Унікальний номер 333/7176/16-ц
Номер провадження 2-о/333/450/16
У Х В А Л А

м. Запоріжжя 19 грудня 2016 р.

Суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя Фунжий О.А., розглянувши заяву ОСОБА_1 про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, -

в с т а н о в и в :

Заявник звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу.

Заява мотивована тим, що 8 грудня 1981 р. померла мати заявника ОСОБА_2. На підставі свідоцтва про право власності, виданого 25 червня 1979 р. матері належало 67/100 частини в будинку № 23 по вул. Академіка Карпинського в м. Запоріжжі. Однак в свідоцтві прізвище матері зазначено як ОСОБА_3. Після смерті матері спадкоємцями першої черги були її чоловік ОСОБА_4 батько заявника, а також її діти ОСОБА_1 заявник, ОСОБА_5 заінтересована особа. 31 січня 1986 р. батько заявника ОСОБА_4 помер. Заявник звернувся в нотаріальну контору із заявою про видачу свідоцтва про права на спадщину. Постановою нотаріуса від 22 листопада 2016 р. у видачі свідоцтва про право на спадщину відмовлено в звязку з неможливістю встановити належність правовстановлюючого документу - свідоцтва про право власності на частину будинку. З наведених підстав заявник просить суд для оформлення спадщини встановити факт належності ОСОБА_2 свідоцтва про право власності на 67/100 частини будинку № 23 по вул. Академіка Карпинського в м. Запоріжжі, виданого 25 червня 1979 р. на імя ОСОБА_3.

Провадження за вказаною заявою не може бути відкрито з наступних підстав.

У відповідності зі ст. 235 ч.3 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Згідно зі ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту, зокрема, родинних відносин між фізичними особами; у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

В заяві заявник зазначив, що встановлення факту належності правовстановлюючого документу йому необхідно для оформлення спадщини після смерті матері.

До заяви заявник додав постанову нотаріуса від 22 листопада 2016 р., якою йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину в звязку з неможливістю встановити належність правовстановлюючого документу.

Згідно розясненням, що містяться в п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 р. № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством; за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають; у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження.

У відповідності зі ст. 256 ч.4 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право.

Оскільки з матеріалів заяви вбачається спір про право на спадкування у відкритті провадження за справою необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. 256 ч.4 ЦПК України,

У х в а л и в :

У відкритті провадження в цивільній справі за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту належності правовстановлюючого документу відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в Апеляційний суд Запорізької області протягом пяти днів зі дня отримання її копії.

Суддя О.А.Фунжий