Провадження №2/485/469/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2016 року Снігурівський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді - Квєтка І.А.,

секретар судового засідання - Шеремет Ю.Є.,

за участі відповідача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Снігурівка цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2016 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом, в якому зазначає, що 29 липня 2008 року між банком та ОСОБА_1 укладено кредитний договір б/н за умовами якого відповідачка отримала кредит у розмірі 5000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Відповідачка порушує свої зобов'язання за договором, допустила заборгованість, яка станом на 31 серпня 2016 року становить 30 986 грн. 23 коп., в тому числі заборгованість за кредитом у сумі 4992 грн. 26 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом у сумі 24 280 грн. 34 коп., а також штрафів згідно п.8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 250 грн. фіксована частина, 1463 грн. 63 коп. процентна складова. Просить стягнути з відповідачки зазначену заборгованість та судові витрати.

В судове засідання належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи представник позивача не з'явився, суду надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримує (а.с.19).

Відповідачка в судовому засіданні за не заперечення наявної заборгованості, просила про застосування позовної давності.

Дослідивши докази по справі, суд прийшов до наступного.

Між сторонами склалися цивільні правовідносини, що випливають із зобов»язальних по кредитному договору.

Як встановлено судом, 29 липня 2008 року на підставі письмової заяви ОСОБА_2 між нею та ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «Приватбанк», було укладено кредитний договір б/н (далі - договір), відповідно до якого відповідачка отримала кредитну карту «Універсальна, зо днів пільгового періоду» з встновленим кредитним лімітом на момент її видачі у сумі 1040 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 3% на місяць на залишок заборгованості.

З заяви про видачу паспорту вбачається, що відповідачці видавався НОМЕР_1 від 10.01.2011 року за зміни прізвища у зв»язку з реєстрацією шлюбу.

Відповідно до Умов кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» базова процентна ставки за користування кредитом - 3% на місяць (36.00% на рік) з розрахунку 360 днів в році. Погашення заборгованості по кредитному ліміту здійснюється щомісячними платежами, розмір яких становить 7% від заборгованості, але не менше 50 грн. та не більше залишку заборгованості. Строк внесення щомісячних платежів до 25 числа місяця, що передує за звітному. За несвоєчасне погашення заборгованості передбачена пеня, яка нараховується за кожен день прострочки кредиту та пеня 1% від заборгованості, але не менш 10 грн. в місяць, нараховується 1 раз на місяць при наявності прострочки по кредиту або відсотках 5 та більше днів при виникненні прострочки на суму 50 грн. та більше. Процентна ставка в місяць на суму несанкціонованого перевищення ліміту кредитування - 4.5% (54% річних). При порушенні строків платежів по будь-якому з грошових зобов"язань, передбачених договором більше ніж на 120 днів, стягується штраф 250 грн. + 5% від суми позову.

Відповідачка погодилася, що заява разом з Памяткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифи, складають собою договір про надання банківських послуг.

Зобов'язання за договором Банк виконав, відкривши відповідачці картковий рахунок та видавши платіжну картку з встановленим кредитним лімітом.

Згідно п.3.3 Умов відповідачка погодилася на прийняття будь-якого кредитного ліміту, встановленого банком.

Згідно з ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Згідно ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк, або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Судом встановлено, що відповідачка належним чином не виконувала зобов'язання по погашенню кредиту та процентів, у зв'язку з чим станом на 31 серпня 2016 року має заборгованість перед банком по тілу кредиту у розмірі 4992 грн. 26 коп., за відсотками - 24 280 грн. 34 коп., по штрафу - 250 грн. фіксована частина.

Вказана заборгованість підтверджена розрахунком (а.с. 4-5).

Разом з тим, виходячи з положень ст. 549 ЦК про те, що штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання, а не від суми позову, стягнення штрафу нарахованого відповідачці у процентному відношенні у сумі 1463 грн. 63 коп. не обґрунтоване.

Крім того, позивачка подала заяву про застосування строку позовної давності.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно із частиною четвертою статті 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність.

Зокрема, частина друга статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобовязань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

Згідно зі ст. 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги.

Поняття "строк дії договору" та "строк (термін) виконання зобов'язання" є різними, а перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання кожного чергового зобов'язання (Постанова Верховного суду України від 6 листопада 2013 року у справі №6-116цс13, Постанова Верховного суду України від 19 березня 2014 року у справі №6-14цс14).

Згідно п.9.12 Умов зазначено, що договір діє протягом 12 місяців з часу підписання. Якщо протягом цього строку ні одна із сторін не проінформує другу сторону про припинення дії договору, він автоматично продовжується на той же строк.

Відповідно до пунктів 3.1.1, 3.1.3 Умов, строк дії картки вказано на лицевій стороні карти (місяць і рік) і вона дійсна до останнього календарного дня вказаного місяця. Після закінчення строку дії карти, відповідна карта продовжується Банком на новий строк (шляхом надання клієнту карти з новим строком дії), якщо раніше не надійшла заява про закриття картрахунку, а також за наявністю грошових коштів на рахунку для оплати послуг розрахункових операцій по картрахунку.

За умовами кредитного договору погашення заборгованості має здійснюватися шляхом внесення щомісячних платежів.

Відповідачка в судовому засіданні ствердила, що картку втратила, однак строк її дії було встановлено на термін два роки, тобто по липень 2010 року, іншої картки вона не отримувала.

Банк не представив суду доказів про надання відповідачці картки з новим строком дії. Автоматичне продовження строку дії картки не свідчить про переривання строку позовної давності.

З розрахунку заборгованості та виписки по рахунку видно, що останній платіж на погашення кредиту відповідачка внесла у березні 2009 року.

Заява підписана позичальником не містить відомостей про збільшення строку позовної давності.

Банк звернувся до суду з позовом у вересні 2016 року, тобто з пропуском строку позовної давності.

Враховуючи наведене, у задоволенні позовних вимог слід відмовити за пропуском строку позовної давності.

Керуючись ст.ст. 57-60, 88, 212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем до апеляційного суду Миколаївської області протягом 10 днів з дня отримання його копії, через Снігурівський районний суд, відповідачем в той же строк - для проголошення рішення.

Суддя