АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2016 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді Пономарь З.М., суддів Петешенкової М.Ю., Черненкової Л.А., за участю секретаря Черкас Є.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Дніпро цивільну справу за апеляційними скаргами Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» та ОСОБА_2 на рішення Павлоградського міськрайонного суду дніпропетровської області від 23 лютого 2016 року за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 та Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» про відшкодування шкоди,-

в с т а н о в и л а :

У грудні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до ОСОБА_2, ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» з позовом, яким після уточнення просив у звязку з пошкодженням належного йому автомобіля у результаті дорожньо-транспортної пригоди з вини ОСОБА_2 стягнути з ОСОБА_2 500,00грн. франшизи, 5 000,00 грн. моральної шкоди, 5 032,64грн. відшкодування втрати товарної вартості пошкодженого автомобіля, 974,40 грн. судові витрати та з ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» в рахунок страхового відшкодування - 16979,10 грн. та 800грн. за проведення автотоварознавчого дослідження.

Рішенням Павлоградського міськрайонного суду від 23.02.2016р. позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено частково, на його користь стягнуто з ОСОБА_2 500грн. франшизи, 5032грн.64коп у рахунок відшкодування втрати товарної вартості пошкодженого автомобіля, 500грн. на відшкодування моральної шкоди та 974грн.40коп. витрат на оплату судового збору; з ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» - 11937грн.46коп. страхового відшкодування. Додатковим рішенням того ж суду від 13.06.2016р. стягнуто з ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» на користь ОСОБА_3 800грн. витрат на автотоварознавче дослідження.

В апеляційних скаргах ОСОБА_2 та ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» посилаючись на необгрунтованість присудження з них до стягнення вказаних сум, просили скасувати рішення суду першої інстанції.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що воно підлягає зміні в частині стягнення судових витрат за такими підставами.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи наступне.

27.08.2015р. о 13год.35хв. ОСОБА_2, керуючи автомобілем «ВАЗ 21114», №АЕ9864АТ, та виконуючи маневр заднім ходом на вул. Підгірна, 6а м. Павлограда, у порушення вимог п.10.9 Правил дорожнього руху України не переконався у безпеці руху та скоїв зіткнення з автомобілем «Фольксваген Поло», № НОМЕР_1, який рухався позаду нього під керуванням ОСОБА_3 Постановою Павлоградського міськрайонного суду від 16.09.2015р. ОСОБА_2 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення (а.с. 4). Згідно полісу №АІ/5158891 обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 29.04.2015р. цивільна відповідальність ОСОБА_2 була застрахована ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія», забезпеченим транспортним засобом зазначено автомобіль «ВАЗ 21114», №АЕ 9864 АТ. Розмір франшизи 500грн. (а.с.5). 27.08.2015р. ОСОБА_4 звернувся до ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» з заявою про страхове відшкодування (а.с.79). За висновком експертного автотоварознавчого дослідження від 29.08.2015р. виконаним спеціалістом автотоварознавцем ОСОБА_5, вартість матеріальної шкоди спричиненої власнику автомобіля НОМЕР_2, склала 37 645грн.67коп., з яких 5032грн.64коп. - втрата товарної вартості (а.с. 7-25). Згідно квитанції від 28.08.2015р. ОСОБА_4 сплатив за проведення автотоварознавчого дослідження 800грн. (а.с.6). Відповідно до платіжного доручення від 27.11.2015р. на рахунок ОСОБА_3 від ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» перераховано 20 175грн57коп. страхового відшкодування (а.с. 26,27,81). Згідно страхового акту, складеного ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» розмір страхового відшкодування визначено на підставі калькуляції від 17.09.2015р. (а.с.76-78,80).

Враховуючи встановлені обставини, суд першої інстанції відповідно до вимог ст.ст. 1167,1187,1194 ЦК України, ст.ст.12,22,28,29,32 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» ухвалив рішення про стягнення на користь ОСОБА_3 на відшкодування шкоди з ОСОБА_2 500грн. у якості франшизи, 5032грн.64коп. у якості втрати товарної вартості пошкодженого автомобіля та 500грн. на відшкодування моральної шкоди, а з ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» - 11937грн.46коп. страхового відшкодування.

Однак при вирішення питання щодо розподілу судових витрат суд першої інстанції не врахував наступні вимоги закону та обставини справи.

Відповідно до положень ст.34 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик зобовязаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження) у разі, якщо його представник не зявився у визначений строк на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання

страхового випадку та розміру збитків. Між тим, з матеріалів справи вбачається, що представник страхової компанії ОСОБА_6 зявилась та приймала участь в огляді пошкодженого автомобіля, який здійснювався 28.08.2015р. експертом ОСОБА_7 (а.с.13). За таких обставин обов'язок відшкодувати вказані витрати покладється на ОСОБА_2, як заподіювача шкоди, а не на страховика. А тому саме з ОСОБА_2 підлягають стягненню 800грн. витрат за проведення автотоварознавчого дослідження, виконаного 29.08.2015р. спеціалістом автотоварознавцем ОСОБА_5

Стягуючи з ОСОБА_2 974грн.40коп. витрат, понесених ОСОБА_3 на оплату судового збору по даній справі (а.с.1,37), суд першої інстанції не врахував положення ч.1 ст.88 ЦПК України, якими передбачено присудження судом стороні, на користь якої ухвалено рішення, понесених нею витрат, з другої сторони. Оскільки судом ухвалено рішення на користь ОСОБА_3 за предявленими ним вимогами і до ОСОБА_2, і до страхової компанії, вказані витрати на оплату судового збору підлягають сплаті обома відповідачами по 487грн.20коп. кожним.

Враховуючи наведене, апеляційній скарги ОСОБА_2 та страхової компанії в частині вказаних витрат підлягають відповідному задоволенню, а рішення суду в частині розподілу судових витрат зміні зі стягненням з ОСОБА_2 800грн. витрат на автотоварознавче дослідження, а також з ОСОБА_2 та ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» по 487грн. 20коп. з кожного окремо на повернення витрат на оплату судового збору.

Посилання ОСОБА_2 в апеляційній скарзі на безпідставність стягнення з нього 5032грн.64коп. у якості втрати товарної вартості пошкодженого автомобіля не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вказана сума входить до визначеного експертом розміру шкоди, спричиненої пошкодженням автомобіля. Доводи ОСОБА_2 в апеляційній скарзі на те, що стягнення вказаної суми може бути здійснено пізніше також не можуть бути прийняті до уваги, оскільки спір щодо відшкодування спричиненої шкоди переданий до суду і підлягав вирішенню останнім у повному обсязі. Посилання ОСОБА_2 в апеляційній скарзі на необгрунтованість стягнення з нього морального відшкодування безпідставні, оскільки саме внаслідок винних дій ОСОБА_2 у пошкодженні автомобіля ОСОБА_8 несе моральні страждання та незручності у звиклому для нього способу життя. Доводи ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» в апеляційній скарзі зводяться до того, що виплата проведеного страхового відшкодування у розмірі, визначеного компанією на підставі калькуляції від 17.09.2015р., здійснена у повному обсязі у звязку з тим, що потерпілим не було надано документів на підтвердження майнової вимоги. Однак з матеріалів справи вбачається, що 28.08.2015р. представник страхової компанії приймав участь у проведенні експертом ОСОБА_7 огляду пошкодженого автомобіля саме для визначення вартості відновлювального ремонту. Висновок експертом ОСОБА_7 надано вже на наступний день 29.08.2015р. ОСОБА_4 стверджував у судовому засіданні, що звернутись до експерта ОСОБА_7 запропоновано йому самим ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія», якому він і передав відповідний висновок. Закон України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не обмежує виплату страхового відшкодування визначенням його розміру лише страховиком. Заперечень з приводу висновку автотоварознавчого дослідження від ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» не малось. Між тим, у порівнянні з калькуляцією від 29.08.2015р. калькуляція від 17.09.2015р. безпідставно, значно звузила обсяг необхідних для ремонту автомобіля робіт, у звязку з чим вона не може бути прийнята до уваги.

Керуючись ст.ст.303,307,309,316 ЦПК України, колегія суддів,-

в и р і ш и л а :

Апеляційні скарги Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» та ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Павлоградського міськрайонного суду дніпропетровської області від 23 лютого 2016 року та додаткове рішення того ж суд від 13 червня 2016 року змінити в частині стягнення судових витрат.

Стягнути на користь ОСОБА_3: з ОСОБА_2 800грн. на повернення витрат на автотоварознавче дослідження та 487грн.20коп. на повернення витрат на судовий збір.; з Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» - 487грн.20коп. на повернення витрат на судовий збір.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і протягом двадцяти днів може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Судді : Пономарь З.М.

ОСОБА_9

ОСОБА_10