Справа № 464/7797/16-ц
пр.№ 2/464/2113/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

/ з а о ч н е /

19.12.2016 року

Сихівський районний суд м.Львова

у складі: головуючого судді Мички Б.Р.

за участю секретаря судового засідання Янишин М.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи Пустомитівська районна державна адміністрація Львівської області як орган опіки та піклування, орган опіки та піклування Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради, про позбавлення батьківських прав, -

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просить позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно його малолітнього сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що від спільного проживання із відповідачем, вона народила сина, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 Вони звернулися із спільною заявою в органи РАЦСу, в якій відповідач, визнав себе батьком дитини, так як у зареєстрованому шлюбі не перебували. Однак, після народження сина, подальше спільне життя з відповідачем у них не склалося, тому вона виховувала сина сама. Так як, відповідач самоусунувся від виховання і утримання дитини, вона звернулася в Сихівський районний суд м.Львова із заявою про стягнення аліментів, який 29.09.2010 року виніс рішення про стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання сина у розмірі ? від всіх видів заробітку. Проте ОСОБА_2 так і не сплачує аліментів і не займається вихованням сина. З моменту, коли вони перестали спільно проживати, відповідач жодного разу не бачив сина, не цікавився його життям та вихованням. На даний час вона перебуває у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_4, від якого у них народився син. Таким чином, син ОСОБА_3 росте у добрій люблячій сім'ї, а вітчим фактично став йому батьком. Зважаючи на усе вищевикладене, вважає що права її дитини, ОСОБА_3 порушуються зі сторони його батька, а тому є доцільним позбавити відповідача ОСОБА_2 батьківських прав. У зв'язку із вищенаведеним, вимушена звернутися до суду із вказаним позовом.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилася, подала суду заяву, в якій просить справу розглядати у її відсутності, вказавши, що позовні вимоги підтримує, просить такі задоволити та не заперечує щодо заочного розгляду справи.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, а тому, згідно ст.224 ЦПК України, суд вважає можливим розглядати справу у його відсутності, заочно, на підставі наявних у справі доказів.

Представник третьої особи Пустомитівської районної державної адміністрації Львівської області як орган опіки та піклування Мот В.І. в судове засідання не з'явився, подав суду заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутності, вказавши, що позовні вимоги підтримує, не заперечує щодо задоволення таких та не заперечує щодо заочного розгляду справи.

Представник третьої особи органу опіки та піклування Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, а тому суд відповідно до ст. 169 ЦПК України, вважає можливим розглядати справу у його відсутності.

У зв'язку із неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося згідно із вимогами ч.2 ст.197 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши її дійсні обставини та перевіривши їх доказами, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.150 СК України встановлено обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини. Зокрема, батьки зобов`язані турбуватися про здоров`я дитини, її фізичний та моральний розвиток, зобов'язані забезпечити одержання дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Відповідно до п.16 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 30.03.2007 року „Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення та позбавлення батьківських прав" ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Відповідно до п.2 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків.

Судом встановлено, що сторони - ОСОБА_1 та ОСОБА_2, являються батьками малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, що стверджується відповідним свідоцтвом про народження.

Як вбачається із матеріалів справи, батьки дитини у зареєстрованому шлюбі не перебували, з часу народження сина спільне життя у них не склалося, а тому позивачка виховувала сина сама.

Малолітня дитина залишилася проживати з позивачем ОСОБА_1 в квартирі АДРЕСА_1, що підтверджується довідкою з місця проживання про склад сім'ї і прописки № 208 від 23.05.2016 року.

Рішенням Сихівського районного суду м.Львова від 29 вересня 2010 року з ОСОБА_2 вирішено стягувати на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1., в розмірі ? від всіх видів заробітку ОСОБА_2, але неменше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 16 липня 2010 року і до досягнення ним повноліття.

Однак, згідно довідки Сихівського відділу державної виконавчої служби ЛМУЮ за №4587 від 09.03.2016р., відповідно до матеріалів виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-2371 від 29.10.2010р., виданого на виконання вищезазначеного рішення суду про стягнення аліментів, за період з 16 липня 2010 року по 01.03.2016 року ОСОБА_1. з ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1., так і не отримала.

Як вбачається з характеристики учня 6 класу Звенигородської ЗОШ I-III ступенів ОСОБА_3, контроль за вихованням та навчанням дитини здійснює мама та вітчим, які відвідують батьківські збори, свята, в яких бере участь їхній син; батько дитини в школі жодного разу не з'являвся.

Висновком Пустомитівської районної державної адміністрації, як органу опіки та піклування, про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 від 12.09.2016р. за №04/17-2434, визнано за доцільне позбавити відповідача ОСОБА_2 батьківських прав відносно його малолітньої дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, оскільки він повністю ухилився від виконання батьківських обов'язків, не проявляє батьківської любові та заінтересованості щодо дитини, разом з ним не проживає, не цікавиться його розвитком, навчанням, станом здоров'я, не бере участі у його вихованні, не піклується про його духовний та фізичний розвиток, не забезпечує сина необхідним харчуванням, допомогою при лікуванні, фінансово та матеріально не допомагає.

Судом достовірно встановлено, що малолітня дитина сторін залишилася проживати з матір'ю - позивачем ОСОБА_1, яка і займається розвитком, вихованням та утриманням малолітньої дитини, відповідач ОСОБА_2 з сином не проживає, не спілкується з дитиною, не піклується про його здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, жодної участі у вихованні дитини не приймає, матеріально не допомагає.

Як вбачається з тверджень позивача, жодних перешкод відповідачу у виконанні батьківських обов'язків не чинилося. Отже, відповідач без поважних причин не виконує своїх батьківських обов'язків щодо свого малолітнього сина та ухиляється від їх виконання. Ці обставини підтверджуються долученими до матеріалів справи письмовими доказами.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає доведеним, що відповідач свідомо, протягом тривалого часу нехтує та ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню малолітнього сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, не піклується про його фізичний і духовний розвиток, не цікавиться навчанням, життям та здоров'ям дитини, не спілкується з дитиною, матеріально не допомагає, а тому його слід позбавити батьківських прав.

Крім цього, згідно ст.88 ЦПК України, на відповідача слід покласти сплачені позивачем при подачі позову до суду документально підтверджені судові витрати, а саме 551,20рн. судового збору.

На підставі ст.ст. 150, 155, 164-166 Сімейного кодексу України, п.16 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 30.03.2007 року „Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення та позбавлення батьківських прав", керуючись ст.ст. 10, 57, 58, 60, 88, 169, 174, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов задоволити.

Позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно його малолітнього сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 551 /п'ятсот п'ятдесят одну/гривню 20 копійок судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення, а особою, у відсутності якої таке було постановлено, - протягом того ж строку з дня отримання його копії.

Головуючий

Оригінал рішення виготовлено в одному примірнику, який зберігається в справі №464/7797/16-ц