Справа № 523/8929/16-ц
Провадження №2/523/3751/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" грудня 2016 р.

Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Кисельова В.К.

при секретарі Дзюба Г.І.

за участю позивачки ОСОБА_1, третьої особи ОСОБА_2

відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5, ОСОБА_4, третя особа: ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні майном, про виселення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась з позовом до ОСОБА_5, ОСОБА_4, третя особа: ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні майном, про виселення. Позовні вимоги мотивовані тим, що позивачка є власником двохкімнатної квартири АДРЕСА_1 згідно свідоцтва про право власності, виданого 11.12.2006 р. Виконавчим комітетом Одеської міської ради на підставі довідки житлово-будівельного кооперативу "Ленінський- 23", зареєстрованого в КП "ОМБТІ та РОН" за реєстраційним номером 17606150, номер запису 430 в книзі 49к-71.

В зазначеній квартирі позивачка проживала зі своїм син ом ОСОБА_2, який попросив позивачку зареєструвати в квартирі його дружину ОСОБА_6 з двома її дітьми від першого шлюбу ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, Герасимовою Джульєттою Леонідівною, ІНФОРМАЦІЯ_2.

За період з 2003 р. по 2011 р. у ОСОБА_2 і ОСОБА_6 народилось четверо дітей: ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_5

Протягом останнього року ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_6, систематичними порушеннями правил співжиття робить неможливим для інших проживання з ним в одній квартирі. Він створює скандали, ображає позивачку. Крім того, ОСОБА_5 неодноразово ображав ОСОБА_2, спричинявши йому тілесні ушкодження, загрожував розправою.

Суворовським районним судом м. Одеси розглядалася адміністративна справа про притягнення ОСОБА_11 до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 ч.1 КУпАП, ОСОБА_11 оголошено зауваження.

Позивачка також стверджує, що відповідачка ОСОБА_12 розтрощила куплену меблеву стінку, а також звинуватила її сина в крадіжці того, що вона купувала за свої гроші,.

Позивачка стверджує, що відповідачі постійно створюють скандали і роблять неможливим її проживання в квартирі.

На підставі викладеного, позивачка просить виселити ОСОБА_13 із квартири № 74 в будинку № 25 корпус 1 по вул. Паустовського в м.Одесі, а також зобов'язати ОСОБА_6 не перешкоджати їй в користуванні квартирою № 74 в будинку № 25 корпус 1 по вул. Паустовського в м.Одесі.

В судовому засіданні позивачка підтвердила обставини на які, вона посилається в позовній заяві. Вона також пояснила, що не проживає в квартирі, оскільки відповідачі постійно їй створюють перешкоди в користуванні житлом. Відповідач ОСОБА_5 має можливість проживати у свого батька, проте проживає спільно зі своєю багатодітною матірю, чим створює значні перешкоди у проживанні сімї. Крім того, між відповідачем ОСОБА_5 та її сином ОСОБА_2 постійно відбуваються сварки, в процесі яких ОСОБА_5 ображає та принижує її сина, намагається спричинити йому тілесні ушкодження.

Третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору на стороні позивача ОСОБА_2 підтримав позовні вимоги у повному обсязі. Він пояснив, що останнім часом, між ним та відповідачем ОСОБА_5 постійно виникають конфлікти. Він надавав ОСОБА_5 необхідну матеріальну допомогу на навчання, брав участь у його вихованні. Однак згодом, після того як ОСОБА_5 досягнув повноліття між ними загострюлись особисті взаємовідносини, що негативно вплинуло на його сімейні відносини з його дружиною.

Відповідач ОСОБА_5 позовні вимоги не визнав та пояснив, що він не створює будь-яких перешкод у проживанні позивачки, а навпаки, саме її вітчим ОСОБА_2 постійно створює конфліктні ситуації. Він пояснив, що іншого житла у нього не має, а тому він вимушений проживати в квартирі.

Відповідачка ОСОБА_6 позовні вимоги не визнала та пояснила, що дійсно в сімї часто виникають побутові конфлікти, які повязані з особистими відносинами членів сімї. Однак вона не перешкоджає проживанню позивачки в квартирі, а намагається уникнути конфліктів. В той же час, її чоловік ОСОБА_2 сам постійно провокує конфлікти, за що також неодноразово притягався до адміністративної відповідальності.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню на підставі фактів, встановлених в судовому засіданні.

Так судом встановлено, що квартира № 74 в будинку № 25 корпус 1 по вул. Паустовського в м.Одесі належить на праві власності ОСОБА_1. (а.с. 7)

В квартирі проживають та зареєстровані позивачка ОСОБА_1, її син ОСОБА_2, його дружина ОСОБА_6 з двома її дітьми від першого шлюбу ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, Герасимовою Джульєтою Леонідівною, ІНФОРМАЦІЯ_2, а також спільними дітьми ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_9 ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с. 11)

Судом встановлено, що між ОСОБА_2 його дружиною ОСОБА_6 та ОСОБА_5 постійно виникають побутові конфлікти, повязані з особистими взаємовідносинами.

Вищевказаний факт підтверджується постановою Суворовського районного суду м. Одеси від 20.05.2016р. по справі №523/6927/16-п, згідно якої ОСОБА_5 був звільнений від адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП у звязку з малозначністю адміністративного правопорушення (а.с. 13), а також постановою Суворовського районного суду м. Одеси від 23.06.2016р. по справі №523/8390/16-п, згідно якої ОСОБА_2 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 157 ЖК України членів сім'ї власника жилого будинку (квартири) може бути виселено у випадках, передбачених частиною першою статті 116 цього Кодексу. Виселення провадиться у судовому порядку без надання

іншого жилого приміщення.

Згідно ч. 1 ст. 116 ЖК України якщо наймач, члени його сім'ї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил соціалістичного співжиття роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших

заінтересованих осіб провадиться без надання іншого жилого

приміщення.

В п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 2 від 12.04.85 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України встановлено, що при вирішенні справ про виселення на підставі ст.116 ЖК

осіб, які систематично порушують правила співжиття і роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі або будинку, слід виходити з того, що при триваючій антигромадській поведінці виселення винного може статися і при повторному порушенні, якщо раніше вжиті заходи попередження або громадського

впливу не дали позитивних результатів. Маються на увазі, зокрема, заходи попередження, що застосовуються судами, прокурорами, органами внутрішніх справ, адміністративними комісіями виконкомів, а також заходи громадського впливу, вжиті на зборах жильців будинку чи членів ЖБК, трудових колективів, товариськими судами й

іншими громадськими організаціями за місцем роботи або проживання відповідача (незалежно від прямих вказівок з приводу можливого виселення).

В судовому засіданні встановлено, що відповідач ОСОБА_5 лише одного разу притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, тобто не має ознак систематичності дій, тобто два або більше разів. В такому випадку, суд вважає, що не має підстав для застосування ст.ст. 116, 157 ЖК України, у звязку з чим, позовні вимоги про виселення не підлягають задоволенню.

Згідно ч.1 ст. 156 ЦК України члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку

(квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок

користування цим приміщенням.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

В судовому засіданні зі сторони позивачки не надано достатніх та належних доказів того, що відповідачка ОСОБА_6 перешкоджає їй у проживанні в квартирі. Суд також вважає, що не може бути підставою для задоволення таких вимог, посилання позивачки на те, що відповідачка не зобовязує свого сина ОСОБА_5 покинути квартиру, чим створює їй перешкоди.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 116, 156,157 ЖК України, ст. ст. 10, 11, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_5, ОСОБА_4, третя особа: ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні майном, про виселення залишити без задоволення у повному обсязі.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку через Суворовський районний суд м. Одеси шляхом подачі апеляційної скарги в 10-ти денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя