АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2016 року м. Дніпро

Апеляційний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - Петешенкової М.Ю.

суддів - Пищиди М.М., Пономарь З.М.

при секретарі - Черкас Є.О.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 15 вересня 2016 року у цивільній справі за скаргою ОСОБА_2 на постанову Жовтневого відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції про закриття виконавчого провадження за участю заінтересованої особи ОСОБА_3, -

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 15 вересня 2016 року скарга ОСОБА_2 на постанову Жовтневого відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції про закриття виконавчого провадження, залишена без розгляду (а.с.36-37).

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 посилаючись на порушення норм процесуального права, просить ухвалу суду скасувати та постановити нову ухвалу про задоволення скарги (а.с. 39-40).

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід відхилити, а ухвалу суду залишити без змін з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, зокрема акту державного виконавця від 26 листопада 2015 року боржник ОСОБА_2 разом з своїм представником звернувся до відділу із заявою про ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження. Боржнику було запропоновано отримати постанову про закінчення виконавчого провадження від 08 вересня 2015 року, однак останній відмовився від її отримання.

Під час розгляду справи в суді першої інстанції встановлено, що заявник дійсно був ознайомлений з постановою про закінчення виконавчого провадження, однак на руки не отримав.

Згідно зі ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Статтею 385 ЦПК України встановлено строк для звернення із скаргою до суду: у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод; у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій.

Як роз'яснено у п. 16 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 лютого 2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», строки звернення заявника зі скаргою до суду є процесуальними, можуть бути поновлені за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається в скарзі у вигляді клопотання. При вирішенні питання про поновлення строку на подання скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд має виходити з того, що у відповідному законодавстві не міститься перелік таких поважних причин, їх з'ясовують у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи.

Таким чином, перебіг процесуального строку для звернення сторони виконавчого провадження до суду із скаргою на дії чи бездіяльність державного виконавця може розпочинатися не лише з моменту порушення прав чи свобод такої особи, але і з моменту виникнення реальної можливості заявника пересвідчитися у ймовірності порушення його прав у виконавчому провадженні.

Відповідно до положень ч.1 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» сторони виконавчого провадження мають право, зокрема ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії, заявляти клопотання.

Крім того, ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено інформаційне забезпечення виконавчого провадження, в силу якої з метою забезпечення електронного документообігу в органах державної виконавчої служби, ведення обліку виконавчих проваджень, контролю за дотриманням державними виконавцями вимог законодавства під час здійснення виконавчих дій, надання оперативного доступу сторонам виконавчого провадження до його матеріалів Міністерство юстиції України забезпечує функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень. Порядок ведення такого реєстру, умови доступу до нього та отримання інформації встановлюються Міністерством юстиції України.

Відомості про виконавче провадження вносяться до Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень (ЄДРВП) одночасно з виготовленням документа, на підставі якого вчиняється виконавча дія.

Отже, вищезазначеним спростовуються доводи апеляційної скарги про неотримання постанов державного виконавця під час проведення виконавчих дій, як такі що є необґрунтованими та надуманими.

Згідно зі ст. 72 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, якщо суд за клопотанням особи, що їх подала, не знайде підстав для поновлення або продовження строку. Зазначеною нормою процесуального права чітко врегульовано дії суду при пропуску строку, саме на вчинення процесуальної дії відповідно до вимог ЦПК України.

З урахуванням обставин справи, та реальної можливості ОСОБА_2 дізнатися про порушення його прав у звязку з не надсиланням державною виконавчою службою постанов, шляхом ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження 26 листопада 2015 року (або завдяки ідентифікатору доступу), тоді як зі скаргою до суду він звернувся 02 вересня 2016 року, що свідчить про пропуск строку, передбаченого статтею 385 ЦПК України.

Оскільки саме заявник при таких обставинах справи не зробив все, що від нього очікувалося, при цьому що він мав реальну можливість зробити, то з урахуванням викладеного, судом прийнято обґрунтоване судове рішення про залишення скарги без розгляду, у звязку з відсутністю поважних причин пропуску строку на подання скарги.

За таких обставин, доводи про скасування ухвали суду не можуть бути прийнятті до уваги, оскільки вони були предметом аналізу, перевірки та оцінки суду першої інстанції відповідно до ст. 212 ЦПК України, додаткової оцінки не потребують і зводяться до формальних міркувань заявника, а тому не можуть бути підставою для скасування ухвали суду від 15 вересня 2016 року.

Висновки суду відповідають обставинам у справі та вимогам закону, то ухвалу суду необхідно залишити без змін відповідно до вимог п.1 ч.1 ст. 312 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 307, 312 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 15 вересня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з цього часу.

Судді: М.Ю. Петешенкова

ОСОБА_4

ОСОБА_5