Справа № 457/738/16 Головуючий у 1 інстанції: Грицьків В.Т.
Провадження № 22-ц/783/6081/16 Доповідач в 2-й інстанції: Бойко С. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2016 року м.Львів

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого - судді Бойко С.М.,

суддів: Берези В.І., Ніткевича А.В.,

секретаря - Брикайло М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні без фіксування судового процесу звукозаписувальним технічним засобом цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Трускавецького міського суду Львівської області від 28 липня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

в с т а н о в и л а:

Рішенням Трускавецького міського суду Львівської області від 28.07.2016 року позов ОСОБА_3 задоволено.

Вирішено стягувати з відповідача у користь позивача аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 гривень на утримання їхнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, починаючи з 11.07.2016 року і до досягнення ним повноліття.

Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допущено до негайного виконання.

Стягнуто з відповідача ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп.

Рішення суду оскаржив відповідач ОСОБА_2, просить рішення змінити в частині визначення розміру присуджених з нього у користь позивача аліментів, зменшивши їх розмір до 700 гривень.

Апелянт вважає, що судом було порушено норми матеріального закону, оскільки при визначенні розміру аліментів не враховано вимог ст.182 СК України щодо з'ясування його майнового стану. Зазначає, що він не працює та не має постійного, як позивач, доходу, крім того, допомагає своїм непрацездатним батькам-пенсіонерам. Вважає, що при рівному обов'язку обох батьків для забезпечення прожиткового мінімуму для їхньої дитини, з нього слід було б стягувати 700 гривень. Апелянт просить не враховувати його письмову заяву про визнання позову, оскільки позовну заяву позивача він не читав і фахових знань в галузі права не має.

В судове засідання апеляційного суду з'явився відповідач ОСОБА_2, однак, залишив зал судового засідання, не дочекавшись розгляду справи, і клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надійшло.

Позивач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена у встановленому процесуальним законом порядку (а.с.42), клопотань про відкладення розгляду справи від неї не надходило, а тому, з урахуванням викладеного й вимог ст.ст.197, 305 ЦПК України, справу розглянуто апеляційним судом у їхній відсутності без фіксування судового процесу звукозаписувальним технічним засобом.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку про відхилення апеляційної скарги з наступних підстав.

У відповідності до ст.180 Сімейного кодексу (далі-СК) України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч.3 ст.181 СК).

У відповідності до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних утриманців та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 цієї статті, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Судом встановлено, що сторони з 22.09.2012 року перебувають у зареєстрованому шлюбі і є батьками малолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.11, 12).

Дитина проживає разом зі своєю матір'ю - позивачем ОСОБА_3 та знаходяться на її утриманні (а.с.10).

Позивач ОСОБА_3 працює на посаді бухгалтера ТзОВ «Агроторговий дім «Волинь» і її щомісячний дохід становить близько 485 гривень (а.с.8-9).

Відомостей про місце праці та дохід відповідача в матеріалах справи немає і відповідач розміру свого доходу не називає, однак, позивач в позовній заяві зазначає, що відповідач працює неофіційно і має нерегулярний дохід.

Відповідно до ч.1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір у твердій грошовій сумі.

Отже, з урахуванням наведених вище обставин та норм матеріального закону, визначення судом першої інстанції аліментів у твердій грошовій сумі є правильним.

Відповідно до ст.ст.31 ч.2, 174 ч.1 ЦПК України, відповідач має право визнати позов повністю або частково протягом усього часу судового розгляду, зробивши про це усну заяву в судовому засіданні або письмову заяву, адресовану суду, яка приєднується до справи.

У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд (ч.4 ст.174 ЦПК).

З матеріалів справи встановлено, що відповідач ОСОБА_2 28.07.2016 року подав до суду першої інстанції письмову заяву про визнання позову в повному обсязі (а.с.22), в якій він також просить розглянути справу у його відсутності.

Враховуючи те, що відповідач був ознайомлений з позовною заявою позивача, про що свідчить направлення йому судом копій ухвали про відкриття провадження у справі та позовної заяви з додатками (а.с.17), знав про час і місце розгляду справи (а.с.20), заперечень на позовну заяву та доказів на спростування наведених позивачем в позовній заяві обставин не подавав, в тому числі, не заперечував про наявність у нього доходу та про відсутність у нього інших дітей та/або утриманців, подав письмову заяву про визнання позову в повному обсязі, тому колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позову, оскільки за встановлених обставин справи підстав для висновку про те, що визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, - немає.

Таким чином, при вирішенні справи суд дотримався названих вище вимог СК України, не допустив порушень процесуального закону, які б були підставою для зміни чи скасування рішення, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому апеляційну скаргу необхідно відхилити, а рішення суду першої інстанції - залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307 ч.1 п.1, 308, 313, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Трускавецького міського суду Львівської області від 28 липня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвалою апеляційного суду.

Головуючий: Бойко С.М.

Судді: Береза В.І.

Ніткевич А.В.