Справа №601/1227/16
Провадження № 2/601/593/2016
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 грудня 2016 року Кременецький районний суд Тернопільської області в складі:

головуючої Мочальської В.М.,

при секретарі Коляді О.В.,

з участю позивача, її представника адвоката ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

третьої особи ОСОБА_3, її представника ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кременець цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до Кременецької міської ради, третя особа ОСОБА_3 про визнання права власності на майно,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 предявила позов до Кременецької міської ради про визнання за нею права власності на господарську будівлю по вул. Дубенська, 31 в м. Кременець Тернопільської області позначену на плані літерою «Б» на підставі ст. 376 ЦК України вказавши, що з 1998 року вона є власником двокімнатної квартири №1 з сараєм, який позначений літерою «Б» по вул. Дубенська, 31 м. Кременець. В жовтні 2012 року нею розпочато реконструкцію господарської будівлі розміром в плані 6,0х7,5 м, реконструкція проведена без зміни геометричних розмірів існуючої господарської будівлі в плані. Після закінчення будівництва 22 грудня 2015 року управлінням Державної архітектурно-будівельної інспекції у Тернопільській області затверджено декларацію про готовність до експлуатації об»єкта. Однак рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно №30298463 від 04 липня 2016 року їй відмовлено у державній реєстрації права власності на реконструйовану господарську будівлю.

У судовому засіданні позивач змінила позовні вимоги та просила визнати за нею право власності на господарську будівлю по вул.Дубенська,31 м.Кременець Тернопільської області позначену на плані літерою «Б» за давністю володіння посилаючись на те, що спірним сараєм користується з моменту надання їй квартири у користування, тобто більше двадцяти років, утримує його у належному стані. Протягом всього періоду володіння сараєм ніхто не оскаржував її право користування цим майном.

Представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні позов визнала та пояснила, що спірна будівля є безхазяйною річчю. Позивач безперервно, відкрито користується сараєм більше п»ятнадцяти років та провела реконструкцію.

Третя особа ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_4 просять відмовити у задоволенні позовних вимог позивачу посилаючись на те, що спірна господарська будівля відноситься до допоміжного приміщення багатоквартирного житлового будинку по вул.Дубенська,31 в м.Кременець та не може в цілому належати одному власнику квартири, оскільки є обєктом права спільної власності всіх співвласників багатоквартирного житлового будинку. З 2013 року співвласники квартир претендують на вказану споруду і звертаються в різні інстанції.

Суд, вислухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши представлені докази, встановив такі обставини.

З технічного паспорту від 28.12.1998 року на квартиру №1 в житловому будинку №31 по вул. Дубенська вбачається, що власниками квартири є ОСОБА_5 ? частини, ОСОБА_6 ? частини, ОСОБА_7 ? частини, ОСОБА_8 ? частини (а.с.4-5).

З свідоцтва на право власності на житло від 28.12.1998 року вбачається, що квартира, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 дійсно належить на праві приватної, спільної власності ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 по ? частині. Крім квартири у приватній власності перебуває сарай позначений літерою «Б» (а.с.6-8).

З протоколу про адміністративне правопорушення від 25.02.2013 року вбачається, що ОСОБА_5 за адресою: м.Кременець вул. Дубенська,31 власними силами самовільно, без підтверджуючих документів на власність чи користування земельною ділянкою, без реєстрації повідомлення чи декларації про початок виконання будівельних робіт в інспекції держархбудконтролю в жовтні 2012 року розпочато реконструкцію господарської будівлі розміром в плані 6,0х7,05 м. (а.с.9-11).

З припису про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 25.02.2013 року вбачається, що ОСОБА_5 зобовязано провести до 25 квітня 2013 року обєкт будівництва у відповідність до вимог чинного законодавства у сфері містобудування, а саме: у встановленому порядку виготовити та затвердити відповідну проектну документацію на обєкт будівництва та зареєструвати в інспекції держархбудконтролю декларацію чи повідомлення про початок виконання будівельних робіт (а.с.14-15).

З постанови № 111/13 по справі про адміністративне правопорушення від 04.03.2013 року вбачається, що ОСОБА_5 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 96 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 4250 гривень (а.с.16-17).

З актів перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил від 13.05.2013 року та 15.07.2013 року вбачається, що забудовником ОСОБА_5 виконано вимоги припису інспекції ДАБК в Тернопільській області про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 25.02.2013 року (а.с.18-21).

24.04.2013 року ОСОБА_5 подано в інспекцію державного архітектурно-будівельного контролю у Тернопільській області декларацію про початок виконання будівельних робіт, до якої додано проектну документацію розроблену ПП «Дубнобудпроект» (а.с.22-24).

22.12.2015 року управлінням Державної архітектурно-будівельної інспекції у Тернопільській області затверджено декларацію про готовність до експлуатації обєкта, який належить до І-ІІІ категорії складності (а.с.25-30).

З рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень № 30298463 від 04.07.2016 року вбачається, що державним реєстратором прав на нерухоме майно ОСОБА_9 ОСОБА_5 відмовлено у державній реєстрації права власності на господарську будівлю, що розташована в м.Кременець по вул. Дубенська, 31, Тернопільської області у зв»язку з тим, що подані документи не відповідають вимогам, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують (а.с.31).

З технічного паспорту від 16.11.2015 року на господарську будівлю №31 по вул. Дубенська, м.Кременець вбачається, що технічна документація виготовлена на імя ОСОБА_5С.(а.с.32-35).

Згідно наданої інформації Кременецьким РК БТІ (лист від 14.10.2013 р. за № 741; від 24.09.2015 р. за № 583), Кременецькою міською радою (лист від 04.12.2013 р. за № 720; від 14.11.2014 р. за № 825; від 15.04.2015 р. за № 290; від 02.10.2015 р. за № 775; від 09.06.2016 р. за № 1319/325/03-01), прокуратурою Кременецького району (лист від 13.10.2014 р. за № 28/24-14) вбачається, що під час приватизації квартир №№ 1,2,3,4 за адресою: м. Кременець, вул.Дубенська,31, в довідках, затверджених підприємством по обслуговуванню житла-ЖКК, на підставі яких проводилась приватизація житлового фонду, господарську будівлю під літерою «Б» не включено жодному квартиронаймачу, а Кременецькою міською радою не надавалось жодних рішень ОСОБА_5 щодо передачі у власність чи в користування вказаної господарської будівлі (а.с.77-84).

Допитана в судовому засіданні в якості спеціаліста ОСОБА_10 пояснила, що при приватизації квартир № 1, 2, 3, 4 по вул. Дубенська, 31 в м. Кременець в довідках, затверджених підприємством по обслуговуванню житла ЖКГ, на підставі яких проводиться приватизація житлового фонду, господарську будівлю під літерою «Б» не включено жодному квартиронаймачу.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні пояснив, що він живе паралельно до вулиці Дубенська, 31. Спірне приміщення було у жахливому стані. ОСОБА_5 сарай капітально перебудували.

Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні пояснила, що позивач є її матір»ю і їх сім»я користується спірним приміщенням з часу отримання у користування квартири.

Свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_13 в судовому засіданні дали аналогічні покази показам свідка ОСОБА_12..

Свідок ОСОБА_14 та свідок ОСОБА_15 в судовому засіданні пояснили, що спірний сарай відносився до чотирьохквартирного будинку по вул. Дубенська, 31.

Відповідно до ст. 344 ч.ч. 1,4 ЦК України особа, яка добровільно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном-протягом пяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.

Згідно пунктів 1,8 Прикінцевих та перехідних положень зазначеного Кодексу, він набирає чинності з 1 січня 2004 року. Правила статті 344 ЦК України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим кодексом, тому перебіг строку володіння майном для визнання права власності на нього за набувальною давністю слід рахувати після 1 січня 2001 року.

Відповідно до узагальнень судової практики Верховного Суду України «Про аналіз деяких питань застосування судами законодавства про право власності при розгляді цивільних справ» зазначено «Зокрема, часто позови про визнання права власності в порядку ст. 392 ЦК подаються, коли особа не є власником, але бажає ним стати, наприклад, на безхазяйну річ, на об'єкт самочинного будівництва, за набувальною давністю, в порядку спадкування. Також має місце пред'явлення позовів про визнання права власності на новостворене чи реконструйоване нерухоме майно, щоб спростити чи уникнути встановленої законодавством процедури оформлення прав на це майно. Задовольняючи такі позови, суди фактично виконують функції, які належать до компетенції органів місцевого самоврядування, узаконюють самовільні переобладнання або самочинно збудоване нерухоме майно.

Тобто, суд замінив собою компетентні органи, яким було надано повноваження щодо реєстрації права власності на вищезазначене не майно.

Вказана позиція була підтверджена згодом Верховним Судом України у постанові Пленуму № 13 від 24.10.2008р., згідно якої суд не може підміняти державний орган приймаючи замість нього рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке відповідало закону, та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питання, які належать до компетенції такого суб'єкту владних повноважень та з позиції Європейського суду з прав людини, який неодноразово зазначив, що завдання суду, при здійсненні його контрольної функції полягає не в тому, щоб підміняти органи влади держави і суд не повинен підміняти думку національних органів будь-якою своєю думкою.

В судовому засіданні встановлено, що квартира АДРЕСА_2 належить на праві приватної власності ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 по ? частині. Крім квартири у приватній власності сім»ї перебуває сарай позначений літерою «Б», що підтверджується свідоцтвом на право власності на житло від 28.12.1998 року. У 2012 році позивач провела реконструкцію спірного майна, що підтверджується декларацією управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Тернопільській області про готовність до експлуатації обєкта від 22.12.2015 року, а тому позов позивача про визнання за нею права власності за набувальною давністю на це приміщення не може бути задоволений відповідно до вимог ст. 344 ЦК України.

Посилання позивача на те, що вона здійснила реконструкцію господарської будівлі літерою «Б», а тому набула право власності на дане майно за набувальною давністю, суд не бере до уваги як безпідставні, враховуючи вищенаведене.

Крім того, господарські приміщення є допоміжними приміщеннями, призначеними для обслуговування квартир у будинку, є їх приналежністю, а тому згідно з положеннями ст.186 ЦК України не можуть бути самостійними об»єктами права власності.

Доводи представника відповідача ОСОБА_2 про те, що спірне приміщення є безхазяйним, спеціаліста ОСОБА_10 про те, що при приватизації квартир № 1, 2, 3, 4 господарську будівлю під літерою «Б» не включено жодному квартиронаймачу та довідки Кременецького РК БТІ від 14.10.2013 р. за № 741, від 24.09.2015 р. за № 583 суд не приймає до уваги, оскільки вказані доводи спростовуються свідоцтвом ОСОБА_5 на право власності на житло від 28.12.1998 року.

Керуючись ст.ст.6, 8, 10, 15, 30, 212, 213, 214, 215, 218, 223, 292, 294 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

В позові ОСОБА_5 до Кременецької міської ради, третя особа ОСОБА_3 про визнання права власності на господарську будівлю по вул. Дубенська, 31 в м. Кременець Тернопільської області позначену на плані літерою «Б» відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Тернопільської області через Кременецький районний суд Тернопільської області.

Головуючий: