АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/4937/16 Справа № 205/130/16-ц Головуючий у 1 й інстанції - Нижний А. В. Доповідач - Пономарь З.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2016 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді Пономарь З.М., суддів Повєткіна В.В., Черненкової Л.А., за участю секретаря Черкас Є.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою МОТОРНОГО (ТРАНСПОРТНОГО) СТРАХОВОГО БЮРО УКРАЇНИ на рішення Ленінського районного суду м.Дніпропетровськ від 30 березня 2016 року за позовом МОТОРНОГО (ТРАНСПОРТНОГО) СТРАХОВОГО БЮРО УКРАЇНИ до ОСОБА_2 про стягнення страхового відшкодування у регресному порядку,-

в с т а н о в и л а :

Рішенням Ленінського райсуду м.Дніпропетровськ від 30.03.2016р. відмовлено у задоволенні позову Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_2 про стягнення страхового відшкодування у регресному порядку. В апеляційній скарзі страхове бюро просило скасувати вказане судове рішення, посилаючись на його невідповідність вимогам закону.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів не вбачає підстав для його скасування.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи наступне.

27.02.2011р. ОСОБА_2, керуючи автомобілем «Деу Ланос», НОМЕР_2, по пр.Калініна у м. Дніпропетровськ, при виконанні маневру не переконався у його безпеці, порушив п.10.1 Правил дорожнього руху України, допустив зіткнення та пошкодження автомобіля «КІА», НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_3 Постановою Бабушкінського райсуду м.Дніпропетровськ від 30.03.2011р. ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення (а.с. 5).

13.04.2011р. ОСОБА_3 звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України із заявою про виплату 6089грн.43коп. на відшкодування шкоди внаслідок пошкодження його автомобіля ОСОБА_2, який не мав договору обов'язкового страхування своєї цивільно-правової відповідальності (а.с.17). Наказом страхового бюро від 30.05.2011р. прийнято рішення про виплату ОСОБА_3 5074грн.53коп. у рахунок відшкодування шкоди, а платіжним дорученням від 31.05.2011р. здійснило перерахування ОСОБА_3 цієї суми (а.с.18,19).

11.01.2016р. страхове бюро звернулось з даним позовом до ОСОБА_2 про стягнення в порядку регресу 5074грн.53коп. на підставі ст.1191 ЦК України та ч.2 ст.38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

29.03.2016р. ОСОБА_2 заявлено про застосування наслідків спливу позовної давності до заявлених позовних вимог.

Відповідно до ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється у три роки. Згідно з ч. 4,5 ст.267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Враховуючи встановлені обставини про сплив строку позовної давності, про застосування якої заявлено відповідачем, суд першої інстанції відповідно до вимог ст.ст.257,267,1191 ЦК України ухвалив рішення про відмову у задоволенні позову Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_2 про стягнення страхового відшкодування у регресному порядку.

Твердження страхового бюро в апеляційній скарзі про неправильність судового рішення безпідставні. Право на пред'явлення позову про стягнення сплаченої суми страхового відшкодування у порядку регресу пов'язано з датою сплати цього відшкодування ОСОБА_3 31.05.2011р. Протягом трьох років після здійснення вказаної оплати страхове бюро мало право звернутись до ОСОБА_2 з таким позовом. Доводи апелянта на те, що пред'явленням ним 26.12.2013р. до Бабушкінського райсуду м. Дніпропетровськ позову ОСОБА_2 про стягнення відшкодування витрат в порядку регресу позовна давність була перервана, не можуть бути прийняті до уваги. За змістом ст.257, ч2 ст.264, ч.4,5 ст.267 ЦК України, ч.1 ст.118, ч.1 ст.122 ЦПК України перебіг позовної давності шляхом пред'явлення позову може перериватись лише у разі якщо останнє відбулось з додержанням позивачем вимог процесуального законодавства, зокрема, ст.ст.109,119,120 ЦПК України. Між тим, ухвалою Бабушкінського райсуду м. Дніпропетровськ від 07.07.2014р. подану страховим бюро позовну заяву було повернуто позивачеві за її непідсудністю. Ухвала суду набрала законної сили. Таким чином пред'явлення страховим бюро позову з недодержанням правил підсудності справи не перервало перебігу трирічного строку, у межах якого воно мало звернутись за судовим захистом свого права.

Враховуючи наведе, підстав для скасування судового рішення за доводами апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст.303,307,308,315 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу МОТОРНОГО (ТРАНСПОРТНОГО) СТРАХОВОГО БЮРО УКРАЇНИ відхилити.

Рішення Ленінського районного суду м.Дніпропетровськ від 30 березня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і протягом двадцяти днів може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Судді : Пономарь З.М.

Повєткін В.В.

Черненкова Л.А.