У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Журавель В.І., Закропивного О.В.,

Хопти С.Ф., Штелик С.П.,

розглянувши в судовому засіданні справуза позовом ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства Національної акціонерної страхової компанії «Оранта», ОСОБА_4 про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, за касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення апеляційного суду Волинської області від 28 липня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що 23 квітня 2014 року ОСОБА_4, керуючи автомобілем «Фольксваген Транспортер», номерний знак НОМЕР_1, допустив зіткнення з мотоциклом «HYOSUNG GT 250», номерний знак НОМЕР_2, під керуванням неповнолітнього ОСОБА_5, унаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, а йому завдано майнової шкоди. Вартість відновлювального ремонту мотоцикла відповідно до висновку судової автотоварознавчої експертизи від 17 липня 2015 року № 7596 становить 82 895 грн 70 коп.

Постановою Нововолинського міського суду Волинської області від 20 травня 2014 року винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди (далі - ДТП) визнано ОСОБА_4, цивільно-правова відповідальність якого застрахована публічним акціонерним товариством Національною акціонерною страховою компанією «Оранта» (далі - ПАТ НАСК «Оранта») відповідно до полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 23 квітня 2014 року року.

Ураховуючи викладене, ОСОБА_3, уточнивши позовні вимоги, просив суд стягнути на його користь з ПАТ НАСК «Оранта» страхове відшкодування в розмірі 50 тис. грн, з ОСОБА_4 різницю між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням у розмірі 32 895 грн 70 коп.

Рішенням Нововолинського міського суду Волинської області від 8 жовтня 2015 року позов ОСОБА_3 задоволено частково. Стягнуто з ПАТ НАСК «Оранта» на користь ОСОБА_3 50 тис. грн на відшкодування майнової шкоди. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 32 895 грн 70 коп. на відшкодування майнової шкоди. У решті позову відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Волинської області від 28 липня 2016 року рішення суду першої інстанції скасовано. Позов ОСОБА_3 задоволено частково. Стягнуто з ПАТ НАСК«Оранта» на користь ОСОБА_3 11 816 грн 04 коп. страхового відшкодування. У задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4 відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить оскаржуване рішення апеляційного суду скасувати й направити справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. XII«Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову ОСОБА_3, суд першої інстанції виходив із того, що протиправними діями ОСОБА_4 йому завдано майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню. При визначенні розміру відшкодування шкоди суд виходив з вартості відновлювального ремонту мотоцикла відповідно до висновку судової автотоварознавчої експертизи від 17 липня 2015 року № 7596, стягнувши страхове відшкодування з ПАТ НАСК «Оранта» у межах встановленого ліміту, а різницю між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуваннямз винуватця ДТП, ОСОБА_4

Апеляційний суд, скасовуючи рішення суду першої інстанції та частково задовольняючи позов ОСОБА_3, виходив із того, що згідно з дослідженням суб'єкта оціночної діяльності - товариства з обмеженою відповідальністю «Гарант-АСІСТАНС», від 26 червня 2014 року із страхової компанії на користь позивача підлягає стягненню страхове відшкодування в розмірі 11 816 грн 04 коп., як вартість відновлювального ремонту мотоцикла з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складових, що підлягають заміні. При цьому немає підстав для стягнення з ОСОБА_4 різниці між вартістю з урахуванням зношеності пошкодження майна, ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки позивачем, не надано доказів на підтвердження використання нових деталей та оплати вартості таких робіт, оскільки розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Проте повністюпогодитись із таким висновком апеляційного суду не можна, тому що суд дійшов його з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати.

Таким вимогам закону рішення апеляційного суду не відповідає.

Судом установлено, що 23 квітня 2014 року близько 18 год. в районі кафе «Кастело» у м. Нововолинськ (15-й мікрорайон) за участю мотоцикла марки «HYOSUNG GT 250», номерний знак НОМЕР_2, що належить на праві власності ОСОБА_6, яка на підставі довіреності від 1 листопада 2014 року уповноважила ОСОБА_3 на експлуатацію та розпорядження мотоциклом, під керуванням неповнолітнього ОСОБА_5 та автомобілем «Фольксваген Транспортер», номерний знак НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_4, сталася ДТП, у результаті якої транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень.

Постановою Нововолинського міського суду Волинської області від 20 травня 2014 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, і накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн.

Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «Фольксваген Транспортер», номерний знак НОМЕР_1, застрахована у ПАТ НАСК «Оранта» відповідно до полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 23 квітня 2014 року, за умовами якого ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну майну (на одного потерпілого) складає 50 тис. грн.

Згідно з дослідженням суб'єкта оціночної діяльності - товариства з обмеженою відповідальністю «Гарант-АСІСТАНС», від 26 червня 2014 року вартість відновлювального ремонту мотоцикла без урахування коефіцієнту фізичного зносу становить 17 884 грн 99 коп., а матеріальний збиток згідно умов страхування, завданий власникові мотоцикла марки «HYOSUNG GT 250», номерний знак НОМЕР_2, у результаті його пошкодження, визначений на підставі протоколу огляду і калькуляції відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складових, що підлягають заміні складає 11 816 грн 04 коп. (а.с. 40 - 44).

Відповідно до висновку судової автотоварознавчої експертизи від 17 липня 2015 року № 7596 (а.с. 52 - 62) вартість відновлювального ремонту мотоцикла марки «HYOSUNG GT 250», номерний знак НОМЕР_2, станом на момент проведення експертизи складає 82 895 грн 70 коп.

Так, згідно із ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала, а ч. 2 ст. 1192 ЦК України передбачає, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Крім того, у п. 14 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» судам роз'яснено, що при визначенні розміру та способу відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого, судам слід враховувати положення ст. 1192 ЦК України. Наприклад, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ такого ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Як при відшкодуванні шкоди в натурі, так і при відшкодуванні реальних збитків потерпілий має право вимагати відшкодування упущеної вигоди.

Частиною 3 ст. 10 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

У ч. 2 ст. 59 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно зі ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності.

Разом із тим апеляційний суд на вказані положення матеріального та процесуального закону уваги не звернув та, взявши до уваги дослідження суб'єкта оціночної діяльності товариства з обмеженою відповідальністю «Гарант-АСІСТАНС» від 26 червня 2014 року, повністю відхилив висновок судової автотоварознавчої експертизи від 17 липня 2015 року № 7596, не навівши відповідних правових висновків, не врахував, що станом на день ДТП курс долара становив 1 140 грн 15 коп. за 100 доларів США або 1 576 грн 38 грн за 100 Євро, а станом на час ухвалення апеляційним судом рішення - 28 липня 2016 року, 2 481 грн 82 коп. за 100 доларів США або 2 802 грн за 100 Євро, та не перевірив чи відповідає визначений ним розмір страхового відшкодування завданим позивачу збиткам та вартості відновлювального ремонту.

За змістом ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Таким чином, у порушення вимог ст. ст. 212 - 214, 303, 316 ЦПК України апеляційний суд на зазначені вище положення закону уваги не звернув; не з'ясував належним чином фактичних обставин справи щодо заявлених вимог; які правовідносини сторін випливають з установлених обставин, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин та дійшов передчасного висновку про часткове задоволення позовних вимог до ПАТ НАСК «Оранта» та відмову в позові до ОСОБА_4

За таких обставин рішення апеляційного суду не відповідає вимогам ст. 213 ЦПК України щодо законності й обґрунтованості, зазначені вище порушення призвели до неправильного вирішення спору, що в силу ст. 338 ЦПК України є підставою для його скасування з передачею справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення апеляційного суду Волинської області від 28 липня 2016 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.Д. Луспеник

Судді: В.І. Журавель

О.В. Закропивний

С.Ф. Хопта

С.П.Штелик