Провадження № 2-з/756/308/16
У х в а л а

1 грудня 2016 року Оболонського районного суду м. Києва у складі:

головуючого - судді Жука М.В.,

при секретарі Ільченко Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,

в с т а н о в и в:

У жовтні 2016 року ОСОБА_1, ОСОБА_1 в інтересах малолітніх дітей ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ТОВ «Факторингова компанія «Вектор плюс», третя особа служба у справах дітей Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації, про зобов'язання припинити дії та відшкодування моральної шкоди.

Ухвалою суду від 24.10.2016 року провадження у справі відкрито.

Наступною ухвалою суду від 26.10.2016 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом заборони представникам відповідача заходити до квартири АДРЕСА_1, підходити до дітей, змінювати замки у вхідних дверях, встановлювати сигналізацію, вселятися, виселяти позивачів, чинити перешкоди у проживанні, користуванні квартирою позивачам, а також передавати в оренду/суборенду, лізинг будь-яким третім особам - відмовлено.

01.12.2016 року ОСОБА_1 повторно подано заяву про забезпечення позову шляхом заборони представникам відповідача порушувати житлові права дітей та чинити перешкоди у проживанні і користуванні квартирою ОСОБА_1 та її дітям за адресою: АДРЕСА_1.

Вивчивши підстави порушеної заяви, суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ч. 3 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

За змістом ч.ч. 1 і 2 цієї статті суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову.

У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено:

1) причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов;

2) вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності;

3) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Стаття 152 ЦПК України передбачає види забезпечення позову.

Як роз'яснено у п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Разом з тим, заява позивачки свідчить про те, що спосіб у який вона просить забезпечити її позов збігається з прохальною частиною її позовної заяви, а тому задоволення заяви про забезпечення позову фактично призведе до вирішення справи по суті, що суперечить ст. 1 ЦПК України.

За таких обставин, суд не вбачає підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову в зв'язку з невідповідністю виду забезпечення позову, який вона просить застосувати, вимогам процесуального закону.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 11, 151-153 та 210 ЦПК України, суд -

у х в а л и в:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала набирає законної сили після її проголошення та оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя