Справа №442/7948/16-ц
Провадження №2/442/2806/2016
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 грудня 2016 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі :

головуючого-судді Крамара О.В.

при секретарі Харів І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дрогобичі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Літинської сільської ради Дрогобицького району про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся в суд із вказаним вище позовом, в обґрунтування якого посилається на те, що 04 жовтня 2016 року помер його батько - ОСОБА_2, про що виконавчим комітетом Літинської сільської ради Дрогобицького району Львівської області складено відповідний актовий запис № 12 та видано Свідоцтво про смерть ОСОБА_3 1-СГ № 431158.

Після смерті батька відкрилася спадщина на належне йому нерухоме майно-житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за № 43 по вул.І Франка в с.Літиня Дрогобицького району Львівської області.

За життя батько заповіт не складав, тому він, як єдиний спадкоємець першої черги, звернувся із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса Першої Дрогобицької державної нотаріальної контори у встановлений законодавством час. Однак при огляді документів, нотаріусом було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки ним не було подано документи, які підтверджують виникнення та реєстрацію права власності за батьком на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за № 43 по вул.І.Франка в с.Літиня Дрогобицького району Львівської області.

Згідно довідки КП ЛОР «Дрогобицьке МБТІ та ЕО» від 01.12.2016 року, реєстрація права власності на зазначений будинок станом на 31.12.2012 року - відсутня.

Згідно відомостей погосподарської книги Літинської сільської ради домоволодіння по вул.І.Франка в с.Літиня належало до дня смерті його бабусі, ОСОБА_4. Ще за життя, а саме 21 лютого 2001 року, бабуся склала заповіт на свого сина - ОСОБА_2, згідно якого: все своє майно, де б воно не було, і з чого воно б не складалося, і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті і на, що вона за законом матиме право, заповіла ОСОБА_2, однак батько за життя належним чином не прийняв спадщини.

У звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на житловий будинок, він не може одержати від нотаріуса свідоцтво про право на спадщину за законом, оскільки згідно ст.. 346 ЦК України однією з підстав припинення права власності є смерть власника.

Враховуючи наведені вище обставини, в нього виникла необхідність звернутися з даним позовом в суд.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, від нього поступило клопотання про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує з підстав викладених в позовній заяві, просить позов задоволити.

Представник Літинської сільської ради в дане судове засідання не зявився, від них поступило письмове клопотання про розгляд справи у їх відсутності.

Оскільки сторони в судове засідання не з?явилися, то фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України - не здійснюється.

Беручи до уваги вищенаведене, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 04 жовтня 2016 року помер ОСОБА_2, який являвся батьком позивача, про що виконавчим комітетом Літинської сільської ради Дрогобицького району Львівської області складено відповідний актовий запис № 12 та видано Свідоцтво про смерть ОСОБА_3 1-СГ № 431158.

Після смерті батька залишилося спадкове майно, а саме: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за № 43 по вул.І.Франка в с.Літиня Дрогобицького району Львівської області.

При огляді документів, нотаріус Першої Дрогобицької державної нотаріальної контори відмовив йому у вчиненні нотаріальної дії, оскільки ним не було подано документи, які підтверджують виникнення та реєстрацію права власності за батьком на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за № 43 по вул.І Франка в с.Літиня Дрогобицького району Львівської області.

Згідно довідки КП ЛОР «Дрогобицьке МБТІ та ЕО» від 01.12.2016 року, реєстрація права власності на зазначений будинок станом на 31.12.2012 року - відсутня.

За життя батько ОСОБА_2 належним чином не оформив прийняття спадщини на спадкове майно після смерті матері, хоча до дня смерті останньої він проживав із нею і фактично вступив в управління та володіння спадковим майном, а тому в силу ст.549 ІІК України (1963 року) вважається таким, що прийняв спадщину.

Відповідно до чч. 1, 3 ст. 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності; якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав обов'язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

За змістом ч.. 4, 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України (2004 року) відносини спадкування регулюються нормами ЦК України (2004 року), якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати (строк на прийняття якої закінчився до 1 січня 2004 року), або якщо вона була прийнята хоча б одним із спадкоємців, то до таких спадкових відносин застосовуються норми ЦК УРСР 1963 року.

Згідно ст. 66-69 ЗУ "Про нотаріат", п.4.15 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затв. наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленум Верховного Суду України від 30.05.2008 N 7 «Про судову практику у справах про спадкування» за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належать спадкоємцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.

Відповідно до роз'яснень наданих Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ у листі «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» за № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року в п.3.1. -умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Відповідно до абз. З ч. 2 ст. 331 ЦК, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Відповідно до ч. З ст. З Закону України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав.

Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української PCP, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української PCP 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мін'юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами).

Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Отже, у зв'язку із відсутністю державної реєстрації спадкодавцем права власності на фактично прийняту ним спадщину, позивач позбавлений можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за законом у нотаріуса.

Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Законодавцем встановлений певний порядок набуття права власності на нерухоме майно в порядку спадкування - нотаріальний порядок.

Лише у випадку неможливості оформлення права власності на спадщину в нотаріальному порядку, спадкоємець має право на судовий захист свого невизнаного, оспорюваного чи порушеного права.

Згідно п.3.3. ОСОБА_5 спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» за № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року, відповідачами у справах про визнання права власності в порядку спадкування на будинки та садиби, щодо яких відсутні правовстановлюючі документи у зв'язку з їх втратою, є спадкоємці, які прийняли спадщину, а також органи, які уповноважені видавати правовстановлюючі документи на нерухоме майно, або ж органи, до яких перейшли такі повноваження, та органи, що здійснюють державну реєстрацію прав на нерухоме майно.

За відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини

Відповідно до ч.1 ст.16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно з вимогами п.1 ч.2 ст.16 Цивільного кодексу України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права на спадкове майно.

Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює судове рішення про задоволення позову, а згідно вимог п. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь в справі, не підлягають доказуванню.

Системний аналіз наведених вимог законодавства та зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що позов підставний та підлягає задоволенню, так як до позивача перейшли права спадкодавця на житловий будинок, які він не може оформити на себе по причині відсутності правовстановлюючого документа.

Згідно відомостей погосподарської книги Літинської сільської ради домоволодіння по вул.І Франка в с.Літиня належало до дня смерті ОСОБА_4, яка являється бабцею позивача. За життя, 21 лютого 2001 року, баба склала заповіт на свого сина, ОСОБА_2, згідно якого: «Все своє майно, де б воно не було, і з чого воно б не складалося, і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті і на що вона за законом матиме право, заповіла ОСОБА_2».

З врахуванням того, що відповідач позовні вимоги визнає, що не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, позов є підставним та підлягає до задоволення.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст.ст. 10, 60, 174, 209, 212, 214-215 ЦПК України, ст.ст.16, 328, 1220, 1222, 1258, 1296 ЦК України, суд -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 задоволити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ід.№ НОМЕР_1 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за № 43 по вул..І.Франка в с.Літиня, Дрогобицького району Львівської області, у порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_2, який помер 04 жовтня 2016 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Дрогобицький міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення, а особами, які не були присутні у судовому засіданні під час його проголошення - з дня отримання такого.

Суддя __________________ О.В. Крамар