Ухвала

іменем україни

30 листопада 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

головуючого Висоцької В.С.,

суддів: Гримич М.К., Кафідової О.В.,

Умнової О.В., Фаловської І.М.,

розглянувши у судовому засіданні справу за скаргою ОСОБА_3 до ОСОБА_4, приватного акціонерного товариства страхова компанія «Нова», третя особа - ОСОБА_5, про відшкодування матеріальної та моральної шкоди спричиненої в наслідок дорожньо-транспортної пригоди, за касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 15 липня 2015 року, ухвалу Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 23 липня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області

від 17 листопада 2015 року,

встановила:

У квітні 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що 7 лютого 2015 року ОСОБА_4 керуючи автомобілем Renault Sandero, державний номерний знак

НОМЕР_2, допусти зіткнення з автомобілем марки ВАЗ-2114, державний номерний знак НОМЕР_1, який в подальшому здійснив наїзд на опору «Укртелекому». Винним у скоєнні наслідок даної дорожньо-транспортної пригоди (далі - ДТП) визнано ОСОБА_4 В результаті ДТП обидва транспортних засоби отримали механічні пошкодження. Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_4 на момент ДТП була застрахована в приватному акціонерному товаристві страхова компанія «Нова» (далі -

ПрАТ СК«Нова»). ОСОБА_4 своєчасно передав повний пакет документів по факту ДТП до страхової компанії. Вартість відновлювального ремонту та матеріальних збитків, спричинених власнику автомобіля марки ВАЗ-2114, державний номерний знак НОМЕР_1, складає 72 277,92 грн. Також позивачем було сплачено 2 000 грн за послуги спеціаліста автотоварознавця. Крім того, у результаті пошкодження належного майна, останній зазнав моральної шкоди, яку він оцінив у 20 000 грн.

Ураховуючи наведене, позивач просив стягнути з ОСОБА_4 та ПрАТ СК «Нова» заподіяні матеріальні збитки та з ОСОБА_4 моральну шкоду в розмірі 20 000 грн.

Рішенням Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 15 липня 2015 року, з урахуванням ухвал про виправлення описок Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 23 липня 2015 року та від 27 серпня 2015 року, позов задоволено частково.

Стягнуто з Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 завдану матеріальну шкоду в сумі 606,38 грн, яка складається з: 500 грн франшиз та 106,38 грн невідшкодованої страховими виплатами матеріальної шкоди.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 завдану моральну шкоду в сумі 4 000 грн.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 судові витрати в сумі 7 000 грн, які складаються з наступного: правова допомога - 5 000 грн, витрати пов'язані з проведенням судової експертизи 2 000 грн.

Стягнуто з ПАТ СК «Нова» на користь ОСОБА_3 частково невідшкодовану матеріальну шкоду за полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, в сумі 8 430 грн. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від

17 листопада 2015 року рішення Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 15 липня 2015 року та ухвалу Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 23 липня 2015 року залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати ухвалу Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 23 липня 2015 року та змінити рішення Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 15 липня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 17 листопада 2015 року, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК Українирішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, виходив із того, що відповідно до висновку експерта від 2 липня 2015 року розмір матеріальної шкоди завданої власнику транспортного засобу позивача в наслідок пошкодження складає 49 606,38 грн, а з урахуванням суми ліміти та відшкодованою страховиком суми страхового відшкодування та суми франшизи, передбаченої договором страхування, відшкодуванню

ОСОБА_3 за рахунок ОСОБА_4 підлягає різниця в сумі

606,38 грн.

Проте повністю з таким висновком погодитися не можна з огляду на наступне.

Установлено, що 7 лютого 2015 року мала місце ДТП за участю автомобіля Renault Sandero, державний номерний знак НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_4 та автомобіля марки ВАЗ-2114, державний номерний знак НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_3

Постановою Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 25 лютого 2015 року ОСОБА_4 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_4 на момент ДТП була застрахована в ПрАТ СК «Нова» за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Відповідно до висновку експерта від 2 липня 2015 року сума матеріальної шкоди завданої власнику транспортного засобу позивача в наслідок пошкодження складає 49 606,38 грн.

Згідно полісу ліміт відповідальності ПАТ СК «Нова» за шкоду заподіяну майну встановлена в розмірі 50 000 грн, франшиза 500 грн.

ОСОБА_3 було відшкодовано ПрАТ СК «Нова» в особі ПАТ СК «Енергорезерв» 40 570 грн.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором.

За змістом ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виник обов'язок з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність.

Згідно зі ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Згідно з роз'ясненнями, викладеними в п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), були використані нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не вправі вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого його вартості (при відшкодуванні збитків).

За положеннями ст. 23 ЦК України Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

З рішення місцевого суду, ухваленого в даній справі вбачається, що розмір матеріальної шкоди завданої, власнику транспортного засобу позивача складає 49 606,38 грн, за рахунок страховика розмір відшкодування становить 49 500 грн, тож відшкодуванню ОСОБА_3 за рахунок ОСОБА_4 підлягає різниця з урахуванням франшизи, в сумі

606,38 грн, із яких: 500 грн франшиза та 106,38 грн невідшкодованої страховими виплатами матеріальної шкоди.

Ухвалою цього ж суду виправлено описку в наведеному рішенні, зокрема встановлено, що з ПрАТ СК «Нова» на користь ОСОБА_3 підлягає до виплати частково невідшкодована матеріальна шкода за полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, в сумі 8 430 грн, а не 8 930 грн, як зазначено в судовому рішенні. Даною ухвалою враховано розмір франшизи 500 грн, установлений полісом.

Погоджуючись з судовими рішеннями місцевого суду, апеляційний суд у порушення вимог ст. ст. 212 - 214, 315 ЦПК України на вказане уваги не звернув та не врахував, що франшиза стягнута в подвійному розмірі та прийшов до передчасного висновку про залишення ухвалених місцевим судом судових рішень без змін.

Залишаючи рішення місцевого суду в частині розміру моральної шкоди, апеляційний суд вірно застосував положення ст. 23 ЦК України, та правильно виходив з принципу розумності та справедливості, конкретних обставин ДТП.

Керуючись ст. ст. 336, 337, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 17 листопада 2015 року в частині відшкодування матеріальної шкоди скасувати, справу в цій частині направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

В іншій частині ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області

від 17 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

ГоловуючийВ.С. Висоцька

Судді:М.К. Гримич О.В. Кафідова О.В. Умнова І.М. Фаловська