Провадження № 2-о/641/239/2016 Справа № 641/6004/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2016 року

Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Ященко С.О.,

при секретарі судового засідання Ємельяненко А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Комінтернівського районного суду м. Харкова цивільну справу

за заявою ОСОБА_1

заінтересовані особи: Управління праці та соціального захисту населення Комінтернівського району м. Харкова, Управління Пенсійного фонду Комінтернівського району м. Харкова

про встановлення факту перебування на утриманні та проживання однією сім'єю,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою, заінтересовані особи: Управління праці та соціального захисту населення Комінтернівського району м. Харкова, Управління Пенсійного фонду Комінтернівського району м. Харкова, в якій з урахуванням уточнень просить встановити факт знаходження ОСОБА_1 на утриманні чоловіка ОСОБА_2 та проживання однією сім'єю з грудня місяця 2004 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 року за місцем проживання чоловіка за адресою: АДРЕСА_1.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що вона на початку 2004 року познайомилась з ОСОБА_2. З осені 2004 роки вони почали проживати разом у квартирі ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1, вели спільне господарство і мали загальний бюджет, який складався тільки з пенсії ОСОБА_2 24.01.2013 року заявник з ОСОБА_2 уклали шлюб і продовжували проживати разом. ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_2 помер. Після смерті ОСОБА_2 його дружина ОСОБА_1 звернулась до УПФУ в Комінтернівському районі м. Харкова із заявою про призначення пенсії у зв'язку з втратою годувальника. УПФУ в Комінтернівському районі м. Харкова відмовлено їй в переведенні на пенсію у зв'язку із втратою годувальника, оскільки заявником не підтверджено факт сумісного проживання зі своїм чоловіком.

Заявник та її представник ОСОБА_3 у судовому засіданні вимоги заяви підтримали, просять їх задовольнити.

Заінтересована особа - Управління Пенсійного фонду України в Комінтернівському районі м. Харкова надала до суду заяву про розгляд справи за відсутності представника заінтересованої особи.

Управлінням праці та соціального захисту населення Комінтернівського району м. Харкова також подано заяву про розгляд справи за відсутності представника.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку про наявність підстав для часткового задоволення заявлених вимог з огляду на наступне.

У відповідності до ч. 1 ст. 234 ЦПК України окреме провадження -це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

З матеріалів справи судом встановлено, що між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 24.01.2013 року укладено шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб.

Місце проживання ОСОБА_1 зареєстровано за адресою: АДРЕСА_2.

Заявниця перебуває на обліку в УПФУ в Комінтернівському районі м. Харкова з 28.12.1995 року та отримує пенсію за віком.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_2 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть.

Статтею 60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

У відповідності до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Факт сумісного проживання з 24.01.2013 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_1 та її чоловіка ОСОБА_2 у АДРЕСА_1 у судовому засіданні доведено матеріалами справи та підтверджено свідками.

Так, допитана у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_4 пояснила, що з 2005 року проживає у комунальній чотирикімнатній квартирі АДРЕСА_1 та є сусідкою заявниці. Свідок разом з сім'єю займає 2 кімнати, інші дві - займав ОСОБА_2, який був зареєстрований за вказаною адресою. З 2008 року ОСОБА_1 стала проживати разом з ОСОБА_2 і проживала у квартирі до його смерті.

Свідок ОСОБА_5 пояснив, що є сусідом заявниці по комунальній квартирі АДРЕСА_1. У цій квартирі був прописаний ОСОБА_2 З 2008 року у квартирі разом з ОСОБА_2 почала проживати заявниця ОСОБА_1, разом вони проживали до смерті ОСОБА_2 у 2015 році. Організацією похорон займалась заявниця.

З урахуванням системного аналізу зазначених вище норм та матеріалів справи, суд дійшов висновку про доведеність факту сумісного проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року, за адресою: АДРЕСА_1, з 24.01.2013 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 року, а тому наявність підстав для задоволення заяви у вказаній частині.

Встановлення факту необхідно заявниці для призначення пенсії по втраті годувальника.

Щодо сумісного проживання заявника з ОСОБА_2 до реєстрації шлюбу суд зазначає наступне.

Під час судового розгляду справи заявником відповідно до вимог ст. ст. 57-60 ЦПК України в обґрунтування своїх вимог не надано належних та допустимих доказів, що підтверджують наявність спільного побуту, взаємних прав та обов'язків з померлим ОСОБА_2 з 2004 року по 23.01.2013 року.

Відносини, які склалися між заявником та ОСОБА_2, не можуть розцінюватись як сімейні в розумінні положень ст. 3 СК України, оскільки в матеріалах справи відсутні будь-які докази наявності обставин, які б засвідчували реальність сімейних відносин, які склалися між останніми, а саме, наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням тощо.

З урахуванням системного аналізу зазначених вище норм та матеріалів справи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення вимог про встановлення факту проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в період з 2004 року до 23.01.2013р.

Не доведені належними та допустимими доказами також вимоги заявниці про встановлення факту її перебування на утримання ОСОБА_2, зокрема не надано відомості про розмір її пенсії.

З огляду на викладене, вимоги в зазначеній частині задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 10, 209, 212, 214, 215, 217, 218, 256 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити частково.

Встановити факт сумісного проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року, за адресою: АДРЕСА_1, з 24.01.2013 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

В решті заяву залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Комінтернівський районний суд м. Харкова протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя С. О. Ященко