Провадження № 2/127/6947/16
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

09 листопада 2016 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Гриневич В.С. розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл майна подружжя, -

В С Т А Н О В И В :

08.11.2016р. до Вінницького міського суду Вінницької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл майна подружжя, в якій позивач просила:

1) визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/3 частини автомобіля KIA Soul 1.6 LX WAG 5M/T, CSW5D2615D 2010 року випуску, чорного кольору, № кузова: KNAJT811AA7131091;

2) визнати за ОСОБА_1 право власності на 2/3 частини автомобіля KIA Soul 1.6 LX WAG 5M/T, CSW5D2615D 2010 року випуску, чорного кольору, № кузова: KNAJT811AA7131091.

Дослідивши позовну заяву та додані до неї матеріали суд дійшов висновку про необхідність залишення її без руху, з огляду на таке.

Статтею 119 ЦПК України встановлено вимоги до форми та змісту позовних заяв, зокрема відповідно до п. 4 ч. 2 статті 119 ЦПК України позовна заява повинна містити ціну позову щодо вимог майнового характеру.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 80 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна.

Проте, в порушенням вищенаведених норм позивачем в позовній заяві ціни позову взагалі не зазначено.

До позовної заяви позивачем додано копію договору купівлі-продажу автомобіля від 27.02.2010р., з якого вбачається, що вартість автомобіля на дату підписання договору (27.02.2010р.) становить 122400,00 грн.

Однак, зазначена вартість автомобіля не може бути використана для визначення ціни позову, оскільки така ціна не відповідає ринковій вартості оспорюваного автомобіля на даний час. Так, з моменту придбання автомобіля до дати звернення до суду з позовною заявою пройшов значний проміжок часу (більше 6 років), а відтак вартість автомобіля змінилася, у звязку з чим позивачу у позовній заяві необхідно зазначити дійсну ринкову вартість оспорюваного автомобіля.

Разом з тим, у випадку якщо у позивача виникають труднощі з визначенням ціни позову, що відповідатиме дійсній ринковій вартості автомобіля, він не позбавлений можливості провести експертну оцінку оспорюваного автомобіля.

В свою чергу, відповідно до ч. 5 ст. 119 ЦПК України до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Як доказ сплати судового збору, з майнової вимоги, позивачем до позовної заяви додано квитанцію №0.0.646974394.1 від 07.11.2016р. про сплату 1350,00 грн.

Однак, згідно з п.п. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою сплачується судовий збір в розмірі 1 відсотку ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати.

Пунктом 16 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» розяснено судам, що розмір судового збору за подання позовної заяви про визнання права власності на майно або його витребування (у тому числі з урахуванням положень, передбачених частиною п'ятою статті 216, статтею 1212 ЦК тощо) визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру.

При цьому суд не повинен визначати вартість майна за відповідними вимогами, оскільки за змістом статті 80, пункту 4 частини другої статті 119 ЦПК такий обов'язок покладається на позивача (у тому числі і в тих випадках, коли правові наслідки у виді повернення майна застосовуються за ініціативою суду, наприклад, при визнанні договору недійсним згідно з частиною п'ятою статті 216 ЦК).

Таким чином, оскільки до позовної заяви позивачем не додано доказів щодо ринкової вартості оспорюваного автомобіля, суд позбавлений можливості суд визначити необхідний до сплати розмір судового збору, а відтак квитанція №0.0.646974394.1 від 07.11.2016р. про сплату 1350,00 грн. не може вважатися належним доказом сплати судового збору у встановленому розмірі.

Статтею 121 ЦПК України передбачено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Виходячи з наведеного вище, позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл майна подружжя, підлягає залишенню без руху, з наданням позивачу строку для усунення вказаних в ухвалі недоліків.

На підставі викладеного та керуючись ст. 119, 121 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл майна подружжя, залишити без руху та надати позивачу строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків, який не може перевищувати 5 (пяти) днів з дня отримання позивачем даної ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: