Справа № 686/8169/16-ц
РІШЕННЯ

ІМ'ЯМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2016 р. м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області у складі:

головуючої судді - Логінової С.М.,

при секретарі - Гарячій Д.А.,

за участю представника позивача - Леськів Л.А.,

за участю представника Хмельницької міської ради - Демчук Л.Г.,

за участю представника відповідача - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Хмельницькому цивільну справу за позовом прокурора Хмельницької місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Хмельницької міської ради до ОСОБА_4 про відшкодування шкоди,

встановив:

Прокурор Хмельницької місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Хмельницької міської ради звернувся до суду із позовом до ОСОБА_4 про стягнення збитків, завданих використанням земельної ділянки без правовстановлюючих документів у сумі 187251 грн., посилаючись на те, що ОСОБА_4 є власником виробничого корпусу по АДРЕСА_1, площею 3873,1 кв. м., згідно договору купівлі-продажу від 06.11.2008 № 5883.

Рішенням 9-ї сесії міської ради від 10.08.2011 № 35 ОСОБА_4 земельна ділянка по АДРЕСА_1 площею 5320 м. кв. передана в оренду для обслуговування виробничого корпусу.

На даний час ОСОБА_4 право користування (оренди) вказаною земельною ділянкою у відповідності до вимог законодавства не оформлено.

Статтею 124 Земельного кодексу України визначено, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

Відповідно до ст. 152 Земельного кодексу України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Пунктом «ґ» частини 3 статті 152 Земельного кодексу України передбачено, що захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється, зокрема, шляхом відшкодування заподіяних збитків, а п. «д» ст.156 ЗК України визначає підставою для відшкодування збитків неодержання доходів за час тимчасового невикористання земельної ділянки.

Відповідно до ст. 1166 Цивільного кодексу України учасник цивільних відносин, який спричинив шкоду своїми діями чи бездіяльністю майну юридичної особи, повинен відшкодувати завдану шкоду суб'єкту, права якого порушено, у повному обсязі.

Рішенням виконавчого комітету Хмельницької міської ради № 615 від 27.08.2015 затверджено акт визначення розміру збитків за фактичне використання ОСОБА_4 земельної ділянки без правовстановлюючих документів від 17 липня 2015 року.

Згідно вказаного акту, територіальній громаді міста Хмельницького внаслідок використання земельної ділянки без правовстановлюючих документів за період з 01.07.2012 р. по 01.07.2015 р. заподіяно збитки в розмірі 187251 грн.

Розмір збитків визначено комісією відповідно до Порядку визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 284 від 19.04.1993.

Відповідно до п. 5 вказаного Порядку, збитки відшкодовуються власниками землі і землекористувачами, установами, організаціями та громадянами, що їх заподіяли, за рахунок власних коштів не пізніше одного місяця після затвердження актів комісій.

На виконання даного Порядку міською радою 15.09.2015 ОСОБА_4 направлено акт комісії з визначення збитків, рішення виконавчого комітету та пропозицію добровільно відшкодувати збитки, визначені в акті комісії від 17 липня 2015 року.

Проте, відповідачем вимоги викладені у повідомлені упродовж одного місяця не виконано, збитки у розмірі 187 251 грн. позивачу не відшкодовано.

Відповідач своєю протиправною поведінкою, яка виразилася у використанні земельної ділянки без правовстановлюючих документів, позбавив власника земельної ділянки права отримувати дохід в розмірі орендної плати, внаслідок чого до місцевого бюджету не надійшли кошти за користування земельною ділянкою.

Таким чином, Хмельницькій міській раді завдані збитки у вигляді упущеної вигоди у розмірі неодержаної орендної плати в сумі 187 251 грн.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного суду України від 04.06.2014 у справі №6-44цс14.

Хмельницькою міською радою самостійно будь-які заходи на усунення наведених порушень не вживаються, що є підставою для захисту інтересів держави органами прокуратури шляхом звернення до суду з позовом в інтересах держави в особі вказаного органу місцевого самоврядування.

ОСОБА_4 вимоги, викладені у повідомлені Хмельницької міської ради від 15.09.2015 р. щодо відшкодування упродовж одного місяця збитків у розмірі 187 251 грн. не виконала.

Позивач просить поновити строк позовної давності у частині стягнення збитків за використання ОСОБА_4 земельної ділянки без правовстановлюючих документів в період з 01.07.2012 по 01.04.2013.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь Хмельницької міської ради 187251 грн. збитків, завданих використанням земельної ділянки по АДРЕСА_1 без правовстановлюючих документів (р/р 0002, МФО 815013, , код платежу 18010900, одержувач: УК у м. Хмельницькому).

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, з підстав, викладених у позовній заяві, просила позов задовольнити.

Представник відповідача позов не визнав, пояснивши, що підстави для задоволенню відсутні, оскільки позов є безпідставним, відсутні підстави для поновлення строку позовної давності у частині стягнення збитків за використання ОСОБА_4 земельної ділянки без правовстановлюючих документів в період з 01.07.2012 р. по 01.04.2013 р.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом.

Згідно із рішенням Конституційного суду України від 8 квітня 1999 року у справі №1/99 за конституційним поданням Вищого арбітражного суду України та Генеральної прокуратури України щодо офіційного тлумачення положень статті 2 Арбітражного процесуального кодексу України (справа про представництво прокуратурою України інтересів держави в арбітражному суді) прокурор та його заступник має право подати позови до суду в інтересах держави. Із врахуванням того, що інтереси держави є оціночним поняттям, у кожному випадку прокурор самостійно визначає і обґрунтовує в чому саме відбулось чи може відбутись порушення матеріальних або інших інтересів держави.

Необхідність звернення прокурора з позовною заявою зумовлена потребою захистити інтереси держави, яка надала органам місцевого самоврядування право розпорядження землями територіальних громад в порядку та спосіб, передбачені Земельним кодексом України.

Відповідно до ст. 124 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

Відповідно до ст. 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Відповідно до ч.1 ст.35 Закону України «Про охорону земель», власники і землекористувачі, в тому числі і орендарі, земельних ділянок при здійсненні господарської діяльності зобов'язані дотримуватись вимог земельного та природоохоронного законодавства України.

Відповідно до ст. 211 Земельного кодексу України у випадку порушення земельного законодавства винні особи несуть цивільну відповідальність.

Розміри збитків, заподіяних власникам землі та землекористувачам вилученням (викупом) або тимчасовим зайняттям земельних ділянок у встановленому порядку, визначаються комісіями, створеними Київською та Севастопольською міськими, районними державними адміністраціями, виконавчими комітетами міських (міст обласного значення) рад відповідно до Порядку визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам (затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 19 квітня 1993 р. № 284).

У такому ж порядку визначаються збитки, заподіяні обмеженням прав власників землі та землекористувачів, погіршенням якості земель або приведенням їх у не придатний для використання за цільовим призначенням стан унаслідок негативного впливу, спричиненого діяльністю підприємств, установ, організацій та громадян.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 є власником виробничого корпусу по АДРЕСА_1, площею 3873,1 кв. м., згідно договору купівлі-продажу від 06.11.2008 № 5883.

Рішенням 9-ї сесії міської ради від 10.08.2011 № 35 ОСОБА_4 земельна ділянка по АДРЕСА_1 площею 5320 м. кв. передана в оренду для обслуговування виробничого корпусу.

ОСОБА_4 право користування (оренди) вказаною земельною ділянкою у відповідності до вимог законодавства не оформлено.

Рішенням виконавчого комітету Хмельницької міської ради № 615 від 27.08.2015 затверджено акт визначення розміру збитків за фактичне використання ОСОБА_4 земельної ділянки без правовстановлюючих документів від 17 липня 2015 року.

Згідно вказаного акту територіальній громаді міста Хмельницького внаслідок використання земельної ділянки без правовстановлюючих документів за період з 01.07.2012 р. по 01.07.2015 р., завдано збитків у сумі 187251 грн.

Розмір збитків визначено комісією відповідно до Порядку визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 284 від 19.04.1993.

Відповідно до п. 5 вказаного Порядку збитки відшкодовуються власниками землі і землекористувачами, установами, організаціями та громадянами, що їх заподіяли, за рахунок власних коштів не пізніше одного місяця після затвердження актів комісій.

Судом встановлено, що ухвалою господарського суду Хмельницької області від 12.03.2014 р. у межах провадження у справі про банкрутство ТОВ "Телерадіокомпанія "Тон- Арт" було визнано недійсним договір купівлі - продажу виробничого корпусу площею 3873,1 кв. м за адресою АДРЕСА_1, укладений 6.11.2008 р. між ТОВ "Телерадіокомпанія "Тон- Арт" та ОСОБА_4 ОСОБА_4 не використовувала означену земельну ділянку через спірні питання щодо будівлі означеного виробничого корпусу, починаючи з жовтня 2011 року.

Відповідно до ст. 1166 Цивільного кодексу України учасник цивільних відносин, який спричинив шкоду своїми діями чи бездіяльністю майну юридичної особи, повинен відшкодувати завдану шкоду суб'єкту, права якого порушено, у повному обсязі.

Відповідальність за завдану шкоду може настати лише за наявності підстав, до яких законодавець відносить наявність шкоди, протиправну поведінку заподіювача шкоди, причинний зв'язок між шкодою і протиправною поведінкою заподіювача шкоди та вину. За відсутністю хоча б одного з цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає.

Для застосування такого заходу відповідальності, як відшкодування шкоди, слід встановити як наявність у діях винної особи усіх чотирьох елементів складу цивільного правопорушення ( протиправної поведінки), так і ступінь вини у розумінні ст. 1193 Цивільного кодексу України.

Суд приходить до висновку, що позивачем не доведено наявність вини ОСОБА_4 у неукладенні договору оренди, у зв'язку з чим відсутній причинний зв'язок між протиправною поведінкою і майновою шкодою, що давало б підстави для покладення на відповідача відповідальності шляхом стягнення збитків (упущена вигода).

Суд також приходить до висновку що відсутні підстави для поновлення строку позовної давності у частині стягнення збитків за використання ОСОБА_4 земельної ділянки без правовстановлюючих документів в період з 01.07.2012 р. по 01.04.2013 р.

Відповідно до ст. 257 Цивільного кодексу України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ч.1 ст. 261 Цивільного кодексу України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Прокурор здійснює представництво органу, в інтересах якого він звертається до суду на підставі закону (процесуальне представництво), а тому положення закону про початок перебігу позовної давності поширюється і на звернення прокурора до суду із заявою про захист державних інтересів, в особі органу місцевого самоврядування - Хмельницької міської ради, але не наділяє прокурора повноваженнями ставити питання про поновлення строку позовної давності за відсутності такого клопотання з боку самої особи, в інтересах якої прокурор звертається до суду.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 215 Цивільного процесуального кодексу України, ст. 257, ст. 1166 Цивільного кодексу України, ст. ст. 124, 125, 211 Земельного кодексу України, суд

вирішив:

у задоволенні позову прокурора Хмельницької місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Хмельницької міської ради до ОСОБА_4 про відшкодування шкоди відмовити.

На рішення через суд першої інстанції, який його ухвалив, може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Хмельницької області протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особою, без участі якої проголошено рішення - протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Логінова С.М.