АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 554/8637/15-ц Номер провадження 22-ц/786/2106/16Головуючий у 1-й інстанції Січиокно Т.О. Доповідач ап. інст. Дряниця Ю. В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 жовтня 2016 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого - судді Дряниці Ю.В.,

суддів: Чумак О.В., Пилипчук Л.І.,

при секретарі: Ткаченко Т.І.,

з участю: представника позивача ОСОБА_2,

представників відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4,

розглянула у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в м. Полтаві цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_5, представника ОСОБА_5 - ОСОБА_4, Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк»

на рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 14 червня 2016 року

по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ «ВіЕйБі Банк» ОСОБА_7 до ОСОБА_5, ОСОБА_8 про стягнення заборгованості за кредитним договором та зустрічним позовом ОСОБА_5 до Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» про захист прав споживачів, визнання недійсними кредитного договору та договору іпотеки.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача апеляційного суду Полтавської області Дряниці Ю.В., -

в с т а н о в и л а :

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 14 червня 2016 року первісний позов Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» в особі Уповноваженої Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ «ВіЕйБі Банк» ОСОБА_7 до ОСОБА_5, ОСОБА_5про стягнення заборгованості за кредитним договором - залишено без задоволення.

Зустрічний позов ОСОБА_5 до Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» про захист прав споживачів, визнання недійсним кредитного договору, визнання недійсним договору іпотеки - залишено без задоволення.

Вказане рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку оскаржили сторони.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить рішення місцевого суду скасувати в частині відмови в задоволенні зустрічних позовних вимог та ухвалити в цій частині нове про задоволення зустрічного позову, в іншій частині рішення суду залишити без змін. Посилається на те, що висновки суду не відповідають обставинам справи, оцінка доказів проведена невірно, судом порушено норми матеріального і процесуального права.

В апеляційній представник відповідача ОСОБА_5 - ОСОБА_4 просить рішення місцевого суду змінити в частині мотивів відмови в задоволенні первісного позову та скасувати в частині відмови в задоволенні зустрічних позовних вимог, задовольнивши в повному обсязі зустрічні позовні вимоги. Посилається на те, що висновки суду не відповідають обставинам справи, оцінка доказів проведена невірно, судом порушено норми матеріального і процесуального права.

В апеляційній скарзі ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні первісного позову та постановити в цій частині нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Вказує на порушення судом норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Перевіривши матеріали справи, з'ясувавши межі апеляційного оскарження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з підстав, визначених ст.308 ЦПК України.

Рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим, ухваленим на основі повно і всебічно з'ясованих обставин. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, 12 грудня 2006 року між ВАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» та ОСОБА_5 укладено кредитний договір № 173/06-К, згідно якого банк надав позичальнику грошові кошти у сумі 35 000 дол. США в порядку і на умовах, визначених Договором. Цільове використання коштів: придбання двокімнатної квартири № 33 в м. Полтаві по вул. Ціолковського, 43. Кредитні кошти надаються на термін до 11 грудня 2016 року /т. 1 а.с. 5-11/.

Факт отримання коштів ОСОБА_5 підтверджується меморіальним ордером № 99990 від 12 грудня 2006 року /т. 1 а.с. 24/.

12 грудня 2006 року між ВАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» та ОСОБА_5 укладено договір поруки № 173/06-К, згідно якого поручитель солідарно відповідає перед Кредитодавцем за виконання ОСОБА_5 зобов'язань у повному обсязі за кредитним договором № 173/06-К від 12 грудня 2006 року та додаткових умов до нього, які можуть бути укладені в майбутньому/т. 1 а.с. 14/.

На підтвердження розміру заборгованості, що утворилась внаслідок невиконання відповідачами зобов'язань за кредитним договором , позивачем надано розрахунок заборгованості, відповідно до якого, станом на 29 червня 2015 року заборгованість складається із: кредит - 21 181, 35 дол. США, відсотки - 1 701, 64 дол. США, штраф/пеня за несвоєчасне погашення кредиту (неустойка) 10 892, 41 грн., що в загальному розмірі по курсу НБУ на день розрахунку становило 493 377, 70 грн. /т. 1 а.с.17-18/.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк», суд першої інстанції виходив з того, що ненадання позивачем Графіку платежів за кредитним договором, позбавляє можливості перевірити відповідність наданого банком розрахунку заборгованості його реальному стану.

Відмовляючи у задоволенні зустрічного позову місцевий суд прийшов до висновку, що на момент укладення договору сторони в належній формі досягли згоди щодо його істотних умов, а тому підстави для визнання оскаржуваного договору недійсним відсутні.

Колегія суддів в повній мірі погоджується з такими висновками місцевого суду, керуючись наступним.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до п.2.4.1 Договору, позичальник зобов'язався щомісячно, до дати, встановленої у Графіку, наведеному у додатку № 1 до цього договору поповнювати свій поточний рахунок шляхом внесення готівкою коштів через касу банку або безготівковим перерахуванням, у сумі не менш суми чергового погашення відповідної частини Кредиту, процентів та інших плат, встановлених у Графіку.

Погашення відповідної частини Кредиту, сплата процентів та інших плат за його користування здійснюється відповідно до умов, визначених у п.2.5.6 цього Договору, шляхом договірного списання Банком коштів з поточного рахунку позичальника щомісяця в дату, зазначену у Графіку. (п.2.4.2).

Погашення простроченої суми Кредиту та прострочених процентів за його користування здійснюється відповідно до п.2.5.6 цього Договору шляхом договірного списання Банком коштів з поточного рахунку позичальника та черговості, передбаченої п.2.5.6 цього Договору.

Плату визначену в п.1.4 даного Договору позичальник зобов'язаний сплатити на умовах, визначених ним, а саме: проценти нараховуються виходячи з фактичної суми наданих кредитних коштів і за фактичний користування такими коштами із розрахунку рік рівний (360) дням, місяць рівний календарній кількості днів, сплачуються позичальником згідно п.2.5 цього Договору.(п.2.3.1)

Пунктом 2.3.2 договору розрахунок процентів за користування кредитними коштами здійснюється у валюті Кредиту щомісячно у день сплати. При розрахунку процентів враховується день видачі кредитних коштів та виключається останній день терміну повернення кредитних коштів, згідно з п.1.3 цього Договору.

При простроченні повернення Кредиту проценти за користування простроченими до повернення сумами нараховуються в порядку визначеному в п.п.2.4.1 -2.4.2.

Позичальник зобов'язалася протягом дії цього договору поповнювати свій поточний рахунок. (п.3.3.2).

Щомісячно повертати частини кредитних коштів, згідно з умовами визначеними п.2.5.1 цього договору і не пізніше визначеного п. 1.3 цього договору терміну повернути Банку всю суму наданих кредитних коштів, сплачувати проценти за користування кредитними коштами, сплачувати кошти, передбачені п. 2.3 цього Договору, а також на вимогу Банку сплачувати можливі штраф та пеню. (п.3.3.3).

Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 2 ст. 612 ЦК України, боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.

Згідно до п. 2.6.1.1. Договору, банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов'язань у разі невиконання позичальником та/або поручителем своїх боргових та інших зобов'язань за цим договором.

На підтвердження порушення відповідачем виконання зобов'язання, а також розміру завданих банку збитків, позивач надав розрахунок заборгованості, з якого вбачається, що розмір заборгованості обраховувся шляхом виділу платіжних періодів з другого числа поточного місяця по перше число слідуючого за ним місяця, з урахуванням встановленого графіком платежів терміну погашення заборгованості - 1 числа кожного місяця.

Проте, позивачем не було долучено до матеріалів справи графік платежів. Під час розгляду справи у судах першої і апеляційної інстанції позивачу неодноразово пропонувалося надати вищевказаний графік, на що представник позивача зауважив, що вказаний додаток був втрачений під час транспортування.

Відповідно ст. ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до положень ч. ч. 3, 4 ст. 60 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі та щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виник спір.Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Дослідивши всі наявні у справі докази в їх сукупності та надаючи їм оцінку відповідно до вимог статей 10, 11, 60 ЦПК України, колегія суддів зауважує, що на підтвердження заявлених позовних вимог позивачем не було долучено до матеріалів справи докази щодо порядків та строку погашення процентів та тіла кредиту, зокрема, графіка платежів, який би дозволив перевірити відповідність проведеного банком розрахунку умовам договору, укладеного між сторонами.

Таким чином, судова колегія вважає висновок місцевого суду про недоведеність позовних вимог позивача таким, що відповідає обставинам справи і положенням закону.

Також судова колегія у повній мірі погоджується з висновком місцевого суду щодо відсутності підстав для задоволення зустрічного позову ОСОБА_5, з огляду на наступне.

Згідно зі статтею 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

За положеннями статей 626 - 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Сторони є вільними в укладенні договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

За змістом статей 11, 18 Закону України «Про захист прав споживачів» до договорів зі споживачами про надання споживчого кредиту застосовуються положення цього Закону про несправедливі умови в договорах, зокрема про встановлення обов'язкових для споживача умов, з якими він не мав реальної можливості ознайомитися перед укладенням договору; надання продавцю (виконавцю, виробнику) права в односторонньому порядку змінювати умови договору на власний розсуд або на підставах, не зазначених у договорі; передбачення зміни в будь-яких витратах за договором, крім відсоткової ставки. Продавець (виконавець, виробник) не повинен включати в договори зі споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінене або визнане недійсним. Положення, що було визнане недійсним, вважається таким з моменту укладення договору.

Закон України «Про захист прав споживачів» застосовується до спорів, які виникли з кредитних правовідносин, лише в тому разі, якщо підставою позову є порушення порядку надання споживачеві інформації про умови отримання кредиту, типові процентні ставки, валютні знижки тощо, які передують укладенню договору.

Зазначеного висновку дійшов Верховний Суд України при розгляду цивільної справи № 6-134цс15 від 02 грудня 2015 року.

У справі, яка переглядається, суди встановили, що спірний договір споживчого кредиту підписаний сторонами, які досягли згоди з усіх істотних умов договору, мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, а їх волевиявлення було вільним і відповідало їхній внутрішній волі; відповідачка на момент укладення договору не заявляла додаткових вимог щодо умов спірного договору та в подальшому виконувала його умови; зміст договору містить повну інформацію щодо умов кредитування, у тому числі й щодо розміру кредиту, процентної ставки; згідно до умов договору у додатку до договору «Графік», міститься інформація щодо порядку погашення кредиту.

Доводи апелянта та її представника в частині ствердження, що ОСОБА_5 до моменту пред'явлення позивачем позову не було відомо про існування Графіку платежів - є необґрунтованими.

Так, п. 2.4.1. Договору встановлено, що позичальник зобов'язується щомісячно до дати, встановленої в графіку , наведеному в додатку № 1 цього Договору, поповнювати свій рахунок шляхом внесення готівкових коштів через касу банку або безготівковим перерахуванням, у сумі не менш чергового погашення відповідної частини кредиту, процентів та інших виплат, встановлених в графіку.

Згідно до п. 7.2. Договору, цей договір відображає повне розуміння сторонами предмету цього договору та інших питань, зазначених ньому.

Розуміння зазначених обставин відповідач підтвердила власноруч поставленим підписом, належність якого сторонами не оспорюється.

Таким чином, з умов і змісту кредитного договору, позивачці повинно було бути відомо про існування додатку № 1, у вигляді Графіку платежів, в якому визначено порядок погашення відповідної частини кредиту, процентів, виплат та інших умов кредитування, що свідчить про існування реальної можливості сторони договору бути ознайомленою з обов'язковими для споживача умовами.

При цьому відповідно до вимог п. 6 ст. 11 ЗУ «Про захист прав споживачів», споживач має право протягом чотирнадцяти календарних днів відкликати свою згоду на укладення договору про надання споживчого кредиту без пояснення причин. Перебіг цього строку розпочинається з моменту передачі споживачеві примірника укладеного договору.

Даних про звернення відповідача чи третьої особи до банку з приводу незрозумілості договору, несправедливості його умов, неправомірності положень договору, порушення прав позичальника як споживача, відсутності графіку платежів, чи вимогою про видачу їй вказаного додатку у справі немає.

Таким чином, позивач мав реальну можливість детально ознайомитися з умовами угоди та прийняти рішення про відмову від укладення договору споживчого кредит, у зв'язку з ненаданням йому передбаченого умовами договору графіку платежів, проте не зробив цього, а отже позичальник усвідомлював умови угоди та прийняв їх.

ОСОБА_5 отримала кредитні кошти у повному обсязі, визначеному кредитним договором, використала їх на власні споживчі цілі, протягом восьми років здійснювала повернення кредиту, що, на думку колегії суддів, спростовує доводи апеляційних скарг відповідачки і її представника про ненадання ОСОБА_5 вказаного графіку і порушення її прав, як споживача на повну інформацію щодо умов кредитування.

Посилання відповідачки та її представника на ту обставину, що якби графік дійсно існував, то позивач надав би його як доказ - є припущеннями, а тому згідно до положень ч. 4 ст. 60 ЦПК України не можуть бути прийняті судом до уваги.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції в повній мірі ґрунтуються на законі та норми матеріального права застосовані вірно.

Висновки місцевого суду зроблені на підставі повного, всебічного та об'єктивного дослідження наданих сторонами доказів, доводів та заперечень сторін, яким судом дана відповідна правова оцінка. Розгляд справи проведений з дотриманням принципузмагальності та диспозитивності, а оцінка доказів проведена відповідно до норм ст. 212 ЦПК України.

Апеляційна скарга не містить нових фактів чи засобів доказування, які б спростовували висновки суду першої інстанції. Наведені в апеляційній скарзі доводи фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди апелянта з висновками суду першої інстанції та з їх оцінкою, а тому не дають підстав для висновку про неправильне застосування місцевим судом норм матеріального і процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

За результатами апеляційного розгляду колегія суддів приходить до висновку, що при вирішенні спору по суті місцевим судом були вірно враховані та застосовані норми матеріального права, а також правильно встановлені фактичні обставини по справі та їм дано належну правову оцінку.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційні скарги ОСОБА_5, представника ОСОБА_5 - ОСОБА_4, Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» відхилити.

Рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 14 червня 2016 рокузалишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий-суддя (підпис) Ю.В. Дряниця

Судді: (підпис) О. В. Чумак

(підпис) Л.І. Пилипчук

Згідно з оригіналом:

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області Ю.В. Дряниця