Справа № 591/5878/16-ц
Провадження № 2/591/2681/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 грудня 2016 року Зарічний районний суд м. Суми в складі:

головуючого судді Бурда Б.В.

при секретарі - Гребенькової О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач свої вимоги мотивує тим, що з 25.07.2008 року перебуває у шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають неповнолітню дитину доньку Катерину, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка знаходиться у неї на утриманні. Спільне життя з відповідачем не склалося і вони з відповідачем не підтримують шлюбних відносин, проживають окремо. Дитина проживає з нею та перебуває на її утриманні. Тому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, стягнути аліменти на утримання дитини в розмірі 1/3 частини заробітку відповідача, після розірвання шлюбу залишити їй дошлюбне прізвище, а також стягнути понесені по справі судові витрати.

В судовому засідання позивачка позов підтримала.

Відповідач позов визнав частково. Згоден на розірвання шлюбу та стягнення з нього аліментів на утримання дитини, але не згоден сплачувати їх в розмірі 1/3 частини його заробітку. Вважає, що аліменти мають бути визначені в мінімальному розмірі. Пояснив, що інших утриманців, окрім дитини, він не має.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши подані суду докази, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

Судом встановлено, що 25 липня 2008 року сторони вступили в шлюб, якій зареєстрований у Відділі реєстрації актів цивільного стану Сумського міського управління юстиції за актовим записом № 902. Сторони мають неповнолітню дитину доньку Катерину, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні.

В звязку з погіршенням відносин між сторонами, втратою почуттів та відсутністю взаєморозуміння сімя розпалася. Сторони не підтримують шлюбних стосунків і проживають окремо.

Вказані висновки суду підтверджуються поясненнями позивача та відповідача у судовому засіданні. Крім того, вони підтверджуються копією свідоцтва про народження, копією свідоцтва про одруження.

Позивач та відповідач бажають розірвати шлюб.

За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя подружжя та збереження сім'ї є неможливе, а тому шлюб необхідно розірвати.

Положеннями ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, передбачено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України).

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст. 183, 184 СК України.

З пояснень відповідача встановлено, що він офіційно не працює, не являється інвалідом та не має інших утриманців..

Розмір аліментів, визначений судом, може бути згодом змінений за рішенням суду за позовною заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального і (або) сімейного стану.

Клопотань про визначення аліментів в твердій грошовій сумі від позивача та відповідача не надходило.

Позивач вимагає стягнення аліментів та визначення їх розміру в частці від доходу відповідача, у звязку з викладеним аліменти мають бути визначені в частці від доходу відповідача.

Згідно ст. ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Позивач, всупереч вказаним вимогам процесуального закону, не надав суду переконливих, належних та допустимих доказів своїм доводам про те, що аліменти мають бути визначені в розмірі 1/3 частини його заробітку, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Виходячи з наведених вище обставин та норм закону, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини заробітку відповідача. Оскільки такий розмір аліментів буде враховувати інтереси дитини та позивача та не буде порушувати права відповідача, який добровільно матеріальної допомоги в належному розмірі на утримання дитини не надає, хоча має можливість і повинен її надавати, враховуючи його фізичні можливості, молодий вік та спроможність працювати.

В задоволенні позову в іншій частині суд вважає за необхідне відмовити за необґрунтованістю вимог.

За положеннями ч. 1 ст. 79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Позов про стягнення аліментів поданий 08.11.2016 року.

Відповідно до вимог ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Як встановлено судом, позивач при укладанні шлюбу змінила прізвище з «Мусієнко» на «Ніколенко» (а.с. 8).

За таких обставин, суд вважає можливим після розірвання шлюбу змінити прізвище позивачу на дошлюбне «Мусієнко».

Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь держави судовий збір за розгляд вимог про стягнення аліментів в розмірі 551,20 грн.; на користь позивача підлягають стягненню з відповідача в рахунок відшкодування понесених по справі судових витрат 551,20 грн., понесені позивачем на сплату судового збору за розгляд позовних вимог про розірвання шлюбу. У звязку з тим, що представник (адвокат( позивача участі в розгляді справи не брав, підстав для відшкодування позивачу за рахунок відповідача витрат на правову допомогу не має.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 57-60, 88, 212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстрований 25 липня 2008 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Сумського міського управління юстиції за актовим записом № 902.

Після розірвання шлюбу відновити дошлюбне прізвище ОСОБА_1 -«Мусієнко».

Стягувати з ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої доньки Катерини, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини його заробітку, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до її повноліття, аліменти виплачувати матері дитини ОСОБА_1, починаючи стягнення з 08.11.2016 року.

В задоволенні позову в іншій частині відмовити за необґрунтованістю вимог.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 551,20 грн. в рахунок відшкодування понесених по справі судових витрат.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судові витрати в сумі 551,20 грн.

Рішення суду в межах суми платежу аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню.

Рішення суду може бути оскаржено сторонами до Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Сумської області через Зарічний районний суд м. Суми, шляхом подачі в десятиденний строк з дня проголошення рішення суду (для осіб, що не були присутні при проголошення рішення, в той же строк з часу вручення копії рішення) апеляційної скарги. Суддя