Справа № 303/5513/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

15 січня 2016 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Закарпатської області в складі:

судді доповідача : Джуги С.Д.

суддів: Боднар О.В., Кеміня М.П.

при секретарі: Маринець Д.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Мукачівського міськрайонного суду від 29 жовтня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Мукачівської міської ради, виконавчого комітету Мукачівської міської ради про визнання права власності на гараж, визнання протиправним та скасування п. 2.2.рішення виконавчого комітету Мукачівської міської ради від 26 травня 2010 року №114, -

в с т а н о в и л а :

У серпні 2015 ОСОБА_1 звернулася в суд із зазначеним позовом.

Позов мотивовано тим, що 17.10.2008 року помер її батько ОСОБА_3, після смерті якого відкрилася спадщина у вигляді гаража №20, що згідно схеми генплану знаходиться у 2 ряді гаражного кооперативу «Будіндустрія», розташованого по вул. І.Франка без мономера в м.Мукачево. Її батько був членом гаражного кооперативу «Будіндустрія» з 1990 року і на протязі наступних років побудував вказаний гараж та користувався ним до своєї смерті, однак документи про право власності на даний гараж не оформив. Згідно заповіту батька, вона оформила спадщину і отримала свідоцтво про право на спадщину, однак нотаріусом її відмовлено у видачі такого свідоцтва на гараж через відсутність документів, які посвідчують право власності батька на вказаний гараж. У квітні 2014 року під час розгляду іншої справи вона дізналася про рішення виконавчого комітету Мукачівської міської ради від 26 травня 2010 року №114, яким, зокрема п.2.2., надано дозвіл відповідачу ОСОБА_2 завершити будівництво цегляного гаражу в авто гаражному утворенні «Будіндустрія» по вул. І.Франка б/н, виготовити проектно - технічну документацію та погодити її в установленому порядку і на підставі якого відповідач виготовив технічну документацію на спірний гараж. Дане рішення виконкому порушує її законні права, як спадкоємця за померлим батьком, на отримання даного гаража у власність.

З врахуванням наведеного, просила суд визнати за нею в порядку спадкування право власності на гараж №20, який знаходиться у 2- му ряді гаражного кооперативу «Будіндустрія» по вул. Іван Франка без номера в. Мукачево, а також визнати протиправним та скасувати п. 2.2 вищенаведеного рішення виконкому.

Рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 29 жовтня 2015 року у задоволенні заявленого позову відмовлено.

На дане рішення ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати зазначене рішення та ухвалити нове, яким її позов задовольнити, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення судом норм матеріального та процесуального права.

В судовому засіданні апелянт ОСОБА_1, її представник, підтримали подану апеляційну скаргу, просять її задовольнити.

Представник Мукачівської міської ради та виконавчого комітету Мукачівської міської ради ОСОБА_4 в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав, просить її задовольнити. Пояснив, що виконкомом помилково прийнято рішення щодо надання дозволу відповідачу ОСОБА_2 завершити будівництво цегляного гаражу в авто гаражному утворенні «Будіндустрія» по вул. І. Франка б/н, виготовити проектно - технічну документацію та погодити її в установленому порядку, оскільки будівництво даного гаражу здійснював батько позивачки, який був членом вказаного кооперативу. Кооператив «Будіндустрія» не здійснив перереєстрацію і на даний час не є юридичною особою.

Представник відповідача ОСОБА_2 заперечив подану апеляцію, просить її відхилити.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі і зявилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим.

Рішення є таким, коли суд на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які посилалися сторони як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених належними і допустимими доказами, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до ст. 2 ЦПК України, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до ст. 8 ЦПК, правильно витлумачивши ці норми .

Рішення суду першої інстанції зазначеним вимогам не відповідає, підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення.

Відповідно до вимог ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін відповідно до вимог ст. 10 ЦПК України.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі не підлягають доказуванню. (ч.1 ст. 61 ЦПК України).

Матеріалами справи встановлено, що батько позивачки - ОСОБА_3 помер 17.10.2008 року.

Згідно заповіту від 10.02.2004 року ОСОБА_3 заповів позивачці усе своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося і взагалі все те, що на день смерті буде йому належати і на що він, за законом матиме право (а.с. 10 12)., 15-17, 18, 25, 26).

За час свого життя ОСОБА_5 був членом гаражного кооперативу «Будіндустрія», якому 03 березня 1990 року було виділено місце для будівництва гаражу в гаражному кооперативі по вул. І.Франка №20 ряд №2 і він здійснював будівництво даного гаражу.(а.с.15-17, 18, 25, 26).

Той факт, що саме ОСОБА_3 здійснював будівництво вказаного гаражу підтверджується також і членами гаражного кооперативу та не оспорюється сторонами по справі (а.с.34).

Рішенням виконавчого комітету Мукачівської міської ради від 26 травня 2010 року №114, зокрема п.2.2., відповідачу ОСОБА_2 надано дозвіл на завершення будівництва цегляного гаражу в автогаражному утворенні «Будіндустрія» по вул. І.Франка,б/н, виготовлення проектно- технічної документації та погодження її в установленому порядку(а.с.42).

Матеріалами справи підтверджено і це визнається сторонами, що даним рішенням дано дозвіл відповідачу ОСОБА_2 на завершення будівництва саме гаражу, який будував і володів померлий ОСОБА_3 і саме цей гараж є спірним.

Згідно статуту гаражного кооперативу «Будіндустрія», затвердженого рішенням Мукачівської міської ради народних депутатів Закарпатської області від 12.12.1984 р., зокрема пунктів 10- 11, кооператив здійснює експлуатацію гаражів стоянок на правах кооперативної власності,без державної дотації; гаражні стоянки належать кооперативу на праві кооперативної власності, не можуть бути продані або передані як в цілому, так і частково ні організаціям, ні окремим особам за виключенням передачі в установленому порядку в звязку з ліквідацією кооператива.

Згідно п.23 Статуту пай померлого члена кооперативу переходить до його членів сімї. Члени сімї померлого мають переважні права на подальше користування гаражним приміщенням при умові вступлення в кооператив одного із членів сімї, який являється володільцем автомобіля, мотоцикла, зареєстрованого в установленому законом порядку. Членам сімї, які відмовляються від подальшого користування гаражем виплачується вартість паю з урахуванням зносу основних фондів.

Таким чином, рішення виконавчого комітету Мукачівської міської ради від 26 травня 2010 року №114 в частині надання дозволу завершити будівництво цегляного гаражу в авто гаражному утворенні «Будіндустрія» по вул. І. Франка б/н громадянину ОСОБА_2, виготовлення проектно - технічної документації та погодження її в установленому порядку, порушує законні права та інтереси позивачки ОСОБА_1, як члена сімї померлого ОСОБА_3 і його спадкоємця, який має речові права на даний гараж.

Згідно ст. 21 ЦК України, правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси, суд визнає незаконним та скасовує.

З врахуванням наведеного вказане рішення виконкому є незаконним та підлягає скасуванню.

В цій частині заявлені позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають до задоволення.

Позовні вимоги в частині визнання за позивачкою права власності спірний гараж не підлягають до задоволення, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України.

Статтею 19-1 Закону України «Про кооперацію» передбачено, що член житлово-будівельного, дачно-будівельного, гаражно-будівельного, житлового, дачного, гаражного чи іншого відповідного кооперативу має право володіння, користування, а за згодою кооперативу - і розпоряджання квартирою, дачею, гаражем, іншою будівлею, спорудою або приміщенням кооперативу, якщо він не викупив це майно. У разі викупу квартири, дачі, гаража, іншої будівлі, споруди або приміщення член житлово-будівельного, дачно-будівельного, гаражно- будівельного, житлового, дачного, гаражного кооперативу чи іншого відповідного кооперативу стає власником цього майна. Право власності на таке майно у члена кооперативу виникає з моменту державної реєстрації цього права відповідно до закону.

Відповідно до приписів ст.21 даного закону пай кожного члена кооперативу формується за рахунок разового внеску або часток протягом певного періоду.

В п.8 постанови від 28.06.1991 року №5 «Про практику розгляду судами цивільних справ, повязаних з діяльністю гаражно-будівельних кооперативів» Пленум Верховного Суду України розяснив, що у справах про право на пай і на гараж судам належить виходити з того, що: член ГБК, який повністю вніс свій пай за гараж, наданий йому в користування, набуває право власності на це майно і вправі розпоряджатись ним на свій розсуд - продавати, заповідати, здавати в оренду, обміняти, вчиняти відносно нього інші угоди, що не заборонені законом (ст.15 Закону України "Про власність" ).

Згідно зі ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно виникає з моменту завершення будівництва; якщо законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації; якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Відповідно до ст. ст. 1217 та 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків(спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкоємцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті.

В п.8 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 №7 зазначено, що якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов'язки як забудовника входять до складу спадщини. У разі смерті члена житлово-будівельного, дачно-будівельного, гаражно-будівельного кооперативу, члена садівницького товариства, яким до дня смерті не були внесені повністю пайові внески, до складу спадщини входять частина внесеного паю та інші суми, які підлягають поверненню, а не квартира, дача, гараж, садовий будинок. Частка пайового внеску, що належала померлому, входить до складу спадщини на загальних підставах. Якщо спадкодавець повністю вніс пайовий внесок, то до складу спадщини включається відповідно квартира, дача, гараж, садовий будинок, інші будівлі та споруди.

У матеріалах справи відсутні дані, які б свідчили про те, що спадкодавець за час свого життя набув в установленому законом порядку право власності на спірний обєкт нерухомості - гараж.

Отже позивачка, як спадкоємець, яка прийняла спадщину за померлим батьком ОСОБА_3, що був забудовником спірного гаража, має право на успадкування майнових прав і обовязків забудовника.

З врахуванням наведеного, колегія суддів приходить до висновку про відсутність правових підстав для визнання за позивачкою в порядку спадкування права власності на спірний гараж.

За наведених обставин рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення заявленого позову з вищенаведених підстав.

Виходячи з вищезазначеного та керуючись вимогами , ст. ст. 307, 309 , 313, 316, 317, 319 ЦПК України -,

в и р і ш и л а :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Мукачівського міськрайонного суду від 29 жовтня 2015 року скасувати, ухваливши по справі нове рішення.

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати п.2.2. рішення виконавчого комітету Мукачівської міської ради від 26 травня 2010 року №114 в частині надання дозволу завершити будівництво цегляного гаражу в авто гаражному утворенні «Будіндустрія» по вул. І. Франка б/н громадянину ОСОБА_2, виготовлення проектно-технічної документації та погодження її в установленому порядку.

В решті заявлених позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції

Суддя - доповідач :

Судді: