Справа № 310/5375/16-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

21 грудня 2016 року Бердянський міськрайонний суд

Запорізької області

в складі: головуючого - судді Крамаренка А.І.

при секретарі Корнієнко Н.І.

за участі: представника позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бердянську цивільну справу за позовом Управління соціального захисту населення Бердянської районної державної адміністрації до ОСОБА_2 про стягнення переплаченої суми щомісячної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи його тим, що до Управління із заявою про призначення щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, 28.10.2014 року звернувся ОСОБА_2, як особа, яка переміщується з району проведення антитерористичної операції. Заявнику було призначено вищевказану державну допомогу на період з 28.10.2014 року по 27.04.2015 року та з 22.06.2015 року по 21.12.2015 року.

Однак, в результаті перевірки достовірності та повноти інформації, наданої заявником для призначення державної допомоги було встановлено, що при зверненні за допомогою ОСОБА_2 не повідомив про те, що має з 26.08.2015 року у володінні житлове приміщення, розташоване в регіонах, інших ніж окупована територія України та районів проведення антитерористичної операції, а саме: АДРЕСА_1.

В цілях повернення бюджетних коштів відповідачу був надісланий лист-повідомлення про відшкодування суми переплаченої державної допомоги, але кошти від відповідача не надійшли.

В судовому засіданні представник позивача за довіреністю ОСОБА_1 підтримала позовні вимоги, просила стягнути з ОСОБА_2 на користь Управління соціального захисту населення Бердянської районної державної адміністрації переплачену суму державної допомоги за період з 01.09.2015 року по 10.12.2015 року в розмірі 3568,45 грн.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні просив в задоволенні позову відмовити. Зазначив, що він при зверненні за призначенням державної допомоги в червні 2015 року не мав змоги навмисно скривати чи подавати будь-яку недостовірну інформацію, оскільки придбав квартиру лише 26.08.2015 року. В червні 2015 року особи, які отримували державну допомогу, були зобовязані відкрити рахунки в АТ «Ощадбанк», який відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 року №505 був визначений уповноваженою особою на прийняття документів, призначення та виплату державної допомоги. Через велику чергу в червні 2015 року через контакт-центр АТ «Ощадбанк» він записався на особистий прийом на вересень 2015 року. У вересні 2015 року він повідомив уповноважену особу про придбання квартири в м. Бердянську, через що йому було відмовлено у відкритті рахунку для отримання адресної допомоги. З цього ж питання він повторно звертався до АТ «Ощодбанк» в грудні 2015 року, проте йому знов було відмовлено. Крім того, про придбання квартири він усно повідомив працівника позивача в серпні 2015 року та з питання призначення субсидії звертався до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Бердянської міської ради.

Свідок ОСОБА_3 пояснила, що вона працює в Управлінні соціального захисту населення Бердянської районної державної адміністрації. За наказом вона уповноважена видавати довідки внутрішньо переміщеним особам. В січні 2015 року ОСОБА_2 звертався до начальника Управління з питання поновлення документів, які втратив в зоні проведення антитерористичної операції. В серпні 2015 року ОСОБА_2 до неї не звертався. Декілька разів спілкувалася з ОСОБА_4 з питання передачі його справи до Бердянського міського центру праці та соціального захисту населення. У вересні 2016 року ОСОБА_2 подав заяву про відмову від статусу внутрішньо переміщеної особи.

Свідок ОСОБА_5 пояснила, що працює головним спеціалістом Управління соціального захисту населення Бердянської районної державної адміністрації. До її обовязків входить перевірка отримувачів державної допомоги. В липні 2016 року вона перевіряла достовірність інформації, яка надавалася внутрішньо переміщеними особами, та зясувала, що ОСОБА_2 в серпні 2015 року придбав квартиру в м. Бердянську. Склали акт перевірки та з 01.09.2015 року по 10.12.2015 року зробили перерахунок державної допомоги, що надавалась ОСОБА_2 Конверт з вимогою відшкодування переплаченої щомісячної адресної допомоги переміщеним особам на проживання, направлений на адресу ОСОБА_2, був повернутий до Управління. З 01.06.2015 року АТ «Ощадбанк» визначений уповноваженою особою, яка приймає заяви, призначає та виплачує щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам. Про те, що ОСОБА_2 у вересні 2015 року надавав інформацію про придбання квартири в м. Бердянську АТ «Ощадбанк» Управління не повідомляло.

Свідок ОСОБА_6 пояснив, що допомагав ОСОБА_2 в приданні квартири, разом ходили до нотаріуса. Після оформлення договору купівлі-продажу квартири, 26.08.2015 року ходили до Бердянської райдержадміністрації, де ОСОБА_2 інтересувався у ОСОБА_3 щодо можливості оформлення субсидії з оплати житлово-комунальних послуг на придбану квартиру. Проте, ОСОБА_2 рекомендували з цього питання звертатися до Управління праці та соціального захисту населення виконкому Бердянської міської ради, оскільки придбана квартира знаходиться в м. Бердянську.

Заслухавши учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно положень ст. 4 ЦПК України суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно пунктів 1-4 ч.1 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Виходячи із змісту ч. 1 ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 є внутрішньо переміщеною особою з району проведення антитерористичної операції, що підтверджується довідкою №2307/001720 від 11.06.2015 року.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта від 06.07.2016 року ОСОБА_2 на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 26.08.2015 року належить двокімнатна квартира АДРЕСА_2.

Відповідно до ч. 3 ст. 11 ЦК України цивільні права та обовязки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.

За змістом ст. ст. 610, 611 ЦК України порушення зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Частиною 1 ст. 614 ЦК України встановлено, що особа, яка порушила зобовязання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобовязання.

Порядок надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг (далі Порядок) затверджений Постановою Кабінету Міністрів України №505 від 01.10.2014 року.

Відповідно до Порядку грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які стоять на обліку в структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад, з дня звернення за її призначенням і виплачується по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж шість місяців.

Згідно п. 6 Порядку грошова допомога не призначається у разі, коли будь-хто з членів сімї має у власності житлове приміщення, розташоване в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України, райони проведення антитерористичної операції та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення.

Відповідно до Порядку у разі виявлення уповноваженим органом факту подання недостовірної інформації або неповідомлення про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги, виплата допомоги припиняється.

Згідно п.11 Порядку, суми грошової допомоги, виплачені надміру внаслідок подання документів з недостовірними відомостями, повертаються уповноваженим представником сімї на вимогу уповноваженого органу. У разі відмови добровільного повернення надміру перерахованих сум грошової допомоги вони стягуються у судовому порядку.

З огляду на вище наведені приписи Закону, підставою для стягнення надміру перерахованих сум грошової допомоги є умисне подання особою недостовірної інформації або неповідомлення уповноваженого органу про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги.

Постановою Кабінету Міністрів України №427 від 15.06.2015 року Постанову Кабінету Міністрів України №505 від 01.10.2014 року доповнено п. 3-1, відповідно до якого Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» визначено уповноваженим банком, який відкриває та обслуговує поточні рахунки, на які зараховується грошова допомога, а також який приймає документи, необхідні для призначення грошової допомоги у разі відкриття поточного рахунка (у тому числі у разі призначення грошової допомоги на наступний шестимісячний строк, якщо виплата грошової допомоги раніше не здійснювалася через установи уповноваженого банку).

Згідно п. 5 Порядку в редакції Постанови Кабінету Міністрів України №427 від 15.06.2015 року, для отримання грошової допомоги (у тому числі у разі призначення грошової допомоги на наступний шестимісячний строк, якщо її виплата раніше не здійснювалася через установи уповноваженого банку) уповноважений представник сімї звертається за фактичним місцем проживання (перебування) сімї до установи уповноваженого банку для відкриття в установленому порядку поточного рахунка, предявляє паспорт громадянина України або інший документ, що посвідчує особу, та подає на адресу уповноваженого органу відповідну заяву про надання грошової допомоги (для призначення грошової допомоги вперше) або заяву, в якій повідомляє про відсутність змін, що впливають на призначення грошової допомоги (у разі призначення грошової допомоги на наступний шестимісячний строк, якщо її виплата раніше не здійснювалася через установи уповноваженого банку). З метою визначення дати, часу та адреси подання заяви уповноважений представник сімї звертається у контакт-центр уповноваженого банку.

Судом встановлено, що в червні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до контакт-центру АТ «Ощадбанк» та йому було призначено дату та час подання заяви на відкриття рахунку для отримання державної допомоги як тимчасово переміщеній особі на вересень 2015 року. У вересні 2015 року ОСОБА_2 повідомив уповноважену особу (відділення АТ «Ощадбанк» у м. Бердянську) про придбання в серпні квартири, у звязку з чим йому було відмовлено у відкритті рахунку, що підтверджується довідкою ТВБВ №10007/0339 філії Запорізького обласного управління АТ «Ощадбанк» від 18.11.2016 року №03-04/175.

Також матеріалами справи підтверджується факт повторного звернення ОСОБА_2 до АТ «Ощадбанк» в грудні 2015 року та повідомлення ним уповноваженої особи про придбання квартири в м. Бердянську, оскільки виплата державної допомоги ОСОБА_2 була припинена з 10.12.2015 року, а не з 21.12.2015 року.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що ОСОБА_2 не подавав документи з недостовірними відомостями та своєчасно повідомив уповноважену особу (АТ «Ощадбанк») про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги, а отже відсутні підстави, визначені Порядком, для стягнення з відповідача надміру перерахованих сум грошової допомоги.

У відповідності до ст. 1215 ЦК України не підлягають поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги тощо, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Під час розгляду справи недобросовісності в діях ОСОБА_2 судом не встановлено.

Керуючись ст. ст. 10, 15, 57 -61, 212-214 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову Управління соціального захисту населення Бердянської районної державної адміністрації відмовити.

Рішення може бути оскаржено через суд першої інстанції до апеляційного суду Запорізької області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя А.І. Крамаренко