Дата документу 21.01.2016
Провадження № 2/334/647/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2016 року Ленінський районний суд м.Запоріжжя

у складі: головуючого - судді Добрєва М.В.

при секретарі - Франчук Н.С.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог до предмету спору про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та коштів на утримання дружини,

в с т а н о в и в :

Сторони одружені з 02.08.2014р., шлюб зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Оріхівського районного управління юстиції у Запорізькій області , актовий запис № 51.

Від даного шлюбу мають малолітню дочку, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що у даний час проживає з позивачкою і знаходиться на її утриманні.

Позивачка звернулася в суд з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання малолітньої доньки, вказавши в заяві, що в даний час вони припинили спільне проживання і ведення спільного господарства, відповідач перестав надавати допомогу на утримання дитини. Просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подачі позову в суд до повноліття дитини, та стягнути з відповідача на її користь кошти на своє утримання у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), у зв'язку з тим, що вона на даний час не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до 3-х років і потребує матеріальної допомоги. До досягнення дитиною 3 річного віку.

У судовому засіданні позивачка підтримала позовну заяву, просила суд її задовольнити.

У судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_4 надала заперечення від імені ОСОБА_2, в яких відповідач позов визнає частково, а саме: згоден виплачувати аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 у розмірі 1/4 частини доходу.

Щодо стягнення на утримання позивача щомісячно ? частини доходу відповідача заперечує.

Крім того зазначає, що має неповнолітнього сина від першого шлюбу, на утримання якого сплачує аліменти ОСОБА_5 у розмірі 1/4 частки заробітку, але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 28.08.2014 року і до досягнення дитиною повноліття.

Третя особа до суду не з'явилася, про день та час слухання була повідомлена належним чином.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, оцінивши всі представлені докази в сукупності, суд вважає позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

У відповідності зі ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення повноліття. Утримання може бути як у грошовій, так і в натуральній формі. З позову вбачається, що в даний час сторони фактично припинили спільне проживання, відповідач не надає позивачці матеріальну допомогу на утримання дитини.

Згідно зі ст.183 Сімейного кодексу України аліменти з батьків на утримання дітей визначаються судом у частці від їхнього заробітку (доходу).

Визначаючи розмір аліментів, що підлягають стягненню з відповідача на утримання неповнолітньої дитини, суд, у відповідності зі ст.182 Сімейного Кодексу України, враховував матеріальне становище дитини, стан його здоров'я, наявність інших доходів, а також матеріальне становище платника, його стан здоров'я, відсутність інших утриманців, є працездатним і вважає, що він має можливість надавати позивачці матеріальну допомогу на утримання дочки в розмірі 1/4 частини заробітку, до її повноліття, починаючи з 20.11.2015р.

Крім того, у даний час позивачка не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до 3-х років, потребує матеріальної допомоги. Відповідач не утримує її.

На підставі ст.84 Сімейного кодексу України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною 3-х років, якщо останній взмозі робити таку допомогу. Такі кошти стягуються в частковому відношенні від заробітку або у твердій грошовій сумі.

Суд вважає, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання позивачки в розмірі 1/8 частини його доходів.

Згідно з ч.1 ст. 367 ЦПК України, рішення в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню.

Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 487,20 грн., оскільки позивачку звільнено від сплати судового збору при зверненні до суду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10,60,212,213,367 ЦПК України, ст.ст.75, 80, 84, 180, 181, 182, 183, 191 Сімейного кодексу України, Конвенцією ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів і коштів на утримання - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, іпн НОМЕР_1, аліменти на користь ОСОБА_1, на утримання малолітньої дочки, ОСОБА_6

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, іпн НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1 кошти на її утримання у розмірі 1/8 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 20.11.2015р. і до 09.11.2018р.

Рішення в цій частині піддати негайному виконанню в межах місячного платежу.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, іпн НОМЕР_1 судовий збір в дохід держави в сумі 487,20 грн.

Відповідно до ч.4 ст.10 ЦПК України суд роз'яснює відповідачу його відповідальність за прострочення сплати аліментів.

Рішення може бути оскаржене в апеляційний суд Запорізької області протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Добрєв М. В.