РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.10.2016 року м. Житомир

БОГУНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ЖИТОМИРА В СКЛАДІ:

Головуючого судді Чішман Л.М.

Секретаря Савіної Л.І.

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4, третя особа Орган опіки і піклування ОСОБА_5 міської ради про усунення порушень прав власника шляхом позбавлення права користування житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з указаним позовом, в якому з урахуванням уточнюючої заяви просить усунути порушення прав ОСОБА_1 як власника, шляхом позбавлення ОСОБА_2 та її дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 права користування житловим приміщенням, а саме будинком № 16 по вулиці Білоруській у місті Житомирі, оскільки відповідач відсутній за місцем реєстрації понад один рік без поважних причин. В обґрунтування вказаних вимог вказала, що позивачу на праві приватної власності належить 49/100 частин домоволодіння, що розташовується за адресою: м. Житомир, вул. Білоруська, 16. В домоволодінні також зареєстровані невістка позивачки разом із двома дітьми ОСОБА_3 та ОСОБА_4, проте за вказаною адресою не проживають понад один рік, оскільки добровільно залишили помешкання квартири, забравши свої особисті речі.

В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали з зазначених вище підстав. Просили їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання 11.10.2016 року не зявилась, про день розгляду справи повідомлявся належним чином. Причини неявки суду не повідомила. Будучи допитаною в судовому засіданні 01.03.2016 року в якості свідка підтвердила, що більше року не проживає в домоволодінні № 16, що розташовється по вулиці Білоруській у місті Житомирі. Вказала, що залишила помешкання, оскільки їй створили умови несприятливі для проживання, а саме чоловік привів іншу жінку.

Представник Органу опіки і піклування ОСОБА_5 міської ради ОСОБА_6 подала до суду заяву про розглд справи у її відсутність.

Свідок ОСОБА_7, яка є сусідкою позивача в судовому засіданні пояснила, що після розірвання шлюбу із чоловіком ОСОБА_2 проживає разом із своїм батьком в м.Житомирі по вул. Білоруські, 22.

Свідок ОСОБА_8, яка є сусідкою позивача пояснила, що ОСОБА_2 вже понад чотири роки не проживає у будинку разом із ОСОБА_1.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні підтвердила, що ОСОБА_2 разом із своїми дітьми після розірвання шлюбу переїхали жити до свого батька.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснила, що відповідач приблизно три роки проживає разом зі своїм батьком та сама виховує двох дітей.

Враховуючи, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про права та взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача та представника третьої особи, що відповідає положенням ст. 158 ЦПК України.

Заслухавши пояснення представника позивача, свідків та дослідивши матеріали справи, суд вважає за можливе визнати позов таким, що підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

У відповідності до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право власності на спадщину від 12.04.2005 року належить 49/100 частин житлового будинку № 16, що розташовується по вулиці Білоруській у місті Житомирі, що підтверджується копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно. /а.с. 5/

Згідно рішення Богунського районного суду м. Житомира від 30.08.2013 року вбачається, що розірвано шлюб, укладений між громадянами України ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, який зареєстрований Міським відділом реєстрації актів громадянського стану ОСОБА_5 обласного управління юстиції 04.10.2003 року, актовий запис №1857. Неповнолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_12, ІНФОРМАЦІЯ_2, залишено на проживання із матірю. /а.с. 10/

Зі змісту копії витягу із будинкової книги вбачається, що за адресою: м. Житомир, вул. Білоруська, буд. 16, крім позивача, зареєстровані ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4. /а.с. 6-8/

Відповідно до листа начальника УМВС України в Житомирській області ОСОБА_13 №20929 від 08.10.2015 року вбачається, що з приводу встановлення факту проживання невістки ОСОБА_1 проводилась перевірка працівниками ВДІМ ОСОБА_5 В ході проведення якої ОСОБА_8 та ОСОБА_7 повідомили, що ОСОБА_2 за адресою: м. Житомир, вул. Білоруська, буд. 16-а не проживає протягом трьох років. /а.с. 9/

Відповідач та її неповнолітні діти, які, будучи зареєстрованими у вищезазначеному будинку фактично не проживають в ньому, що підтвердилось показами свідка та змістом листа начальника УМВС України в Житомирській області ОСОБА_13 Таким чином, поважності причин, з яких відповідач не користуються спірним житлом, встановлено не було.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. ст. 391, 396 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Статтею 405 ЦК України встановлено, що член сім'ї власника житла, який понад один рік відсутній у житлі втрачає право на користування ним, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до вимог ч. 3, ч. 4 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров'я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна. У разі спору місце проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років визначається органом опіки та піклування або судом. Місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров'я, в якому вона проживає.

Відповідно до ст. 9 Конвенції про права дитини - Держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Згідно ст. ст. 10, 11, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд сприяє всебічному і повному зясуванню обставин справи, дотримуючись принципів диспозитивності та змагальності сторін.

Аналіз встановлених судом обставин справи та норм чинного законодавства, дає суди підстави дійти до висновку, що відповідачка та її неповнолітні діти не проживають в спірному житлі більше року, місцем проживання неповнолітніх дітей , згідно норм ст. 29 ЦК України, на теперішній час є місце проживання відповідачки ОСОБА_2, а отже наявні підстави, встановлені ч. 2 ст. 405 ЦК України для визнання ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 такими , що втратили право користування в спірному житлі житловим приміщенням в будинку № 16 по вулиці Білоруській у місті Житомирі.

У відповідності до ч. 1 ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача понесені позивачем витрати по оплаті судового збору.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 76, 88, 158, 212-215 ЦПК, ст. ст. 321, 391, 396, 405 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, та її неповнолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 такими, що втратили право користування житловим приміщенням, що розташовується за адресою: м. Житомир, вул. Білоруська, буд. 16.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Житомирської області через Богунський районний суд міста Житомира шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, особи які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Л.М. Чішман