РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.01.2016 року Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області у складі:

головуючого судді - Кривич Ж.О.,

при секретарі - Кулинич М.М.,

з участю - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Кременчуцької міської ради Полтавської області про визнання права власності в порядку спадкування за законом,-

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Кременчуцької міської ради Полтавської області про визнання права власності в порядку спадкування за законом.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер її батько - ОСОБА_3, після його смерті відкрилась спадщина на належне йому майно, зокрема на житловий будинок з господарськими будівлями, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та земельну ділянку площею 0, 0381 га, розташованої за адресою АДРЕСА_1 наданої для будівництва та обслуговування будинку.

15.12.2000 року ОСОБА_4 отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на ? частину вищевказаного майна.

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_4, після її смерті позивачка звернулась до державного нотаріуса Першої кременчуцької державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтв про право на спадщину, 30.08.2011 року отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на ? частину житлового будинку з господарськими будівлями НОМЕР_1, що знаходиться по АДРЕСА_1.

04.12.2015 року постановою державного нотаріуса Першої кременчуцької державної нотаріальної контори, у видачі свідоцтва про право на спадщину на ? частину майна відмовлено, оскільки відсутній правовстановлюючий документ - державного акту на прав власності на земельну ділянку.

ОСОБА_4 після отримання свідоцтва про право на спадщину за законом не зареєструвала право власності на земельну ділянку і правовстановлюючий документ не видавався, що підтверджується довідкою Управління Держгеокадастру у м. Кременчуці Полтавської області.

Просить суд визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5 на земельну ділянку площею 0,0381 га наданої для обслуговування житлового будинку і господарських будівель за адресою АДРЕСА_1

Позивачка позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав зазначених у позові.

Представник відповідача Кременчуцької міської ради Полтавської області - Мазур О.А. просить суд слухати справу без участі представника відповідача, при вирішені спору покладалися на розсуд суду.

Представники третіх осіб Першої кременчуцької державної контори та Управління Держгеокадастру у м. Кременчуці Полтавської області у судове засідання не прибули, про слухання справи повідомлялись належним чином, про причини неявки до суду не повідомляли.

Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги у їх сукупності та взаємозв'язку, об'єктивно оцінивши усі наявні докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяв по суті, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько позивачки - ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2, виданого Відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Кременчуцької міської ради Полтавської області (а.с. 8).

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина, яка складається житлового будинку з господарськими будівлями, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

ОСОБА_5 - мама позивачки, 15.12.2000 року отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на ? частину житлового будинку за адресою АДРЕСА_1, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом серія АВО № 536433, виданого державним нотаріусом Першої кременчуцької державної нотаріальної контори в реєстрі за № 1-2788 та земельну ділянку площею 0, 0381 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом серії АВО № 536434, виданого державним нотаріусом Першої кременчуцької державної нотаріальної контори, зареєстровано в реєстрі за № 1-2790 (а.с. 11-12).

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла мати позивачки - ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про смерть, серія НОМЕР_3. Виданого Автозаводським відділом реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області (а.с. 9).

ОСОБА_1 звернулась до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, 30.08.2011 року позивачка отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на ? частину житлового будинку з господарськими будівлями НОМЕР_1, що знаходиться по АДРЕСА_1.

Постановою державного нотаріуса Першої кременчуцької державної нотаріальної контори від 04.12.2015 року відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на приватизовану земельну ділянку площею 0,0381 га, надану для обслуговування житлового будинку і господарських будівель розташовану в АДРЕСА_1в порядку спадкування після померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 її матері - ОСОБА_5, за відсутністю документа, який засвідчує право власності ОСОБА_4 на цю земельну ділянку.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

Відповідно до п. 3.1 Роз'яснень, що містяться у листі Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК).

Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1218 Цивільного кодексу України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Інформаційним листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 р. роз'яснено:

Пунктом 3.1. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК).

Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

В даному спорі право власності спадкодавця ОСОБА_5. не підтверджується належними правовстановлюючими документами, оскільки за життя остання не зареєструвала.

Відповідно нотаріусом обґрунтовано відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину, а отже виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні.

У своєму інформаційному листі ВССУ звертав увагу судів на таке:

Пунктом 3.3 - За відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Найпоширенішою причиною звернення особи до суду в справах про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування є неможливість спадкоємцями, які прийняли спадщину, оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім'я спадкодавця та/або відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем.

У відповідності з п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. № 7 « Про судову практику у справах про спадкування» при відсутності інших спадкоємців зі заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Інформаційним листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 р. також роз'яснено:

Відповідно до ч. 1 ст. 1298 ЦК свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців із часу відкриття спадщини, тому спір про спадкування може бути вирішений лише після закінчення цього строку.

Прийняття спадщини спадкоємцем, який звертається з вимогою про визнання права власності на спадкове майно, має встановлюватись належними доказами: копіями документів із спадкової справи, якщо така справа заводилася нотаріусом, довідками з житлово-експлуатаційних організацій, сільських, селищних рад за місцем проживання спадкодавця.

13.09.2010 року заведена спадкова справа № 589/2010 на майно померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5. Заяву про прийняття спадщини подала донька померлої - ОСОБА_1, інших спадкоємців передбачених ст. 1261 ЦК України немає.

ОСОБА_1 має всі підстави для успадкування належної ОСОБА_5 приватизованої земельної ділянки площею 0,0381 га, надану для обслуговування житлового будинку господарських будівель, розташовану в АДРЕСА_1.

Відповідно ч. 1,3 ст. 1296 ЦК України,- Спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оскаржується або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

У відповідності до п. 5 ч. 1 ст. 19 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав проводиться на підставі рішення суду, що набрало законної сили.

З урахуванням викладеного вище, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 328, 392, 1217, 1220, 1222, 1223, 1296 ЦК України, ст. ст. 14, 57-59, ч. 4 ст. 130, 174, 208, 209, 212-215, 218, 224 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Кременчуцької міської ради Полтавської області про визнання права власності в порядку спадкування за законом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності в порядку спадкування за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5 на земельну ділянку площею 0,0381 га наданої для обслуговування житлового будинку і господарських будівель за адресою АДРЕСА_1

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Полтавської області через Автозаводський районний суд міста Кременчука шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Ж.О.Кривич