01.11.2016 Справа № 363/2915/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

1 листопада 2016 року Вишгородський районний суд Київської області в складі:

головуючого - судді Купрієнка С.І.

при секретарі Рибки І.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вишгороді Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Вищедубечанської сільської ради Вишгородського району Київської області про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

у серпні 2016 року позивач звернувся до суду із позовом у якому просив визнати за ним право власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом, а саме на житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1.

Свої позовні вимоги обґрунтовував тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його дідусь ОСОБА_2. Після його смерті відкрилась спадщина на житловий будинок, з надвірними будівлями і спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 та земельну ділянку площею 0,2093 га розташованої за цією ж адресою.

6.12.2012 року ОСОБА_2 склав заповіт, згідно якого все своє майно заповів своєму онукові ОСОБА_1

З метою отримання свідоцтва про прийняття спадщини, він звернувся до нотаріуса, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок йому було відмовлено, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів.

У судове засідання представник позивача не прибув, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує.

Представник відповідача в судове засідання не прибув, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечував.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов наступного.

У судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_1, актовий запис від 12.11.2013 року за № 27 (а.с. 5).

6.12.2012 року ОСОБА_2 склав заповіт, згідно якого все своє майно заповів своєму онукові ОСОБА_1 (а.с. 47).

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_2, актовий запис від 17.07.2015 року за № 17 (а.с. 24).

З технічного паспорту та будинкової книги на житловий будинок АДРЕСА_1 вбачається, що ОСОБА_2 є власником зазначеного житлового будинку (а.с. 7-12, 15-22).

Державним нотаріусом Вишгородської районної державної нотаріальної контори Київської області позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_2 на житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинок (а.с. 23).

Судом було витребувано копію спадкової справи № 194/2014 щодо майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 з якої вбачається, що ОСОБА_1 прийняв спадщину на частину спадкового майна, а саме: земельну ділянку площею 0,3142 га розташованої за адресою: АДРЕСА_1 наданої для ведення особистого селянського господарства; земельну ділянку площею 0,2093 га розташованої за адресою: АДРЕСА_1 наданої для будівництва та обслуговування житлового будинку та земельну ділянку площею 0, 0657 га розташованої за адресою: с. Вища Дубечня наданої для ведення особистого селянського господарства (а.с. 44-53).

Як вбачається з названої спадкової справи ОСОБА_3 звернулася до нотаріуса із заявою про відмову від обов'язкової частки в спадковому майні (а.с. 45).

З огляду на встановлені обставини судом зазначається наступне.

Відповідно до статті 1 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до частини 1 статті 3 ЦПК кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до статті 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Так, законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до частини 2 статті 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день з якого вона оголошується померлою (частина 3 статті 46 цього Кодексу ).

Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

У відповідності до статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до статті 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України. Заява про відмову від прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини.

За таких обставин, судом зазначається про те, що спадкодавцю ОСОБА_2 на момент відкриття спадщини належав житловий будинок, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 і це право не припинено у зв'язку з його смертю і тому має входити до складу спадщини.

Прийнявши спадщину на частину спадкового майна після смерті ОСОБА_2 позивач прийняв спадщину і на решту майна, оскільки прийняття спадщини в частині не допускається і спадкоємець, який прийняв спадщину в частині, вважається таким, що прийняв її повністю.

Враховуючи те, що позивач не може оформити на себе право власності на спадкове майно, суд вважає, що право ОСОБА_1 на отримання спадщини після смерті дідуся - ОСОБА_2 підлягає захисту, а заявлений позов задоволенню.

Керуючись статтями 209-215 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити. Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок, що розташований за адресою АДРЕСА_1.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня проголошення.

Суддя