Справа № 658/1804/16-ц
(провадження № 2/658/832/16)
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2016 року м.Каховка

Каховський міськрайонний суд Херсонської області в складі:

Головуючого судді: Батовріної І.Г.

За участю секретарів: Завізьон С.А., Берднікової С.В.

розглянувши в відкритому судовому засіданні залі суду м.Каховки Херсонської області цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованності,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою, мотивуючи тим що 08 квітня 2011 року відповідач отримала кредит в розмірі 19000грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27,60% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Внаслідок невиконання відповідачем зобов'язань за кредитним договором щодо повернення кредиту та сплати відсотків станом на 31.03.2016 виникла заборгованість в сумі 40426,22 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом - 24941,71 грн.; заборгованості по процентам за користування кредитом - 12983,26 грн.; заборгованості з пені та комісії - 100 грн.; штраф (фіксована частина) - 500,00 грн.; штраф (процентна частина) - 1901,25 грн. Просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором в сумі 40426,22 грн. та судові витрати в сумі 1378грн.

Представник позивача в судовому засіданні уточнив позовні вимоги, зазначивши, що ОСОБА_1 фактично стала клієнтом ПАТ КБ «ПриватБанк» 21.03.2008, підписавши заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг отримала кредитнку картку «Універсальна» НОМЕР_1. 08.04.2011 відповідач підписала анкету-заяву, згідно з якою пройшла ідентифікацію в ПриватБанку та приєдналась до Умов та правил надання банківських послуг.04.04.2013 відбулось перевипущення картки, нова картка була прив»язана вже до діючого вищевказаного відкритого рахунку. Отримання відповідачем кредиту у вигляді встановленого кредитного ліміту, підтверджується фотокарткою останньої з банківською карткою. ОСОБА_1 отриманими коштами та карткою користувалась, але свої забов»язання щодо своєчасної сплати коштів та відсотків не виконувала. Просив позов задовольнити з підстав, зазначених в ньому.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, пояснив, що ОСОБА_1 не отримувала ніяких кредитних коштів та не підписувала заяви. У задоволенні позову просив відмовити.

Вислухавши сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, судом встановлено.

Згідно з фотокопією заяви від 21.03.2008 ЗАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 підписали заяву на отримання кредитної картки НОМЕР_2, від імені ОСОБА_1 підписано також довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Универсильная, 30 дней льотного периода». (а.с.141-143)

08.04.2011 від імені ОСОБА_2 підписано анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у ПриватБанку.(а.с.7)

Відповідно до виписки за рахунком на ім"я ОСОБА_1, 21.03.2008 встановлено кредитний ліміт в розмірі 250грн., 23.04.2008- 1600грн., 25.03.2009 - 3000грн., 16.06.2009- 4000грн., 11.06.2010- 6000грн., 19.10.2010- 8000грн., 27.11.2010- 10000грн., 21.01.2011-13000грн., 10.03.2011- 15000грн., 04.04.2013- зниження кредитного ліміту.(а.с.67)

З розрахунку заборгованості від 08.04.2011, укладеного між ПриватБанком та ОСОБА_1, станом на 31.03.2016 наявна заборгованість в сумі 40426,22грн., яка складається з: заборгованості за кредитом 24941,71грн., заборгованості по процентам 12983,26грн.,комісії 100грн., заборгованості по судовим штрафам 2401,25грн.(а.с.6)

Позивач стверджує, що між сторонами шляхом підписання Анкети-Заяви разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку» було укладено договір кредиту.

Разом з тим, до відносин за кредитним договором застосовується положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ст..1046 ЦК України за договором позики одна сторона ( позикодавець) передає у власність другій стороні ( позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов»язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів ( суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж ознаки.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно з ч.ч.1,2 ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний стороною (сторонами).

Згідно зі ст.. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст.. 61 ЦПК України.

Згідно зі ст.. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко-і відеозаписів, висновків експерта.

Відповідно до ч.1 ст. 179 ЦПК України, предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи ( причини пропуску строку позовної давності тощо) і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

На підтвердження заявлених вимог ПАТ «ПриватБанк» надав копії заяви від 21.03.2008, копію анкети заяви від 08.04.2011, фотокартку, Умови та Правила надання банківських послуг, які не містять підпису відповідача ОСОБА_1

При цьому, позивачем не надано належних і допустимих доказів, які б підтверджували, що саме ці Правила розуміла відповідач, підписуючи анкету-заяву від 08.04.2011, а також те, що Правила містили положення про зобов»язання відповідача, у разі прострочення оплати платежів, сплатити плату за прострочення платежів в порядку та розмірах, визначених Правилами, а також не надано доказів на підтвердження ознайомлення відповідача із порядком та розмірами плати за прострочення платежів.

Взагалі, ПАТ «КБ «Приватбанк» не надано оригіналів заяв від 21.03.2008 , 08.04.2011, договір про приєднання до умов та правил банківських послуг, ухвала про витребування доказів з даного приводу не виконана з посиланням на загубленість вказаних оригіналів документів в архіві банку.

Наданий позивачем витяг з програмного комплексу по ідентифікації клієнта (фотокартка) не приймається судом як належний доказ на підтвердження того факту, що ОСОБА_1 отримала від Банку кредит, оскільки єдиним доказом є Договір..

Встановити належність підпису відповідачу ОСОБА_1 на поданих документах від 21.03.2008 та 08.04.2011, підписання яких заперечує представник відповідача, суд позбавлений можливості з-за відсутності оригіналів заяв.

Отже, у суду відсутні будь-які фактичні дані про те, що саме ОСОБА_1 підписувала заяви на отримання кредиту та приєднання до Умов і правил банківських послуг, що остання отримувала кошти, що їй було відомо про умови фінансування ПАТ «КБ «ПриватБанк» та про штрафні санкції, які ними передбачені. Хоча і в підписаній Анкеті-Заяві зазначено, що відповідач ознайомлена і згодна з Умовами надання банківських послуг, однак, як вже зазначалося вказані Правила не містять підпису відповідача. Таким чином, наявність копії Умов за підписом голови правління банку не може бути належним й допустимим доказом, оскільки вона не є складовою частиною укладеного між сторонами договору від 08.04.2011.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду України №6-16цс15 від 11 березня 2015 року, №6-240цс14 від 11 лютого 2015 року, №6-698цс15 від 10 червня 2015 року та №6-757цс15 від 01 липня 2015 року, №6-1926цс15 від 04 листопада 2015 року, яка згідно з вимогою ч.1 ст.360-7 ЦПК України має враховуватись іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Крім того, в Ухвалі Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.09.2015 року по справі № 6-22599св15 зазначено, що договір позики є реальним та вважається укладеним із моменту передання грошей. Сам по собі факт підписання сторонами тексту договору без передання грошових коштів не породжує обов»язку позичальника повернути грошові кошти. В той же час, Банком не надано ані оригіналу вказаного Кредитного договору, ані доказів отримання відповідачем коштів за цим договором, а також не доведено, що копія цього договору, яка була надана до суду, виготовлена з оригіналу.

Отже, з огляду на вищевикладене, враховуючи той факт, що Умови та Правила надання банківських послуг не можна вважати складовою Договору б/н від 08.04.2011, тобто відповідач не була в повній мірі ознайомлена з Умовами кредитування, а також враховуючи те, що позивачем не було надано оригінал Кредитного договору та підтверджено факт його втрати, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позовних вимог ПАТ «КБ «Приватбанк» в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 207, 509, 526, 625, 627, 628, 631 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 60, 79, 88, 197, 209, 212, 214, 215 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовної заяви Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - відмовити.

На рішення протягом десяти днів з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Херсонської області через Каховський міськрайонний суд Херсонської області.

Суддя І. Г. Батовріна