Справа № 388/998/16-ц
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А І Н И
02.12.2016 року Долинський районний суд Кіровоградської області
у складі: головуючого судді Баранського Д.М.,
за участю секретаря Марченко О.І.,
представників ОСОБА_1, ОСОБА_2,
розглянув у відкритому судовому засіданні, у приміщенні суду в м. Долинській цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 сільської ради Долинського району Кіровоградської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_5 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини; позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 сільської ради Долинського району Кіровоградської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,
У серпні 2016 року ОСОБА_3 звернулась до суду з цим позовом, посилаючись на те, що 24 грудня 2007 року померла ОСОБА_6, яка була її матірю.
Після смерті ОСОБА_6 залишилось спадкове майно, зокрема земельна ділянка, що знаходиться на території ОСОБА_4 сільської ради Долинського району Кіровоградської області.
ОСОБА_3 є спадкоємцем майна матері за законом першої черги. Спадкоємцем цієї черги також є ОСОБА_5, який є її рідним братом. Інших спадкоємців немає.
9 серпня 2016 року ОСОБА_3 звернулась до Долинської державної нотаріальної контори Кіровоградської області із заявою видати свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно, що залишилось після смерті ОСОБА_6, однак у цьому їй відмовлено у звязку з пропуском строку для подання заяви про прийняття спадщини.
Позивачка зазначає, що строк для прийняття спадщини пропустила з поважної причини, оскільки у період з 20 червня 2008 року по 30 червня 2008 року хворіла, що підтверджується довідкою комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 2» № 18 від 20 червня 2008 року.
У жовтні 2016 року ОСОБА_5 звернувся до суду з позовом, посилаючись на те, що 24 грудня 2007 року померла ОСОБА_6, яка була його матірю.
Після смерті ОСОБА_6 залишилось спадкове майно, зокрема земельна ділянка, що знаходиться на території ОСОБА_4 сільської ради Долинського району Кіровоградської області.
ОСОБА_5 зазначає, що є спадкоємцем майна ОСОБА_6 за заповітом. Окрім нього спадкоємцями за заповітом також є ОСОБА_3 та ОСОБА_7, яка померла 31 травня 2006 року.
26 вересня 2016 року ОСОБА_5 звернувся до Долинської державної нотаріальної контори Кіровоградської області із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно ОСОБА_6, однак у цьому було відмовлено у звязку з пропуском строку для прийняття спадщини.
ОСОБА_5 вказує, що строк для прийняття спадщини пропустив з поважної причини, оскільки не знав про наявність заповіту. Про наявність заповіту дізнався у серпні 2016 року.
Ухвалою Долинського районного суду Кіровоградської області від 21 жовтня 2016 року обєднано в одне провадження вимоги за цивільними позовами ОСОБА_3 та ОСОБА_5
У судовому засіданні ОСОБА_3 позов підтримала за обставин зазначених у ньому, попросила позов задовольнити. Проти позову ОСОБА_5 заперечує, вважає його необґрунтованим. ОСОБА_7 пояснила, що ОСОБА_5 отримав у спадщину землю батька, а земля матері повинна належати їй.
ОСОБА_5 та його представники ОСОБА_1 та ОСОБА_8 у судовому засіданні заперечували проти позову ОСОБА_3, просили відмовити в його задоволенні. Позов ОСОБА_5 підтримали, просили його задовольнити. ОСОБА_7 пояснили, що після смерті ОСОБА_6 спадщину прийняв у порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України єдиний спадкоємець за законом четвертої черги, ОСОБА_9, який був співмешканцем ОСОБА_6, з якою проживали з 1960 року однією сімєю. ОСОБА_9 є батьком ОСОБА_5 та ОСОБА_3 Спадкоємцями після смерті ОСОБА_10 є первісна позивачка ОСОБА_3 та ОСОБА_5 Зазначають, що причини пропуску строку для прийняття спадщини зазначені ОСОБА_3 не є поважними, оскільки первісна позивачка хворіла амбулаторно, а також не протягом усього періоду для прийняття спадщини.
Представник відповідача ОСОБА_4 сільської ради Долинського району Кіровоградської області у судове засідання не зявився, про причину неявки не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності не надіслав, однак надіслав до суду письмові заперечення проти позову, згідно яких просить відмовити у позовах, оскільки позивачами не доказано поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини.
Оскільки представник відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності в судове засідання не зявився, про причину неявки не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності не надіслав, суд уважає ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, позивачі не заперечують проти винесення заочного рішення.
Суд, заслухавши пояснення осіб, які брали участь у справі, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку про відмову в задоволенні позовів з таких підстав.
Згідно ч. 2 ст. 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі позовного провадження, для підтвердження своїх вимог або заперечень зобовязані подати усі наявні у них докази або під час попереднього судового засідання, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться до початку розгляду справи по суті.
Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко - і відеозаписів, висновків експертів.
За змістом ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Судом установлено, що 24 грудня 2007 року у с. Писанці Долинського району Кіровоградської області померла ОСОБА_6, яка була матірю ОСОБА_3 та ОСОБА_5
ОСОБА_3 та ОСОБА_5 є спадкоємцями майна ОСОБА_6 за законом першої черги (ст. 1261 ЦК України), а також, зокрема вищезазначеної земельної ділянки за заповітом посвідченим 24 листопада 2000 року секретарем Маловодянської сільської ради Долинського району Кіровоградської області, зареєстрованого у реєстрі за № 165.
Крім ОСОБА_3 та ОСОБА_5 спадкоємцем майна ОСОБА_6 за законом та земельної ділянки за заповітом була ОСОБА_7, яка померла 31 травня 2006 року.
Згідно ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Спадкоємцями за заповітом можуть бути юридичні особи та інші учасники цивільних відносин (стаття 2 цього Кодексу).
Постановою виконуючого обовязки державного нотаріуса Долинської державної нотаріальної контори Кіровоградської області № 342/02-31 від 9 серпня 2016 року, спадкоємцю ОСОБА_3 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_6 у звязку з пропуском строку для прийняття спадщини.
Постановою виконуючого обовязки державного нотаріуса Долинської державної нотаріальної контори Кіровоградської області № 436/02-31 від 26 вересня 2016 року, спадкоємцю ОСОБА_5 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_6 у звязку з пропуском строку для прийняття спадщини.
Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.
За змістом п. 24 постанови Пленуму Верховного ОСОБА_7 України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.
ОСОБА_3 зазначає, що спадщину після смерті ОСОБА_11 не прийняла, оскільки у період з 20 червня 2008 року по 30 червня 2008 року хворіла, що підтверджується довідкою комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 2» № 18 від 20 червня 2008 року.
ОСОБА_5 зазначає, що спадщину після смерті ОСОБА_11 не прийняв, оскільки не знав про наявність заповіту.
Суд вище зазначав, що поважними причинами для прийняття спадщини є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій, однак зазначені ОСОБА_3 та ОСОБА_5 причини для прийняття спадщини таких ознак не мають, а тому позивачами не доказано поважність пропуску строку для прийняття спадщини.
При цьому, такі причини пропуску строку для прийняття спадщини як амбулаторне лікування у період з 20 червня 2008 року по 30 червня 2008 року не можуть визнаватись поважними причинами, оскільки відсутні докази поважності пропуску такого строку у період з моменту відкриття спадщини, тобто з 24 грудня по 20 червня 2008 року. Крім цього амбулаторне лікування не може бути тією обєктивною, непереборною обставиною, що позбавляє спадкоємця прийняти спадщину, зокрема шляхом надіслання відповідної заяви нотаріусу поштовим звязком.
Не знання спадкоємцем про наявність заповіту також не є тією обєктивною, непереборною обставиною, що позбавляє спадкоємця прийняти спадщину.
Слід також зазначити, що саме на позивачів покладено обовязок у цій справі доказувати поважність причин строку для прийняття спадщини.
Відповідно до ч. 1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.
За змістом ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 45427633 від 17 жовтня 2016 року, спадкова справа після смерті ОСОБА_6 не заведена.
Таким чином, будь-хто зі спадкоємців після смерті ОСОБА_6 не звертався до нотаріуса із заявою, зокрема про прийняття спадщини.
Згідно довідки ОСОБА_4 сільської ради Долинського району Кіровоградської області № 225/01-25 від 15 листопада 2016 року, а також копії погосподарської книги за адресою: вул. Корчагіна, 24, с. Писанка, ОСОБА_4 сільська рада, Долинський район, Кіровоградська область, станом на момент смерті ОСОБА_11 разом з нею був зареєстрований та проживав однією сімєю, починаючи з 1960 року, ОСОБА_9 ОСОБА_11 та ОСОБА_9 у зареєстрованому шлюбі не перебували.
При цьому сторони пояснили, що ОСОБА_11 та ОСОБА_9 раніше знаходились у шлюбах з іншими особами, однак ці шлюби були розірвані до їх спільного проживання.
Вищезазначені обставини також сторонами визнаються.
Згідно ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.
Таким чином, оскільки після смерті ОСОБА_6 спадкова справа не заводилась, тобто будь-хто зі спадкоємців не звертався до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, відповідно спадщину у порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України прийнято спадкоємцем за законом четвертої черги, ОСОБА_9, який єдиний із спадкоємців був зареєстрований та постійно проживав з ОСОБА_6, починаючи з 1960 року до її смерті. Тобто всі права та обовязки ОСОБА_6 у порядку правонаступництва перейшли до ОСОБА_9
13 червня 2009 року у с. Писанці Долинського району Кіровоградської області помер ОСОБА_9
Із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_9 звернулись ОСОБА_5, який подав до Долинської державної нотаріальної контори Кіровоградської області таку заяву 8 жовтня 2009 року, а також ОСОБА_3, яка подала заяву про прийняття спадщини 8 грудня 2009 року.
Згідно довідки ОСОБА_4 сільської ради Долинського району Кіровоградської області № 227/01-25 від 15 листопада 2016 року на момент смерті ОСОБА_9 разом з ним були зареєстровані та проживали ОСОБА_12 (змінено прізвище на ОСОБА_3) донька спадкодавця, а також ОСОБА_13 зять спадкодавця.
Зі змісту заяви ОСОБА_3 про прийняття спадщини вбачається, що вона приймає спадщину після смерті ОСОБА_9 за заповітом, а від прийняття спадщини за законом відмовляється.
11 вересня 2012 року державним нотаріусом Долинської державної нотаріальної контори Кіровоградської області ОСОБА_14, спадкоємцю ОСОБА_5 видано свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_15 на земельну ділянку площею 4,32 га, що знаходиться на території ОСОБА_4 сільської ради Долинського району Кіровоградської області, зареєстрованого у реєстрі за № 832.
За змістом п. 24 постанови Пленуму Верховного ОСОБА_7 України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відповідачами у справах про визначення додаткового строку для прийняття спадщини є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.
Відповідно до вищевикладеного, суд не вбачає підстав для задоволення позовів ОСОБА_3 та ОСОБА_5, а тому у цих позовах слід відмовити.
На підставі викладеного, керуючись ч. 3 ст. 1272 ЦК України, ст. ст. 10, 15, 57-62, 64, 208, 209, 212-215, 218, 294 ЦПК України суд,
Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4 сільської ради Долинського району Кіровоградської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_5 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.
Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_5 до ОСОБА_4 сільської ради Долинського району Кіровоградської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Кіровоградської області через Долинський районний суд Кіровоградської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Повний текст рішення виготовлений 5 грудня 2016 року.
Суддя Долинського районного суду ОСОБА_16