Справа № 181/1031/16-ц
Провадження № 2/181/437/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" грудня 2016 р. с.м.т. Межова

Межівський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Гончаренка О.О.,

з участю секретаря судового засідання Яківець А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт Межова цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: орган реєстрації Слов'янської сільської ради Межівського району Дніпропетровської області про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та зняття її з реєстраційного обліку,-

ВСТАНОВИВ:

20 грудня 2016 року до Межівського районного суду Дніпропетровської області звернулась ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: орган реєстрації Слов'янської сільської ради Межівського району Дніпропетровської області з позовом про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та зняття її з реєстраційного обліку.

В обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що вона являється власником житлового будинку, який розташований по вул.Гайдара, 5, с.Словянка, Межівського району, Дніпропетровської області. Згідно рішення виконкому Словянської сільської ради назву вулиці та номер будинку змінено на вул.Козацька, буд.№7. У вказаному вище будинку зареєстрована ОСОБА_3, яка з травня 2016 року і до теперішнього часу не проживає. Відповідач добровільно зніматися з реєстраційного обліку не хоче, чим без згоди позивача використовує належну їй власність. Такі обставини дають

ОСОБА_1 підстави передбачати можливість порушення права власності, створюються для неї перешкоди у володінні, користуванні та розпорядженні майном, що змушує позивача докладати зусиль для захисту права власності.

ОСОБА_1 просить суд усунути перешкоди у здійсненні нею, як власником, права користування та розпорядженням належним її нерухомим майном житловим будинком, по вул. Козацька, 7, с.Словянка, Межівського району, Дніпропетровської області, шляхом позбавлення відповідача права користування зазначеним житловим приміщенням.

Позивач у судове засідання не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі. На задоволенні позову наполягає.

Відповідач в судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за без її участі. Позовні вимоги визнає в повному обсязі.

Третя особа в судове засідання не зявилася, надано суду заяву про розгляд справи без участі їхнього уповноваженого представника, зі змістом позову ознайомлені, заперечень проти позову не мають.

Суд, оцінивши зібрані у справі докази, з′ясувавши обставини справи, вважає, що позов підлягає задоволенню.

Під час вивчення документів по справі, їм надано відповідну оцінку.

Згідно договору купівлі-продажу домоволодіння, посвідченого приватним нотаріусом Межівського районного нотаріального округу Дніпропетровської області 26 квітня 2006 року, зареєстрованого в реєстрі за №847, ОСОБА_4 являється власником домоволодіння, який розташований по вул.Гайдара, 5, с.Словянка, Межівського району, Дніпропетровської області.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстр права власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна шодо субєкта №74908365, сформованого 06 грудня 2016 року, ОСОБА_1 є власником будинку по

вул.Гайдара, 5, с.Словянка, Межівського району, Дніпропетровської області.

Розпорядженням сільського голови Словянської сільської ради Межівського району Дніпропетровської області №17/02-03.02 від 17 лютого 2016 року підтверджується, що вулицю «Гайдара» перейменовано на вулицю «Козацька».

Згідно довідки виконавчого комітету Словянської сільської ради Межівського району Дніпропетровської області №461 від 06 грудня 2016 року, рішенням №39 від 26 вересня 2001 року, будинку, який належить ОСОБА_1, змінено нумерацію з вул.Козацька, 5 на Козацька, 7 , с.Словянка, Межівського району, Дніпропетровської області.

Згідно довідки виконавчого комітету Словянської сільської ради №833 від 29 серпня 2016 року до складу сімї ОСОБА_5 входить донька ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, син ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, яка фактично не проживає.

Згідно рішення Межівського районного суду Дніпропетровської області від 11 липня 2016 року, справа №181/430/16-ц, розірвано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_5, зареєстрований 20 серпня 2005 року Словянською сільською радою Межівського району Дніпропетровської області (актовий запис № 10). Після розірвання шлюбу змінено ОСОБА_2 прізвище на дівоче ОСОБА_8. Останні мають доньку ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, та сина ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвами про народження серії I-КИ №060468 та серії 1-КИ №289516, виданих виконавчим комітетом Слов'янської сільської ради Межівського району 10 липня 2006 року та 20 липня 2010 року відповідно.

Згідно акту обстеження матеріально побутових умов життя ОСОБА_5, який проживає ІНФОРМАЦІЯ_5, будинок належить його матері ОСОБА_1 За вказаною вище адресою зареєстрована колишня дружина ОСОБА_2, яка фактично не проживає. Матеріально-побутові умови проживання відповідають нормам.

Висновками органу опіки та піклування Словянської сільської ради №570/02-10 від 02 вересня 2016 року та №671/02-10 підтверджується, що по вул.Козацька, 7 проживає ОСОБА_5 в домоволодінні, яке належить йог матері ОСОБА_1, де зареєстрована відповідач. Остання фактично проживає на території с. Словянка, Межівського району, Дніпропетровської області по вул.Пушкіна, 8, у домоволодінні, яке належить її бабусі ОСОБА_10 Рада опіки та піклування підтримує батька

ОСОБА_5 в тім, щоб діти проживали за місцем реєстрації та надати матері ОСОБА_2 право бачитись та спілкуватись з дітьми.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 своїм діянням порушує законні права та інтереси ОСОБА_1, передбачені ст.41 Конституції України, згідно якої кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Дана норма регулюється також ст.ст.319, 329 Цивільного кодексу України.

Згідно ст.328 ЦК України право власності відбувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

У відповідність ч.1 ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Статтею 317 ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Згідно з ч.2 ст.386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно з ч.1 ст.71 Житлового кодексу України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Відповідно до ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. З огляду на викладене, відповідача слід визнати такими, що втратив право користування житловим приміщенням, та позбавити права користування зазначеним вище житловим приміщенням.

Відповідно до ст.7 Закону України від 11 грудня 2003 року №1382-ІV «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом 7 днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.

Таким чином, як випливає із зазначеної норми, зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено винятково на підставі рішення суду: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою.

Виходячи з того, що Закон №1382-ІV є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов'язані із зняттям з реєстрації місця проживання, вбачається, що положення ст. 7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов'язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання.

Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, предявивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою.

Таким чином вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм цивільного законодавства (зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 16 січня 2012 року у справі

№ 6-57цс11).

Оскільки відповідач ОСОБА_2 позов визнала повністю, суд приймає визнання позову відповідачем, яке на думку суду не суперечить вимогам закону, та обставини позову не потребують доказуванню відповідно до ст.61 ЦПК України.

Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Керуючись ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст.ст.316, 317, 319, 321, 328, ч.2 ст.386, ст.391 ЦК України, ст.ст.71,72 ЖК України, ст.ст. 5, 10, 11, 15, 60, 209, 212 215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

ОСОБА_3 ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: орган реєстрації Слов'янської сільської ради Межівського району Дніпропетровської області про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та зняття її з реєстраційного обліку задовольнити повністю.

Усунути перешкоди у здійсненні ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, як власником, права користування та розпорядження належним їй нерухомим майном домоволодінням, яке розташоване по вул.Козацька, 7, с.Словянка, Межівського району, Дніпропетровської області, шляхом позбавлення ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3, права користування зазначеним житловим приміщенням.

Стягнути з ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, судові витрати в розмірі 551 (пятисот пятдесяти однієї) гривні 20 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Дніпропетровської області через Межівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: ОСОБА_11