Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 318/3127/15-ц головуючий у 1-й інстанції Петров В. В.
провадження №22-ц/778/4746/16 суддя-доповідач ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2016 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого Подліянової Г.С.

суддів: Кримської О.М.

ОСОБА_2,

за участю секретаря Мельник З.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4 на рішення Кам'янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 26 вересня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_5 до Водянської сільської ради Камянсько-Дніпровського району Запорізької області, ОСОБА_3, третя особа - приватний нотаріус Камянсько-Дніпровського районного нотаріального округу ОСОБА_6, про визначення додаткового строку на прийняття спадщини,

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2015 року ОСОБА_5 звернулася до суду з позовом до Водянської сільської ради Камянсько-Дніпровського району Запорізької області, ОСОБА_3, третя особа - приватний нотаріус Камянсько-Дніпровського районного нотаріального округу ОСОБА_6, про визначення додаткового строку на прийняття спадщини.

В обґрунтування позову зазначила, що 13.04.2013 року помер ОСОБА_7М, який за життя склав заповіт, яким позивачу заповідав земельну ділянку площею 2,61 га. Про факт смерті ОСОБА_7М, наявність заповіту та відкриття спадщини дізналась повідомленням від приватного нотаріуса ОСОБА_6В 11.08.2015 року. Маючи намір прийняти спадщину позивач звернулась 08.09.2015 року до вищевказаного нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. В цей же день нотаріус надав їй відповідь, якою повідомив про неможливість прийняття спадщини через пропуск встановленого законом строку для її прийняття.

28.10.2015 року позивач повторно звернулась до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину та отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

У звязку із зазначеним, позивач просила суд визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини після померлого 13.04.2013 року ОСОБА_7М тривалістю у 3 місяця.

Рішенням Кам'янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 26 вересня 2016 року позов задоволено.

Визначено ОСОБА_5 додатковий строк на прийняття спадщини після смерті ОСОБА_7, померлого 13.04.2013 року, тривалістю у три місяця.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність рішення суду, порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позову відмовити у повному обсязі.

Особи, що беруть участь у справі, повідомлені про місце та час розгляду справи у відповідності до вимог ст.ст. 74, 76 ЦПК України, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення (судової повістки) ( а.с.146-150) .

Сторони та їх представники не зявилися до апеляційного суду, причини неявки в судове засідання не повідомили. Від представника ОСОБА_3 ОСОБА_4 надійшла заява в якій вона просить розглядати справу у її відсутність ( а.с. 147).

Частиною 3 статті 27 ЦПК України передбачено, що особи, які беруть участь у справі, зобовязані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обовязки.

За змістом статті 305 ЦПК України передбачено, що апеляційний суд відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання особи, яка бере участь у справі, щодо якої немає відомостей про вручення їй судової повістки. Неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Фрідлендер проти Франції").

Відповідно до ч. 1 ст. 303-1 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції має бути розглянута протягом двох місяців з дня постановлення ухвали про прийняття апеляційної скарги до розгляду.

Враховуючи, що ухвала апеляційного суду Запорізької області про прийняття апеляційної скарги ОСОБА_3 на рішення суду першої інстанції від 26 вересня 2016 року до розгляду постановлена 26 жовтня 2016 року , розгляд даної справи відкладався 06 грудня 2016 року із за неявки сторін, тому у відповідності до ст.ст. 303-1, 305 ЦПК України, судова колегія ухвалила розглядати справи за відсутності учасників апеляційного розгляду, які не прибули в судове засідання.

В силу вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно зі ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив із того, що позивач не була обізнана про наявність на її імя заповіту, проживала в іншому населеному пункті, доглядала за своїм важко хворим чоловіком.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_7 мав на праві приватної власності земельну ділянку площею 2,61 га на території Водянської сільської ради Камянсько-Дніпровського району Запорізької області, що підтверджується державним актом на право приватної власності на землю серії 111-ЗП № 063181, виданого 16.12.2002 року головою Камянсько-Дніпровської райдержадміністрацієї (а.с.7).

19.11.2010 року ОСОБА_7М склав заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Водянської сільської ради Камянсько-Дніпровського району Запорізької області ОСОБА_8, зареєстрований в реєстрі за № 201, яким заповідав вищевказану земельну ділянку позивачу ОСОБА_5 (а.с.43).

19.04.2013 року ОСОБА_7М помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ЖС № 298071, виданого 10.07.2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Камянсько-Дніпровського районного управління юстиції Запорізької області (а.с.5).

З копії спадкової справи № 34/2015 року вбачається, що 23 червня 2015 року з заявою про прийняття спадщини за законом , після померлого ОСОБА_7 звернувся його син ОСОБА_3 ( а.с. 34 зворот).

Рішенням Камянсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 04.06.2015 року позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено. Встановлено додатковий строк 2 місяці для подачі заяви до державної нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_9, який помер 13.04.2013 року ( а.с. 35).

Зазначене рішення було скасовано Рішенням апеляційного суду Запорізької області від 06.07.2016 року, а в задоволенні позову ОСОБА_3В до ОСОБА_10В, ОСОБА_11В про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відмовлено. (а.с.101-103).

На запит від 23.06.2015 року приватного нотаріусу Камянсько-Дніпровського районного нотаріального округу Запорізької області ОСОБА_12 Водянська сільська рада Камянсько-Дніпровського району 14 липня 2015 року надала нотаріусу завірену копію заповіту від 19.11.2010 року за реєстром №с 201 ( а. с. 42-43).

11.08.2015року приватний нотаріус Камянсько-Дніпровського районного нотаріального округу ОСОБА_6В направив повідомлення позивачу ОСОБА_5 про факт смерті ОСОБА_7М та про те, що заведена спадкова справа (а.с.46).

08.09.2015 року позивач звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини за заповітом, після смерті ОСОБА_7М (а.с.48 зворот).

08.09.2015року приватний нотаріус Камянсько-Дніпровського районного нотаріального округу ОСОБА_6В повідомив позивача про те, що нею був пропущений встановлений законодавством строк для прийняття спадщини (а.с.51 зворот).

28.10.2015 року приватний нотаріус Камянсько-Дніпровського районного нотаріального округу ОСОБА_6В виніс постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії (а.с.56).

Відповідно до положень ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Частинами 1, 2 ст. 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст. ст. 1261-1265 цього Кодексу.

Згідно з вимогами ст. ст. 1269, 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкоємцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п. 24 постанови від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України. У абз. 6 п. 24 судам роз'яснено, що, вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

При цьому поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: тривала хвороба спадкоємців; велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; складні умови праці, які, зокрема, пов'язані з тривалими відрядженнями, у тому числі закордонними; перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Отже суд, вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити із того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд першої інстанції, визначившись належним чином з характером спірних правовідносин, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановивши фактичні обставини справи, що мають суттєве значення для її вирішення, дійшов обґрунтованого висновку про наявність передбачених законом підстав для визначення ОСОБА_5 додаткового строку для прийняття спадщини, оскільки з матеріалів справи вбачається, що про наявність заповіту від 19.11.2010 року, яким ОСОБА_7 заповідав ОСОБА_5 земельну ділянку для ведення сільськогосподарського виробництва, вона дізналася від приватного нотаріуса Камянсько-Дніпровського районного нотаріального округу ОСОБА_6 лише в серпні 2015 року, отже строк для прийняття спадщини ОСОБА_5 пропущений з поважних причин, повязаний з обєктивними істотними труднощами, тому обґрунтовано дійшли висновку про задоволення позову.

Доводи скарги висновки судів не спростовують зводяться до оцінки доказів, та не спростовують висновків суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313, 314, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Кам'янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 26 вересня 2016 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді: