Справа № 604/1106/16-ц
Провадження № 2/604/526/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2016 року сел. Підволочиськ

Підволочиський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючої судді Сидорак Г.Б.,

за участю секретаря судового засідання Ілик Г.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

встановив:

ОСОБА_1 (далі Позивач) звернулася в суд з позовною заявою до ОСОБА_2 (далі Відповідач) про розірвання шлюбу, в якій зазначає, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 22 січня 2010 року. Від даного шлюбу у них народився син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Спільне життя з Відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та обовязки з ведення спільного господарства та виховання дитини. Позивач зазначає, що спільне господарство не ведеться із 2014 року. Фактичні шлюбні відносини припинені з 2014 року. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу, на думку Позивача, буде суперечити їх інтересам, а тому просить розірвати шлюб, судові витрати стягнути із Відповідача в її користь.

Сторони, будучи повідомленими про дату і час судового розгляду, в судове засідання не зявилися, подали заяви з проханням справу слухати у їх відсутності.

Позивач згідно позовної заяви просить проводити розгляд у її відсутності у звязку із тим, що з нею проживає їх малолітній син, а тому прибути в суд у неї не має змоги. Подадала також заяву про повернення судового збору, оскільки Відповідач добровільно його сплатив.

Відповідач позов визнав, проти розірвання шлюбу не заперечує, подав квитанцію про сплату судового збору.

Дослідивши матеріали справи, враховуючи заяви сторін, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі свідоцтвом про шлюб серії 1-ИД №064070, виданим 22 січня 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Підволочиського районного управління юстиції Тернопільської області, 22 січня 2010 року зареєстрували шлюб ОСОБА_2 та ОСОБА_4, після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище «Стеців».

Від шлюбу сторони мають одного спільного неповнолітнього сина: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження серії І-СГ №242109, видане 19 травня 2010 року Містківською сільською радою Пустомитівського району Львівської області).

Згідно із ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб має ґрунтуватись на вільній згоді жінки та чоловіка. При цьому, відповідно до чч. 3 та 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування подружжя до припинення шлюбних стосунків чи їх збереження є неприпустимим і є порушенням права на свободу та особисту недоторканість.

Сімейні відносини між сторонами відсутні. Позивач і Відповідач не мають бажання зберегти сімю та дальше перебувати у шлюбі.

Таким чином, суд приходить до висновку, що з огляду на вказані обставини подальше застосування будь-яких заходів щодо примирення подружжя є недоцільним та неефективним і суперечить інтересам сторін.

Відповідно до ч.1 ст.110 СК України суд може розірвати шлюб за позовом одного із подружжя.

Отже, встановивши обєктивні підстави для розірвання шлюбу, передбачені ст. 112 СК України, а саме те, що примирення між подружжям неможливе через втрату почуття взаємної любові, фактичне припинення спільних зобовязань щодо піклування про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, дружби, взаємодопомоги, утвердження в сімї взаємоповаги, втрату почуття відповідальності, як того вимагає ст. 55 СК України, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має важливе значення, бажання зберегти сімю відсутнє, що є підставою для розірвання між ними шлюбу, оскільки перешкод, передбачених ч. 2 ст. 110 СК України, для цього не встановлено.

Сторони дійшли спільної згоди про подальше проживання спільного неповнолітнього сина із матірю (Позивачем) за адресою: смт. Підволочиськ, вул. Б. Хмельницького, 1/6, Тернопільської області.

Таким чином суд приходить до висновку про обгрунтованість позовних вимог, а тому позов слід задовольнити.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Судом встановлено, що Відповідачем добровільно сплачено судовий збір на рахунок УК у Підволочиському районі, а тому суд вважає за доцільне повернути сплачений судовий збір Позивачем.

Керуючись ст.ст. 5, 6, 10, 107, 169, 208, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 55, 110, 112, 113, 161 Сімейного кодексу України, ЗУ «Про судовий збір» суд, -

вирішив:

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Підволочиського районного управління юстиції Тернопільської області 22 січня 2010 року, актовий запис №3.

Зобовязати Управління державного казначейства у Підволочиському районі повернути ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, жительці сел. Підволочиськ, вул. Б. Хмельницького, 1/6, Тернопільської області, сплачену суму судового збору у розмірі 551 (пятсот пятдесят одна) гривня 20 (двадцять) копійок згідно квитанції №0708-3717-7708-7438 від 09 грудня 2016 року.

Копію рішення суду після набрання ним законної сили надіслати до Підволочиського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження.

Апеляційну скаргу може бути подано до апеляційного суду Тернопільської області через Підволочиський районний суд протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Сидорак Г.Б.