справа №176/2511/16-ц
провадження №2/176/1489/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

23 грудня 2016 р. Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області

у складі: головуючої судді Крамар О.М.,

з участю секретаря Кіняк Т.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Жовті Води цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання дійсним договору купівлі - продажу нерухомого майна,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом та просить ухвалити рішення, яким визнати договір купівлі - продажу нерухомого майна від 27.07.1999 року, а саме житлового будинку №46 по вул. Данила Нечая ( Щорса) у м. Жовті Води Дніпропетровської області, посвідченого Товарною біржею "Дніпродзержинська" - дійсним, посилаючись на наступне.

07.02.2012 року помер його батько ОСОБА_3. Факт родинних відносин із померлим підтверджується свідоцтвом про народження виданого Миронівською сільською радою сільського ЗАГС. За час життя батько ОСОБА_3, на підставі договору купівлі - продажу нерухомого майна від 27.07.1999 року, посвідченого товарною біржею "Дніпродзержинська" придбав у власність житловий будинок №46 по вул. Данила Нечая (Щорса) в м. Жовті Води Дніпропетровської області. Продавцем зазначеного будинку за договором купівлі - продажу нерухомого майна виступив ОСОБА_2 При реєстрації договору купівлі - продажу нерухомості усі вимоги передбачені ЗУ "Про товарну біржу" щодо вчинення правочинів даної категорії, було виконано сторонами в повному обсязі. При цьому правочин не потребував нотаріального посвідчення, відповідно до чинного на той момент Цивільного кодексу України. 29.07.1999 року вищезазначений договір було зареєстровано у Жовтоводському МБТІ та внесено відомості про нового власника до технічного паспорту на будинок. У зв'язку з набранням чинності Цивільного кодексу України від 01.01.2004 року, Цивільний кодекс України, що був чинний на момент укладення та посвідчення договору купівлі - продажу нерухомого майна від 27.07.1999 року, втратив чинність. Тому, на теперішній час в зв'язку з тим, що договір купівлі - продажу зазначеного об'єкту нерухомості нотаріально не посвідчений, це на даний час не породжує у нього прав власності в порядку спадкування на зазначений вище будинок. Тому він змушений звертатися до суду за захистом свої прав.

Позивач та його представник належним чином повідомлені про день та час розгляду справи у судове засідання не з'явилися. Від представника позивача надійшла заява, в якій просила розглядати справу у її відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити їх. Не заперечувала проти заочного розгляду справи.

Відповідач ОСОБА_2 повідомлявся належним чином, у визначеному законом порядку, з урахуванням положень ч.5 ст.74 ЦПК України, шляхом публікації в газеті „Вісті Придніпров'я" відповідного оголошення. Однак у судове засідання двічі не з'явився. Причини своєї неявки в судове засідання, суду не повідомив. Заяву про розгляд справи за його відсутності суду не подав, заперечень щодо позову не надав.

Приймаючи до уваги те, що судом виконані вимоги щодо повідомлення відповідача про день та час розгляду справи у спосіб передбачений законом та з огляду на те, що відповідач не повідомив суд про поважність його неявки в судові засідання, суд вважає за можливе постановити по справі судове рішення без участі відповідачана підставі письмових доказів, які є у справі.

За вказаних обставин суд, враховуючи заяву представника позивача, ухвалив відповідно ст. 224 ЦПК України, проводити заочний розгляд справи з ухваленням заочного рішення суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, повно, всебічно та об'єктивно дослідивши матеріали справи вважає, позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з таких підстав.

У відповідності до ч.1,2 ст. 4 Закону України «Про власність», що діяв на час виникнення спірних правовідносин, власник на свій розсуд, користується і розпоряджається належним йому майном. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону. Він може використовувати майно для здійснення господарської та іншої, не забороненої законом діяльності, зокрема передавати його безоплатно або за плату у володіння і користування іншим особам.

Згідно ч. 1 ст.13 Закону України "Про власність" об'єктами права приватної власності є жилі будинки, квартири, предмети особистого користування, дачі, садові будинки, предмети домашнього господарства, продуктивна і робоча худоба, земельні ділянки, насадження на земельній ділянці, засоби виробництва, вироблена продукція, транспортні засоби, грошові кошти, акції, інші цінні папери, а також інше майно споживчого і виробничого призначення.

Судом встановлено, що відповідно договору купівлі-продажу нерухомого майна, ОСОБА_2 продав, а ОСОБА_3, батько позивача, що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с11), придбав об'єкт нерухомості, а саме житловий будинок №46 по вуд. ОСОБА_4 (Щорса) у м. Жовті Води Дніпропетровської області. Даний договір зареєстрований за № 007/028 - Ж 27 липня 1999 року Жовтоводським представництвом товарної біржі "Дніпродзержинська" (а.с.12).

29 липня 1999 року даний договір купівлі-продажу зареєстрований КП «Жовтоводське МБТІ» (а.с.12 на звороті).

Нотаріусом договір не посвідчувався, оскільки на час його укладення ст.15 Закону України «Про товарну біржу» передбачала, що договір укладений на торговій біржі не потребує свого подальшого нотаріального посвідчення.

Сторони виконали передбачені договором умови угоди. Фактично ОСОБА_3 вступив у володіння і користування вказаним нерухомим майном з 27 липня 1999 року.

Із копії технічного паспорта на будинок вбачається, що власником будинку № 46 по вул ОСОБА_4 (Щорса) в м. Жовті Води Дніпропетровської області є батько позивача ОСОБА_3 (а.с.13-14).

07.02.2012 року батько позивача ОСОБА_3 помер, про що зроблено відповідний актовий запис № 3 та видано свідоцтво про смерть. Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається зі спірного будинку №46 по вул. Данила Нечая (Щорса) в м. Жовті Вод Дніпропетровської області. Спадкоємцем першої черги за законом є позивач.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ч. 1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Однак, на теперішній час позивач не має можливості оформити свої права на спадок, оскільки договір купівлі - продажу нерухомого майна від 27.07.1999 року, укладений між спадкодавцем ОСОБА_3 та ОСОБА_2 не був нотаріально посвідчений.

На підставі викладеного, суд вважає, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 виконали усі умови договору купівлі-продажу житлового приміщення, які не порушують інтереси держави чи третіх осіб та приходить до висновку про визнання договору купівлі-продажу будинку №46, розташованого за адресою вулиця ОСОБА_4 (Щорса) в м. Жовті Води Дніпропетровської області, укладеного 27 липня 1999 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 дійсним.

Враховуючи наведене, керуючись ст. 15 Закону України "Про товарну біржу", ст.ст. 4,13,48 Закону України «Про власність» та у відповідності до ст.ст. 1217, ч. 1 ст.1218, 1261 ЦК України, ст.ст. 10,11,60, 197,212-215, 224-225 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання дійсним договору купівлі - продажу нерухомого майна - задовольнити.

Визнати дійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна, житлового будинку № 46 по вул. Данила Нечая (Щорса) у м. Жовті Води Дніпропетровської області, укладеного 27 липня 1999 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 і посвідченого Жовтоводським представництвом товарної біржі "Дніпродзержинська".

Рішення може бути переглянуто за заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, рішення може бути оскаржено відповідачем в апеляційному порядку.

Позивачем на рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області у десятиденний строк з дня її проголошення, через Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області. Позивач, який брав участь у справі, але не був присутнім у судовому засіданні під час проголошення рішення суду, може подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя