АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД м. КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 грудня 2016 р. Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого - Усика Г.І.

суддів - Невідомої Т.О., Ратнікової В.М.

при секретарі - Ільченко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 20 вересня 2016 р. у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна», третя особа: ОСОБА_2 про стягнення пені,

в с т а н о в и л а:

У травні 2016 р. ОСОБА_1 звернулася з позовом до ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна», третя особа: ОСОБА_2 про стягнення пені.

На обґрунтування своїх вимог зазначала, що 30.12.2013 р. між ОСОБА_2 та ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» (надалі - СК «ПЗУ Україна) укладено договір страхування подорожуючих за кордон № МВ1612300 зі спеціальною умовою (Sport class E) зимові види спорту, на час відпочинку у період з 04.01.2014 р. по 11.01.2014 р. Застрахованими особами за договором є: вона, ОСОБА_2 та ОСОБА_3, страхова сума на одну особу при медичних та інших витратах встановлена у розмірі 30 000,00 євро, франшиза - 0,00.

08.01.2014 р. під час спуску на лижах з гірськолижного схилу в Зелдені, Австрія, внаслідок падіння вона отримала травму ноги, у зв'язку з чим їй була надана необхідна допомога рятувальниками та перша медична допомога.

Відповідно до рахунку № 2014-0547М2 компанії «Heli Tirol GmbH» (Австрія), їй були надані наступні послуги: відправка гелікоптера для евакуації поранених «Мартін 2». Повернення до свідомості, перша допомога, транспортування до госпіталю, час 43 хвилини, сума - 3 676,50 євро, тарифна ставка - 377,60 євро, швидка допомога (австралійський червоний хрест) - 95,00 євро, адміністративні платежі - 536,00 євро, всього: 4 685,10 євро.

Справа № 761/19018/16-ц
№ апеляційного провадження:22-ц/796/14438/2016
Головуючий у суді першої інстанції: Осаулов А.А.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Усик Г.І.

Страховиком складено страховий акту № МА140207.08 від 30.04.2014 р. та прийнято рішення про визнання події, що сталася 08.01.2014 р. страховим випадком, та відшкодування витрат в сумі 217,25 євро за надану медичну допомогу (огляд лікаря, рентген, обстеження, ін'єкції та пов'язка) на рахунок клініки, а витрати на придбання милиць в сумі 25 євро, що еквівалентно 272,44 грн. на користь застрахованої особи. У відшкодуванні витрат, пов'язаних з транспортуванням застрахованої особи гелікоптером у розмірі 4 865,10 євро відмовлено.

Листом від 30.04.2014 р. № 2526/31 відповідач повідомив позивача про відмову у виплаті страхового відшкодування за послуги транспортування її гелікоптером до лікувального закладу, посилаючись на те, що в порушення п. 2.7.4.3, п. 3.2.1.2.1, п. 3.5.1.1 договору страхування про надання послуги транспортування гелікоптером, вона не повідомила та не погодила з асистуючою компанією.

Відповідно до страхового акту № МА 140207.08/1 від 20.11.2014 р., страховиком прийнято рішення про відшкодування застрахованій особі витрат, пов'язаних з наданням допомоги рятувальної служби в сумі 190 євро, що еквівалентно 2 436,22 грн. У відшкодуванні витрат, пов'язаних з транспортуванням застрахованої особи гелікоптером у розмірі 4 685,10 євро відмовлено.

Посилаючись на те, що відповідач в порушення умов договору страхування не здійснив страхову виплату в розмірі 4 685,10 євро у визначений договором строк, позивачка з урахуванням уточнень, просила стягнути з СК «ПЗУ Україна» пеню за договором страхування у розмірі 45 610,94 грн.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 20.09.2016 р. позов задоволено.

Стягнуто з СК «ПЗУ Україна» на користь ОСОБА_1 пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України за період з 21.05.2015 р. по 22.05.2016 р. (за 247 робочих (банківських днів) в сумі - 45 610,94 грн. та судовий збір в сумі - 551,20 грн.

В апеляційній скарзі представник СК «ПЗУ Україна» просив рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи та неправильне застосування нормматеріального іпроцесуального права.

Зазначав, що задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1, суд не звернув увагу на відсутність доказів на підтвердження понесених нею витрат за надані компанією «Мартін Флугреттунг» послуги у розмірі 4 685,10 євро.

Посилався на те, що суд залишив поза увагою доводи представника СК «ПЗУ Україна» про недоведеність позивачкою заборгованості відповідача по здійсненню їй страхової виплати, а тому висновок суду про стягнення з СК «ПЗУ Україна» пені за прострочення виконання зобов'язань перед застрахованою особою, є помилковим.

Також вказував на те, що суд першої інстанції безпідставно відмовив у задоволенні заяви представника СК «ПЗУ Україна» про застосування строків позовної давності до вимог про стягнення пені, оскільки страхова компанія 30.04.2014 р. повідомило позивачку про відмову у виплаті страхового відшкодування стосовно витрат пов'язаних з транспортуванням застрахованої особи гелікоптером, а тому строк звернення з вимогою про виплату пені закінчився 01.05.2015 р., тоді як ОСОБА_1 звернулася з позовом до суду 23.05.2016 р.

В судовому засіданні представник СК «ПЗУ Україна»просив задовольнити апеляційну скаргу з наведених у ній підстав.

Представник ОСОБА_1просив апеляційну скаргу відхилити, посилаючись на те, що її доводи є безпідставними.

Третя особа ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які приймали участь в судовому засіданні, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Судом встановлено, що 30.12.2013 р. між СК «ПЗУ Україна» та ОСОБА_2 укладено договір страхування подорожуючих за кордон № МВ1612300, відповідно до якого позивачка, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є застрахованими особами на період з 04.01.2014 по 11.01.2014, страхова сума на одну особу (медичні та інші витрати) - 30 000 Євро, франшиза - 0,00, страхування здійснюється за програмою «Standart», спеціальна умова - зимові види спорту під час відпочинку (Sport class E).

09.01.2014 р. компанія «Heli Tirol GmbH» надіслала ОСОБА_1 рахунок-фактуру щодо оплати послуг стосовно транспортування її до лікувального закладу на гелікоптері.

03.02.2014 р. ОСОБА_1 звернулася до ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» з заявою про настання страхового випадку та здійснення страхової виплати за договором страхування у розмірі 4 685,10 євро.

Відповідно до страхових актів № МА140207.08 від 30.04.2014 р. та № МА 140207.08/1 від 20.11.2014 р., СК «ПЗУ Україна» визнала подію, що сталася 08.01.2014 р. з застрахованою особою ОСОБА_1 на гірськолижному курорті Зельден, Австрія страховим випадком, та прийняла рішення про відшкодування застрахованій особі витрат в сумі 217,25 євро за надану медичну допомогу (огляд лікаря, рентген, обстеження, ін'єкції та пов'язка) на рахунок клініки, а витрат на придбання милиць в сумі 25 євро, що еквівалентно 272,44 грн. на користь застрахованої особи а також витрат, пов'язаних з наданням допомоги рятувальної служби в сумі 190 євро, що еквівалентно 2 436,22 грн. У відшкодуванні витрат, пов'язаних з транспортуванням застрахованої особи гелікоптером у розмірі 4 685,10 євро відмовлено з посиланням на те, що такий вид транспортування страхувальником не був погоджений з Асистуючою компанією.

Листом від 30.04.2014 р. за вих. № 2526-31 СК «ПЗУ Україна» повідомило ОСОБА_1 про відмову у відшкодуванні витрат на транспортування гелікоптером до місця надання медичної допомоги з посиланням на те, що в порушення пункту 2.7.4.3 договору страхування (відповідно до якого застрахована особа зобов'язана виконувати вказівки Асистуючої компанії та страховика і погоджувати з ним всі дії, пов'язані з наданням невідкладних медичних та інших послуг, передбачених договором страхування), вона не погодила з Асистуючою компанією надання послуг щодо транспортування її до лікувального закладу гелікоптером, що відповідно до пунктів 3.5.1, 3.5.1.1 договору є підставою для відмови у здійсненні страхової виплати.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 07.08.2015 р. у задоволенні позову ОСОБА_1 до СК «ПЗУ Україна» про визнання незаконним рішення про відмову у здійсненні їй страхової виплати в сумі 4 865,10 євро, та зобов'язання скласти страховий акт, відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 24.09.2015 р. апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 07.08.2015 р. скасовано та ухвалено нове рішення, про відмову у задоволенні позовних вимог з інших підстав - неправильно обраним способом захисту своїх прав.

30.10.2015 р. представник ОСОБА_1 звернувся до СК «ПЗУ Україна» з заявою про відшкодування витрат на транспортування гелікоптером у розмірі 4 685,10 євро, та просив роз'яснити яким чином страхова компанія буде здійснювати страхову виплату - безпосередньо застрахованій особі, чи компанії, що надавала послуги щодо транспортування її гелікоптером, та які додаткові документи необхідно надати для здійснення страхової виплати.

20.11.2015 р. СК «ПЗУ Україна» на вказане звернення надала відповідь про те, що порядок здійснення страхової виплати застрахованій особі передбачено п.3.3.1 розділу 3.3 договору страхування, та що для отримання такої виплати необхідно надати документи на підтвердження оплати застрахованою особою послуг транспортування її гелікоптером.

На звернення представника позивача до СК «ПЗУ України» від 22.12.2015 р. про перерахування страхової виплати у розмірі 4 685,10 євро на рахунок компанії «Heli Tirol GmbH», що надавала послуги з транспортування ОСОБА_1 гелікоптером, у звЧязку з тим, що ОСОБА_1 не мала необхідної суми коштів для оплати таких послуг, відповіді не надійшло.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач не виконав умови договору страхування передбачені п. 3.3.1, та не перерахував грошові кошти в розмірі 4 685,10 євро на рахунок компанії «Heli Tirol GmbH» за надані послуги з транспортування застрахованої особи.

З таким висновком суду погодитися не можна, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про страхування», добровільне страхування - це страхування, яке здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком.

На обґрунтування своїх вимог ОСОБА_1 посилалась на те, що відповідач не виконує свої зобовЧязання щодо здійснення страхової виплати у передбачений договором строк (п.3.3.8, п.3.3.9) на користь компанії «Heli Tirol GmbH», а тому відповідно до п. 2.7.1.3 договору зобов'язаний сплатити застрахованій особі пеню за кожний банківський день прострочення платежу у розмірі 0,1% від суми, що належить до сплати, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла за період прострочення платежу.

При цьому позивачка також посилалась на положення частин першої та третьої статті 636 ЦК України, якими передбачено обов'язок боржника виконати свій обов'язок на користь третьої особи, якщо це передбачено договором, та право вимагати виконання договору на користь третьої особи як особою, що уклала договір так і третьою особою, на користь якої передбачено виконання, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із суті договору.

Умови здійснення страхової виплати визначені п.3.3 договору страхування.

Відповідно до п.п. 3.3.1.1., 3.3.1.2. п. 3.3.1. договору страхування страховик здійснює страхову виплату шляхом оплати наданих послуг, опосередковано через асистуючу компанію, закладам, що надали допомогу застрахованій особі в рамках договору страхування, на підставі документів, що підтверджують факт настання страхового випадку та визначають вартість фактично наданої (необхідної) медичної або допомоги, що з нею пов'язана. Форма документів та строки розрахунків погоджуються страховиком, асистуючою компанією та закладом, що надав послуги застрахованій особі. Відшкодування застрахованій особі вартості отриманих нею медичних та інших послуг у разі, якщо застрахована особа самостійно організовувала та/або оплачувала послуги в рамках договору страхування, і це було попередньо погоджено з асистуючою компанією/страховиком або передбачено договором страхування, за умови надання всіх необхідних документів, що передбачені розділом 3.4. договору страхування.

Таким чином умовами договору передбачено здійснення страхової виплати шляхом оплати послуг опосередковано через асистуючу компанію ( а не безпосередньо) закладам, що надавали допомогу застрахованій особі в рамках договору страхування, або застрахованій особі у разі, якщо вона самостійно організовувала та/або оплачувала надані їй послуги в рамках договору страхування і це було погоджено з асистуючою компанією чи страховиком.

Крім того, хоч положення ст. 636 ЦК України і надають право застрахованій особі вимагати виконання зобов'язання на користь третьої особи, якщо це передбачено умовами договору, однак не надають застрахованій особі право вимоги до боржника про застосування наслідків прострочення виконання такого зобов'язання (стягнення неустойки) на свою користь.

Оскільки ОСОБА_1 не надала доказів оплати нею наданих їй послуг з транспортування гелікоптером до лікувального закладу, відповідно у СК «ПЗУ Україна» не виникло обовЧязку здійснити їй страхову виплату, а відтак відсутні правові підстави для задоволення її вимог про стягнення з відповідача на її користь пені за прострочення здійснення такої виплати.

Ураховуючи наведене, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1, а тому рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням у справі нового рішення про відмову у їх задоволенні.

Доводи про представника СК «ПЗУ Україна» про безпідставне не застосування судом першої інстанції позовної давності, не ґрунтуються на матеріалах справи та вимогах закону.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів,

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» задовольнити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 20 вересня 2016 р. скасувати та ухвалити нове рішення.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна», третя особа: ОСОБА_2 про стягнення пені, відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий: Судді: