річних; з 12.08.10 року 0,62031 % річних; з 14.02.11 року 0,4647 % річних; з 12.08.11 року 0,44828 % річних; з 13.02.12 року 0,7586 % річних; з 13.08.12 року 0,71915 % річних; з 12.02.13 року 0,4654 % річних; з 12.08.13 року 0,395 % річних; з 12.02.14 року 0,3291 % річних; з 12.08.14 року 0,3289 % річних; з 12.02.15 року 0,3769 % річних; з 12.08.15 року 0,5183 % річних. /а.с.48/

Як перевірено судом, в дійсності на офіційному сайті за електронною адресою http:www.pmfd.ru/labor маються визначені ставки LIBOR, включаючи архівні.

Дослідження кредитної справи ОСОБА_1 встановлено, що в ній знаходиться графік розрахунку ефективної ставки угоди. За даними довідки Чернігівської філії АКБ «Форум» позивач станом на 04.01.2008 року працював у вказаному банку на посаді керуючого відділенням, а згідно заяви від 18.09.2008 року дружина позивача ОСОБА_4 надала згоду на отримання її чоловіком кредиту в сумі 22000 доларів США за відсотковою ставкою LIBOR + 6 % річних. /додаток кредитна справа/

Як вбачається з матеріалів справи та не оспорюється сторонами, ПАТ «Банк Форум» умови кредитного договору виконані в повному обсязі та надано позичальнику вказані кредитні кошти, проте позичальник умови кредитного договору щодо своєчасного погашення кредиту та відсотків не виконував.

Відповідно до ст.ст.525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Згідно з ч.1 ст.215, ч.ч.1,3 ст.203 ЦК України підставою недійсності правочину є суперечливість змісту правочину ЦК України, актам цивільного законодавства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Судом встановлено, що укладений 22.09.2008 року між сторонами кредитний договір відповідає вимогам цивільного законодавства.

Відповідно до ст.3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є: свобода договору та свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом.

Ст.6 ЦК України закріплено принцип свободи договору, який передбачає право суб'єкта цивільного права на укладення й інших договорів, прямо не передбачених актами цивільного законодавства, але відповідають загальним засадам цивільного законодавства. Сторони договору мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами. Сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд.

З аналізу умов вказаного вище спірного договору не вбачається, що він суперечить нормам Цивільного кодексу України або іншим актам цивільного законодавства.

Відповідно до ст.627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Всі умови кредитного договору сторонами були узгоджені та підписані.

Ст.628 ЦК України встановлено, що зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Аналізуючи дану норму закону, а також викладене вище, суд приходить до висновку, що кредитний договір був укладений за взаємною згодою сторін, відповідає домовленості сторін, викладеній в ньому, а тому має виконуватися сторонами.

Відповідно до ст.629 та 638 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Виходячи з викладеного вище, порядку, умов та обставин укладення кредитного договору між сторонами, добровільності даного договору з боку ОСОБА_1, суд приходить до висновку, що його умови відповідають нормам цивільного законодавства України, не суперечать іншим актам цивільного законодавства, а тому мають виконуватися сторонами, а тому суд не приймає до уваги твердження позивача щодо невідповідності його вимогам законодавства.

З приводу посилань позивача на те, що під час укладення сторонами кредитного договору банком було порушено вимоги ст.ст.11, 18 ЗУ «Про захист прав споживачів», оскільки банком не було повідомлено позичальника про всі істотні умови кредитного договору, слід зазначити наступне.

Відповідно до Закону України «Про захист прав споживачів», перед укладенням договору кредиту кредитодавець зобов'язаний повідомити споживача у письмовій формі про: особу та місцезнаходження кредитодавця; кредитні умови, зокрема: мету, для якої споживчий кредит може бути витрачений; форми його забезпечення; наявні форми кредитування з коротким описом відмінностей між ними, в тому числі між зобов'язаннями споживача; тип відсоткової ставки; суму, на яку кредит може бути виданий; орієнтовну сукупну вартість кредиту (в процентному значенні та грошовому виразі) з урахуванням відсоткової ставки за кредитом та вартості всіх послуг (реєстратора, нотаріуса, страховика, оцінювача тощо), пов'язаних з одержанням кредиту та укладенням договору про надання споживчого кредиту; строк, на який кредит може бути одержаний; варіанти повернення кредиту, включаючи кількість платежів, їх частоту та обсяги; можливість дострокового повернення кредиту та його умови; необхідність здійснення оцінки майна та, якщо така оцінка є необхідною, ким вона здійснюється; податковий режим сплати відсотків та про державні субсидії, на які споживач має право, або відомості про те, від кого споживач може одержати докладнішу інформацію; переваги та недоліки пропонованих схем кредитування.

У відповідності до вимог ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів» оспорюваний кредитний договір містить суму кредиту, розмір відсоткової ставки, розмір щомісячного платежу та строк повернення грошових коштів.

Тобто сторонами досягнуто згоди щодо істотних умов договору, зокрема щодо відсоткової ставки за кредитним договором, а також порядку сплати кредиту, і доказів того, що умови кредитного договору є несправедливими для позивача, суду не було надано.

Згідно змісту укладеного кредитного договору та договору іпотеки вбачається, що позичальник та його дружина - вона ж іпотекодавець, погодились з усіма його умовами, про що свідчить підпис позичальника та заява іпотекодавця на укладених договорах.

Окрім того, згідно п.7.7 ст.7 кредитного договору встановлено, що умови кредитування відповідно до п.2 ст.11 ЗУ «Про захист прав споживачів» позичальником отримано до укладення цього договору.

Слід також зазначити, що позичальник не відмовлявся від виконання умов кредитного договору, а банк, в свою чергу свої зобов'язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, надавши позичальнику кредит в обумовленій між сторонами сумі.

Таким чином, суд вважає, що при укладенні кредитного договору з ОСОБА_1 ПАТ «Банк Форум» діяв в межах закону, укладенням цього договору права позивача з вини відповідача порушені не були, а тому відсутні підстави для задоволення його позовних вимог.

При розгляді справи сторона позивача не довела наявність сукупності підстав, передбачених ст.215 ЦК України, необхідних для визнання кредитного договору недійсним.

Окрім того суд не вбачає достатніх підстав для винесення окремої ухвали, як того вимагала представник позивача, про звернення до місцевої прокуратури для проведення перевірки по факту фальсифікації спірного кредитного договору, в частині виконання підпису та тексту від імені позивача у графі «Оригінал цього кредитного договору отримано мною», так як сторона позивача не довела належними та допустимим доказами цієї обставини.

Керуючись ст.ст.202, 203, 208, 215, 217, 512-514, 516, 517, 525, 526 ЦК України, та у відповідності до ст.ст.10-11, 16, 57-60, 88, 169, 209, 212, 213-215, 294 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» про визнання недійсним кредитного договору №0037/08/27/1-EZkvW від 22.09.2008 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Чернігівського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя Криворученко Д.П.