Справа № 681/945/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2016 року

Полонський районний суд Хмельницької області

в складі головуючого судді Горщар А.Г.

при секретарі Салюк Т.М.

з участю позивачки, її представників ОСОБА_1, ОСОБА_2, відповідача, його представника адвоката ОСОБА_3

розглянувши у судовому засіданні в м. Полонне

цивільну справу за позовом ОСОБА_4, третіх осіб на стороні позивача, які не заявляють самостійних вимог ОСОБА_5, ОСОБА_6, сектору реєстрації місця проживання Понінківської селищної ради до ОСОБА_7 про усунення перешкод в користуванні жилим приміщенням,-

встановив:

ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом в якому просила зобовязати ОСОБА_7 усунути перешкоди в користуванні квартирою № 10 в будинку № 22 по вул. Півнюка, в смт. Понінка, Полонського району Хмельницької області шляхом зняття з реєстрації місця проживання, а також позбавити його права користування цим житловим приміщенням.

В обґрунтування позову зазначала, що вона являється власницею зазначеного житлового приміщення відповідно до договору дарування від 22.05.1998 року. В той час перебувала в шлюбі з відповідачем. 16.11.2004 року шлюб розірвано, однак після цього ОСОБА_7 залишився проживати у її квартирі, та незважаючи на неодноразові звернення, не бажає переїхати на інше місце проживання, при цьому відповідач не несе будь-яких витрат на утримання житла та оплату комунальних послуг. Вважає, що ОСОБА_7 після розірвання шлюбу втратив право користування житлом, та вона як власник квартири вправі вимагати відповідно до ст.ст. 317, 319, 321, 391 ЦК України усунення перешкод в користуванні своєю власністю шляхом зняття відповідача з реєстрації його місця проживання та позбавлення права користування житлом.

В судовому засіданні позивачка, її представники заявлені вимоги позову підтримали і просили їх задовольнити.

Відповідач та його представник позов не визнали, пояснили, що на їхню думку після розірвання між сторонами шлюбу ОСОБА_7 має право користуватися житлом, яке належить для ОСОБА_4, а тому законних підстав для позбавлення його такого права та покладення обовязку знятись з реєстрації у квартирі не має.

Треті особи в судові засідання не з'явились.

Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши письмові докази суд вважає позов задоволенню не підлягає.

Встановлено, що відповідно до нотаріально посвідченого договору дарування квартири від 22.05.1998 року ОСОБА_4 набула права власності на вищезгадане жиле приміщення в якому на той проживала з відповідачем, з котрим перебувала у шлюбі.

16.11.2004 року шлюб між сторонами розірвано, однак ОСОБА_7 залишився проживати та бути зареєстрованим у квартирі, належній для позивачки, та на вимоги останньої не бажає з нього виселятись і знятись з реєстрації.

Вирішаючи питання законності позовних вимог суд виходить із такого.

Частиною першої статті 383 ЦК України встановлено, що власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб.

Відповідно до вимог статті 156 ЖК У РСР члени сім'ї власника жилого будинку, які проживають разом з ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Аналогічну норму містить також стаття 405 ЦК України .

Згідно із частиною четвертою статті 156 ЖК У РСР до членів сім'ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені у частині другій статті 64 цього Кодексу , тобто дружина (чоловік), діти і батьки кожного з подружжя. Членами сім'ї власника може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. У разі відсутності угоди між власником будинку (квартири) і колишнім членом його сім'ї про безоплатне користування жилим приміщенням до цих відносин застосовуються правила, встановлені статтею 162 цього Кодексу, відповідно до якої плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін.

За правилами частини четвертої статті 109 ЖК УРСР ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Отже, відповідач після припинення з позивачкою сімейних відносин не може бути позбавлений права користування квартирою із підстав на які посилається в позові ОСОБА_4, а відтак вимоги останньої є незаконними.

Керуючись наведеним, ст.ст. 10, 60, ч. 3 ст. 209, ст.ст.212 215 ЦПК України суд, -

ухвалив:

В позові ОСОБА_4 відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Хмельницької області шляхом подачі до суду першої інстанції апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Головуючий: