Справа №577/1901/16-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 22-ц/788/2044/16 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2016 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Сумської області в складі: головуючого- Бойка В. Б.,

суддів - Кононенко О. Ю. , Семеній Л. І.

з участю секретаря судового засідання - Кияненко Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Сумської області апеляційні скарги ОСОБА_3, ОСОБА_4 на рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 11 листопада 2016 року

в цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа: Публічне акціонерне товариство « Державний ощадний банк України » про поділ майна подружжя,

В С Т А Н О В И Л А :

В квітні 2016 року ОСОБА_4 звернулася до Конотопського міськрайонного суду Сумської області з вищевказаним позовом, в якому, уточнивши вимоги ( а.с. 97-98, 232-233 ), просила визнати обєктом права спільної сумісної власності подружжя грошові кошти в розмірі 48612 грн. 56 коп., які розміщені ОСОБА_5 на депозитному рахунку, відкритому у філії - Сумське обласне управління акціонерного товариства « Державний ощадний банк України » ( далі ПАТ ) за договором №16812218 від 18 серпня 2015 року, стягнути з ОСОБА_5 на її користь 24306 грн. 28 коп. самовільно отриманих ним коштів з депозитного рахунку.

Рішенням Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 11 листопада 2016 року позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено частково.

Визнано грошові кошти у сумі 29576 грн. 96 коп., які 18 серпня 2015 року були розміщені на депозитному рахунку, відкритому у філії Сумське обласне управління ПАТ за договором №16812218 на вклад « Довіра » на імя фізичної особи від 18 серпня 2015 року на імя ОСОБА_5 та зняті ОСОБА_5 16 травня 2016 року, обєктом права спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_4 та ОСОБА_5

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 на 1/2 частину депозитних коштів у сумі 14788 грн. 48 коп.

В іншій частині в задоволенні позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог. Вказує, що кошти, які були розміщені ним на депозитному рахунку в ПАТ є його особиста накопичена пенсія по інвалідності. Зазначає, що висновок суду про визнання обєктом права спільної сумісної власності майно подружжя, яке набуте ним та позивачем за період з 29 жовтня 2010 року по 02 червня 2011 року та з 20 серпня 2012 року по 05 жовтня 2012 року є незаконним, оскільки вони проживали однією сімєю без реєстрації шлюбу, а тому майно не підлягає поділу.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення її позову в повному обсязі. Вказує, що ОСОБА_5 не надано доказів на підтвердження факту перерахування на депозитний рахунок, відкритий 18 серпня 2015 року на його імя у ПАТ грошових коштів у сумі 48612 грн. 56 коп., частина з яких накопичена саме у період з 03 червня 2011 року по 19 серпня 2012 року.

Окрім того, вважає, що наявна у матеріалах справи роздруківка руху грошових коштів по рахунку, відкритому ОСОБА_5 у ПАТ « АБ «Столичний » не містить інформації щодо предмета доказування, а тому не може прийнята в якості належного та допустимого доказу належності відповідачеві грошових коштів у сумі 19035 грн. 60 коп.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення позивачки та її представника, які підтримали доводи своєї апеляційної скарги та заперечують проти задоволення скарги відповідача, пояснення представника ПАТ, який просить ухвалити рішення згідно чинного законодавства, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційних скарг та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову ОСОБА_4, суд першої інстанції виходив з того, що грошові кошти у сумі 29576 грн. 96 коп., які були розміщені ОСОБА_5 на депозитному рахунку, відкритому у філії Сумське обласне управління ПАТ за договором №16812218 на вклад « Довіра » на імя фізичної особи від 18 серпня 2015 року на імя ОСОБА_5 та зняті ним 16 травня 2016 року є обєктом права спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_4 та ОСОБА_5 та належать їм в рівних частинах - по 1/2 частини кожному.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, оскільки він відповідає обставинам справи та вимогам закону.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, що з 1983 року по 02 червня 2011 року та з 20 серпня 2012 року по 05 жовтня 2012 року ОСОБА_4 та ОСОБА_5 проживали однією сімєю без реєстрації шлюбу.

У період з 03 червня 2011 року по 19 серпня 2012 року сторони проживали окремо, не вели спільне господарство та не мали спільного бюджету.

06 жовтня 2012 року сторонами зареєстровано шлюб ( а.с. 16 ). Після реєстрації шлюбу сторони проживали однією сімєю та вели спільне господарство до 18 жовтня 2015 року.

З 19 жовтня 2015 року ОСОБА_4 та ОСОБА_5 проживали окремо і не вели спільне господарство.

Рішенням Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 08 вересня 2016 року шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 було розірвано ( а.с. 138 ).

18 серпня 2015 року між ПАТ « Державний ощадний банк України » в особі ТВБВ №10018/0180 філії Сумське обласне управління АТ « Ощадбанк » та ОСОБА_5 укладено депозитний договір №16812218 на вклад « Довіра » на імя фізичної особи, відповідно до умов якого ОСОБА_5 вніс на вкладний (депозитний) рахунок №22187, відкритий на його імя, кошти в сумі 48612 грн. 56 коп. терміном на 12 місяців, днем повернення депозиту є 18 серпня 2016 року. Процентна ставка за депозитом була встановлена в розмірі 21% річних ( п.п. 1.1-1.3 договору ) ( а.с. 59-61, 65-66 ).

16 травня 2016 року згідно заяви ОСОБА_5 було достроково розірвано депозитний договір №16812218 на вклад « Довіра » на імя фізичної особи від 18 серпня 2015 року та відповідачем отриманий вклад в сумі 48612 грн. 56 коп. без нарахованих процентів.

Судом встановлено, що кошти в сумі 48612 грн. 56 коп., які були внесені 18 серпня 2015 року ОСОБА_5 на депозитний рахунок у ПАТ є накопиченням його пенсії за період з 29 жовтня 2010 року по 03 липня 2015 року ( а.с. 164, 182-199 ).

Відповідно до ч. 1 ст. 74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними.

Згідно з ч. 3 ст. 368 ЦК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 60 СК України передбачено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 61 СК України, об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Об'єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя.

Відповідно до пункту 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним, та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК України, ч. 3 ст. 368 ЦК України), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК України можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартири, жилі й садові будинки; земельні ділянки та насадження на них, продуктивна і робоча худоба, засоби виробництва, транспортні засоби; грошові кошти, акції та інші цінні папери, паєнакопичення в житлово-будівельному, дачно-будівельному, гаражно-будівельному кооперативі; грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобов'язальними правовідносинами, тощо.

Отже, майно, яке набуте сторонами за період з 29 жовтня 2010 року по 02 червня 2011 року та з 20 серпня 2012 року по 05 жовтня 2012 року, коли сторони проживали однією сімєю без реєстрації шлюбу, а також майно набуте ними з 06 жовтня 2012 року по 18 жовтня 2015 року, коли вони перебували у зареєстрованому шлюбі та вели спільне господарство є обєктом права спільної сумісної власності подружжя.

Таким чином, спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_4 та ОСОБА_5 є кошти в сумі 29576 грн. 96 коп.

З 03 червня 2011 року до 19 серпня 2012 році сторони проживали окремо та не вели спільне господарства, а тому кошти у сумі 19035 грн. 60 коп., які були накопичені ОСОБА_5, у відкритому ним рахунку у ПАТ « Столичний » є його особистою приватною власністю.

Згідно з ст. 63 СК України, дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

У разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором ( ч. 1 ст. 70 СК України ).

ОСОБА_5, у відповідності до вимог ст.ст. 10, 60 ЦПК України, не надав суду належних і допустимих доказів на підтвердження того, що грошові кошти в сумі 29576 грн. 96 коп. є його особистими коштами, а тому не можуть бути визнані обєктом права спільної сумісної власності подружжя.

За встановлених обставин справи та вимог закону, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що грошові кошти у сумі 29576 грн. 96 коп., є спільним майном ОСОБА_4 та ОСОБА_5, а тому відповідно до вимог ст.ст. 60, 69 СК України підлягають поділу між ними.

Доводи апеляційних скарг висновків суду не спростовують.

З огляду на вищевикладене, колегією суддів не виявлено неправильного застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які були б підставою для зміни чи скасування рішення суду першої інстанції, а тому апеляційні скарги задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312-315 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційні скарги ОСОБА_3, ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 11 листопада 2016 року в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді