Провадження № 2/127/5984/16
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 листопада 2016 рокумісто Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Волошина С.В.,

за участю секретаря Тонкопій Ю.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів,

ВСТАНОВИВ:
Позивач 12.09.2016 року звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів, в якому, враховуючи зміну позовних вимог, просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частки від всіх видів заробітку (доходів) позивача щомісячно, починаючи стягнення з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття.

Позов мотивувала, тим, що позивач та відповідач перебували в зареєстрованому шлюбі з 24.06.1995 році. За час перебування в шлюбі у сторін народилися діти: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 06.03.2013 року шлюб розірвано, з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 тягнуто аліменти на утримання дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_3 в твердій грошовій сумі, а саме 800 гривень на двох дітей щомісячно до досягнення ними повноліття. В 2014 році по досягненню старшим сином повноліття позивач звернулася до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання повнолітньої дитини ОСОБА_4 на період навчання. Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 25.09.2014 року стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на утримання повнолітньої дитини ОСОБА_4 в розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до закінчення навчання - 29.06.2016 року включно. Стягнення аліментів на ОСОБА_4 припинене у зв`язку із закінченням навчання. Позивач не працює, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 до досягнення ним трьох років. У зв`язку з цим позивач не має відповідного доходу для належного догляду та утриманню сина ОСОБА_3 . Розмір аліментів, які сплачує відповідач на утримання сина ОСОБА_3 (400 гривень) є занадто низьким. Син потребує нормального харчування, одягу, купівлі шкільного приладдя, підручників, відповідної літератури, що потребує значних коштів і позивачу важко самостійно в повній мірі забезпечити сина оскільки вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років, у зв`язку з чим позивач змушена звернутись до суду з позовом про збільшення розміру стягуваних аліментів. Відповідач по справі є молодою фізично здоровою людиною працездатного віку, працює у військовій частині № НОМЕР_1 , має можливість сплачувати аліменти в заявленому позивачем розмірі.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилася, надала до суд заяву, в якій змінила позовні вимоги, просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частки від всіх видів заробітку (доходів) позивача щомісячно, починаючи стягнення з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття, також просила справу розглядати у її відсутність.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник в судове засідання не з`явилися, представник відповідача ОСОБА_6 надав до суду заяву, в якій позовні вимоги щодо стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання сина ОСОБА_3 в розмірі 1/4 частки від всіх видів заробітку (доходів) щомісячно визнав, просив справу розглядати у його відсутність.

Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності до того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.

Згідно ч. 3 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи.

Відповідно до ч. 6 п. 11 Пленуму Верховного Суду України №14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення в цивільній справі», за змістом частини ч. 4 ст. 174 ЦПК у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановивши дійсні обставини справи, оцінивши докази в їх сукупності, враховуючи зміст заяв позивача та представника відповідача, приходить до висновку, що наявні всі законні підстави для прийняття визнання позову відповідачем, виходячи з наступних підстав.
Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області у справі №127/2662/13-ц від 06.03.2013 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано, цим же рішенням з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 тягнуто аліменти на утримання дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_3 в твердій грошовій сумі, а саме 800 гривень на двох дітей щомісячно до досягнення ними повноліття (а.с. 5-6). По досягненню старшим сином ОСОБА_4 повноліття відповідач продовжив сплачувати аліменти на неповнолітнього сина ОСОБА_7 в розмірі 400 гривень щомісячно.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області у справі №127/12920/14-ц від 25.09.2014 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання повнолітньої дитини ОСОБА_4 в розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до закінчення навчання - 29.06.2016 року включно (а.с.7-8). Виплату аліментів за вказаним рішенням на час подання позову до суду припинено у зв`язку із закінченням навчання ОСОБА_4

ІНФОРМАЦІЯ_3 у позивача від іншого чоловіка народився син ОСОБА_5 (а.с.9).

Відповідно до довідки квартального комітету мікрорайону «Київський» від 06.09.2016 року №897 до складу сім`ї позивача входять: ОСОБА_4 (син) 1996 р.н., ОСОБА_3 (син) 2004 р.н. та ОСОБА_5 (син) 2015 р.н. (а.с. 4).

Позивач перебуває у відпустці по догляду за дитиною ОСОБА_5 до досягнення ним трьох років.

Відповідач ОСОБА_2 офіційно працевлаштований, працює на посаді командира автомобільного взводу роти матеріально-технічного забезпечення та ремонту ВЧ НОМЕР_2 (а.с.23).

Згідно довідки ВЧ НОМЕР_2 №692 від 14.11.2016 року ОСОБА_2 за період з травня 2016 року по жовтень 2016 року отримав грошове забезпечення в розмірі 50 426,40 гривень (а.с.33).

Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду може бути згодом збільшено або зменшено за рішенням суду за позовом платника або отримувача аліментів, у разі зміни матеріального або сімейного стану, поліпшення або погіршення здоров`я когось із них.

При визначенні розміру аліментів суд згідно вимог ст.ст. 182, 184 СК України, має враховувати стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.
Згідно п.15 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15.05.2006 року про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів(надалі Постанова) у відповідності до ч.1 ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати свою дитини до досягнення нею повноліття, а у випадках передбачених статтями 198, 199 цього Кодексу, і своїх повнолітніх дочку, сина.

Згідно п. 17 Постанови вирішуючи питання, щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність в останнього і інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України.

На даний час розмір аліментів, що стягується з ОСОБА_2 в розмірі по 400 грн. на утримання дитини ОСОБА_3 є значно нижчим, ніж встановлений законом мінімальний розмір аліментів для дитини відповідного віку на рівні 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а тому безумовно підлягає збільшенню. Також суд зважає й на те, що з часу призначення аліментів відповідач офіційно працевлаштувався.

Зважаючи на вказані обставини, а також на розмір заявлених вимог, враховуючи повне визнання відповідачем змінених позовних вимог, виходячи із принципу, взаємного обов`язку батьків по утриманню дітей, суд вважає можливим встановити аліменти на рівні 1/4 частки від всіх видів доходу (заробітку) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що буде розумним, справедливим та зваженим, з огляду на встановлені судом обставини справи та рівень доходу відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 180, 181, 182, 192 Сімейного кодексу України, ст.ст., 208-209 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:
Позов задоволити.

Змінити розмір аліментів, що стягуються із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , призначених на підставі рішення Вінницького міського суду Вінницької області у справі №127/2662/13-ц від 06.03.2013 року, із аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 400 гривень на аліменти в розмірі 1/4 частки від всіх видів доходу (заробітку) ОСОБА_2 , але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, які стягувати щомісячно до досягнення дитиною повноліття, розпочавши стягнення з дня вступу рішення в законну силу.

Рішення суду в межах сум платежів по аліментам за один місяць допустити до негайного виконання.
Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається до Апеляційного суду Вінницької області через Вінницький міський суд Вінницької області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: