Номер провадження: 22-ц/785/7100/16
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Драгомерецький М. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

14.12.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого судді: Драгомерецького М.М.

суддів: Артеменко А.І.,

ОСОБА_2,

при секретарі: Ярохмедові Є.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Суворовського районного суду м.Одеси від 25 липня 2016 року за скаргою ОСОБА_3 на дії та бездіяльність державного виконавця,-

В С Т А Н О В И Л А:

20 липня 2016 року ОСОБА_3 звернулась до суду із скаргою на дії та бездіяльність державного виконавця Суворовського ВДВС ОМУЮ, повязані зі стягненням судового збору та накладенням арешту на майно боржника у межах виконавчого провадження при виконанні виконавчого листа №523/20160/14-ц.

Ухвалою Суворовського районного суду м.Одеси від 25 липня 2016 року скаргу залишено без розгляду у звязку із пропущенням процесуального строку на подання цієї скарги.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову, якою задовольнити вимоги поданої нею скарги на дії та бездіяльність державного виконавця.

У судове засідання до апеляційного суду сторони по справі не зявились, однак про час та місце розгляду справи вони були сповіщені належним чином, що підтверджується повідомленнями про отримання ними судових повісток. Тому у відповідності до ч.2 ст. 305 ЦПК України неявка зазначених осіб не перешкоджає подальшому розгляду справи та доступі їх до суду апеляційної інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково за таких підстав.

Залишаючи скаргу ОСОБА_3 без розгляду суд першої інстанції виходив з тих обставин, що оскаржувані ОСОБА_3 постанови державного виконавця датовані 07.04.2016 року та 14.04.2016 року, а до суду скаржник звернулась лише 20.07.2016 року, тобто, з порушенням визначеного ст. 385 ЦПК України десятиденного строку.

Однак з таким висновком суду колегія суддів погодитись не може виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 385 ЦПК України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод.

Згідно роз'яснень Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладених у Постанові від 07.02.2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», якщо скаргу подано з пропуском строку, встановленого законом, та відсутнє клопотання про його поновлення, така скарга суддею одноособово залишається без розгляду при її прийнятті та повертається заявникові. При цьому заявникові може бути роз'яснено право на повторне звернення до суду на загальних підставах.

У ОСОБА_4 спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28.01.2013 року № 24-152/0/4-13 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення у цивільній справі» роз'яснено, що якщо зі скарги чітко не вбачається, чи пропущений строк звернення до суду, то суд має два варіанти процесуальних дій: залишити скаргу без руху та запропонувати заявнику усунути недолік скарги й зазначити з посиланням на відповідні докази дату, коли йому стало відомо про порушення свого права чи свободи. Суд у судовому розгляді може з'ясувати зазначене питання з відповідним рішенням: залишити скаргу без розгляду у зв'язку з пропущенням строку на оскарження та відсутність клопотання про його поновлення або розглянути скаргу по суті, якщо буде встановлено, що строк не пропущено.

При вирішенні питання про те, які підстави можна вважати поважними для поновлення строку звернення до суду з відповідною скаргою, то суд має керуватися тим, що вичерпного переліку таких підстав ЦПК не містить, вони у кожному конкретному випадку залежать від певних ситуацій. При цьому судом також має враховуватися прецедентна практика Європейського суду з прав людини щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує справедливий судовий розгляд, а виконання рішення суду є завершальною частиною розгляду цивільної справи.

Як пояснює ОСОБА_3 у своїй скарзі на дії державного виконавця, 14.06.2016 року вона звернулась до Суворовського ВДВС ОМУЮ із заявою про поновлення строку для добровільного виконання рішення суду, однак лише 18.07.2016 року за вихідним №32/02 їй було надано відповідь про відмову в поновленні строку на добровільне виконання, а 20.07.2016 року ОСОБА_3 звернулась до суду із скаргою на дії та бездіяльність державного виконавця.

Будь-які інші докази щодо дати вручення скаржнику постанов державного виконавця в матеріалах справи відсутні.

Вирішуючи питання про залишення скарги без розгляду, суд не навів доводів на спростування тверджень ОСОБА_3 щодо дати отримання нею постанов, не було витребувано та досліджено виконавче провадження для повного і всебічного зясування обставин щодо належного повідомлення ОСОБА_3 відносно винесення спірних постанов та направлення їх боржнику у відповідності до вимог чинного законодавства, не звернув уваги на те, що інші докази щодо дати вручення скаржнику вищевказаних постанов в матеріалах справи відсутні та передчасно дійшов висновку про те, що строк на подання скарги на дії державного виконавця пропущено.

За таких обставин судом першої інстанції було порушено порядок, встановлений для вирішення даного питання, ухвала суду не може вважатися законною та обґрунтованою, підлягає скасуванню з передачею питання на новий розгляд.

Ухвала суду апеляційної інстанції про скасування ухвали суду першої інстанції про залишення без розгляду скарги не перешкоджає подальшому провадженню у справі, тому у відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 324 ЦПК України ця ухвала апеляційного суду оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Керуючись ст. ст.303, 305, 307, 312, 313-315, 317, 319, 324, 325 ЦПК України,судова колегія, судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково, ухвалу Суворовського районного суду м.Одеси від 25 липня 2016 року скасувати, з передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції .

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та подальшому оскарженню не підлягає.

Судді апеляційного суду Одеської області: М.М. Драгомерецький

ОСОБА_5

ОСОБА_2