Справа № 305/1186/16-ц
Провадження по справі № 2/305/845/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.08.2016 року. Рахівський районний суд Закарпатської області

у складі: головуючої - судді Бліщ О.Б.

секретаря - Вербещука В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Рахів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в особі представника - ОСОБА_2 до Білинської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, в особі представника - ОСОБА_2, звернулася в суд з позовом до Білинської сільської ради, Рахівського району, Закарпатської області про визнання права власності на спадкове майно.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що після смерті, 27 листопада 2001 року, його матері ОСОБА_3, та, 25 жовтня 2009 року, його батька, ОСОБА_4, залишилося спадкове майно - житловий будинок №153, що розташований в с.Білин, Рахівського району, Закарпатської області.

З метою отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, позивачка звернулася до нотаріальної контори за місцем розташування спадкового майна із відповідною заявою, але у видачі такого їй було відмовлено у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно.

Інші спадкоємці першої черги спадкування за законом, ОСОБА_5 та ОСОБА_6, відмовились від отримання спадщини після смерті батьків, на користь позивачки.

Просить суд винести рішення, яким визнати за позивачкою право власності на спадкове майно, що залишилось після смерті його батьків, а саме, на житловий будинок №153, разом з надвірними спорудами та господарськими будівлями, що розташований в с. Білин, Рахівського району, Закарпатської області.

Представник позивача, ОСОБА_2, в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій просить справу розглянути у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, наполягає на їх задоволенні.

Представник відповідача, Білинської сільської ради, Рахівського району Закарпатської області, в судове засідання не з'явився, однак сільський голова, ОСОБА_7 надіслав заяву, в якій просив розглянути справу без їх представника. Позовні вимоги визнає.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши їх доказами, суд прийшов до наступного висновку.

У відповідності до положень частини 1 статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідачем у справі являється особа, діями якої порушуються права та інтереси відповідача.

Звернення позивачки до суду з вимогою визнання права власності на спадкове майно зумовлене порушенням її прав на отримання власності в порядку спадкування, зокрема згідно відмови нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом в її користь, через відсутність правовстановлюючих документів на право власності на спадковий будинок.

Судом встановлено, що 27 листопада 2001 року померла громадянка ОСОБА_3, що стверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ФМ №119090 від 29 листопада 2001 року. 25 жовтня 2009 року помер громадянин ОСОБА_4, що підтверджується копією свідоцтва про смерть ОСОБА_8 І-ФМ №094376 від 09 листопада 2009 року.

Після їх смерті відкрилася спадщина на житловий будинок №153, розташований в с. Білин, Рахівського району, Закарпатської області.

Оскільки спадщина за померлим ОСОБА_4 відкрилася 25 жовтня 2009 року, цивільні правовідносини слід врегульовувати положеннями Книги шостої "Спадкове право" ЦК України (в редакції 2004 року).

Згідно ст. ст. 1217, 1258 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки.

З матеріалів справи, судом встановлено, що після смерті ОСОБА_3 та ОСОБА_4 спадкоємцями першої черги спадкування за законом являється позивачка по справі, їх дочка, ОСОБА_1 Іншими спадкоємцями першої черги за законом, є ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які своїми заявами відмовилися від отримання спадщини після смерті батька, на користь позивачки у справі, що відповідає вимогам ч.2 ст. 1274 Цивільного Кодексу України. Копію заяви-відмови приєднано до матеріалів справи.

При вирішенні спорів щодо спадкування права власності на нерухоме майно, суд звертаєя увага на зміну редакції ч. 4 ст. 331 і ч. 4 ст. 334 ЦК та інших норм цивільного законодавства та застосовує редакцію закону, яка діяла на час виникнення права у самого спадкодавця та на час відкриття спадщини. Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок, споруду, зокрема, відповідно до Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженого Міністерством комунального господарства УРСР 31 січня 1966 року та погодженого з Верховним Судом УРСР 15 січня 1966 року, який втратив чинність згідно з наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13 грудня 1995 року, та інших нормативно-правових актів.

Якщо право власності на житловий будинок, споруду підтверджується належними правовстановлюючими документами на час виникнення права власності на будівлі, споруди, органи місцевого самоврядування зобов'язані видати довідку про належність житлового будинку на праві приватної власності спадкодавцеві, оскільки до компетенції виконкомів місцевих рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих рад. Погосподарські книги були особливою формою статистичного обліку, що здійснювалися в Країні (УРСР) із 1979 року, в яких при визначенні року побудування зазначався рік введення в експлуатацію будинку, тобто, записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.

Згідно характеристики будинку, господарських будівель та споруд, будинок побудований у 1980 році. З виписки з погосподарської книги №3 в с.Білин слідує, що житловий будинок № 153, в с.Білин, Рахівського району, Закарпатської області належав ОСОБА_4. Також, в матеріалах справи міститься копія свідоцтва на забудову садиби в сільських населених пунктах. За таких обставин, суд констатує, що вище зазначений житловий будинок не являвся об'єктом самочинного будівництва.

Відповідно до ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, не заявив про відмову від неї.

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1, як спадкоємець першої черги спадкування за законом, у відповідності до ст. 1268 ЦК України, прийняла спадщину, після смерті батьків, оскільки до дня смерті батька постійно проживала з ним в спадковому будинку, що стверджується довідкою виконкому Білинської сільської ради № 802 від 22.06.2016 року. Таким чином, враховуючи, що позивачка по справі є спадкоємцем першої черги спадкоємців за законом, спадщину прийняла, майнового спору з приводу спадкування не існує, оскільки інші спадкоємці відмовилися від отримання спадщини на її користь, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню.

Вимоги про відшкодування судових витрат позивачкою не ставилося.

Керуючись ст.ст. 10,11,60, 131, 209, 212-215, 218, 223, 294 ЦПК України суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати, за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканкою с.Білин №153, Рахівського району, Закарпатської області, право власності в порядку спадкування за законом, на спадкове майно, що залишилося після смерті ОСОБА_4, а саме на житловий будинок № 153, з надвірними та господарськими спорудами, що розташований в с.Білин, Рахівського району, Закарпатської області, загальною площею - 45,9 кв.м., житловою площею - 16,7 кв.м.

Витрати по сплаті судового збору залишити за позивачкою.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржено протягом десяти днів з дня його проголошення до цивільної палати апеляційного суду Закарпатської області через Рахівський районний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуюча: Бліщ О.Б.

З оригіналом вірно,

Суддя Рахівського районного суду: Бліщ О.Б.