Справа №173/1733/16-ц
Провадження №2/173/885/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2016 р. м. Верхньодніпровськ

Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області у складі

головуючого судді Шевченко О.Ю.

при секретарі судового засідання Демяненко С.І.,

за участю:

позивачів: ОСОБА_1, ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області з позовом до ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. В обґрунтування позовної заяви зазначено, що 27 травня 2011 року помер батько позивачів ОСОБА_4. Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки площею 5,190 га на території Зарічанської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, яка належала йому на підставі державного акту. 2 вересня 2016 року позивачі звернулися до Верхньодніпровської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, проте їм було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з пропуском шестимісячного строку для прийняття спадщини. Заяву про прийняття спадщини у визначений законом строк позивачі не подали з поважних причин. 13 червня 2016 року померла мати позивачів, ОСОБА_5, тому до нотаріуса звернулися лише після її смерті. Брат позивачів, ОСОБА_3, не заперечує проти прийняття ними спадщини. На підставі вищевикладеного позивачі просили суд визначити їм додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4, який помер 27 травня 2011 року, протягом двох місяців з дня набрання рішенням суду законної сили.

Позивачі в судовому засіданні позов підтримали, просили суду задовольнити заявлені позовні вимог. Кожний окремо суду пояснив, що не зверталися до нотаріуса після смерті батька, оскільки була жива мати, тому не було рішення про поділ спадкового майна. Коли померла мати вирішили звернутися до нотаріуса та зясували, що пропустили шестимісячний строк для зверхня із завою про прийняття спадщини. Від прийняття спадщини вони не відмовлялися.

Відповідач в судовому засіданні позов визнав, проти задоволення позовних вимог не заперечував, суду пояснив, що він подав заяву про прийняття спадщини після смерті батька лише тому, що привіз мати до нотаріуса, щоб вона подала таку заяву, проте спадкові права він не оформляв. Не заперечує проти того, щоб вони втрьох, з позивачами, прийняли спадщину після смерті брата.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків.

Судом встановлені такі обставини та відповідні їм правовідносини.

27 травня 2011 року помер батько позивачів, ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.8), свідоцтвами про народження ОСОБА_2 (а.с.39) та ОСОБА_6 (а.с.38), її свідоцтвом про одруження з ОСОБА_7 (а.с.39).

Згідно зі ст.ст. 1268, 1269 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. При цьому, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкоємцем, має подати до нотаріуса заяву про прийняття спадщини. Частиною 1 ст. 1270 Цивільного кодексу України встановлено шестимісячний строк для прийняття спадщини, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 2 ст. 1220 Цивільного кодексу України часом відкриття спадщини є день смерті особи.

На момент смерті ОСОБА_4 проживав разом з дружиною ОСОБА_5, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Пушкарівської сільської ради № 1475 від 1 вересня 2016 року (а.с.35). Згідно з довідкою виконавчого комітету Пушкарівської сільської ради № 1474 від 1 вересня 2016 року заповіти від імені померлого ОСОБА_4 не зареєстровано (а.с.35).

У шестимісячний строк з дня відкриття спадщини до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини звернулися дружина померлого, ОСОБА_5, та син, ОСОБА_3 (а.с.27,28). Позивачі звернулися до нотаріуса лише 2 вересня 2016 року. Тобто ОСОБА_1 та ОСОБА_2 пропустили встановлений законом строк для прийняття спадщини. У звязку з чим постановою державного нотаріуса Верхньодніпровської державної нотаріальної контори від 2 вересня 2016 року їм було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на майно, яке залишилося після смерті ОСОБА_4 (а.с.4).

Відповідно до ст. 1272 Цивільного кодексу України за письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини до нотаріуса за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Судом встановлено, що ОСОБА_3, як спадкоємець, який прийняв спадщину, не заперечує проти прийняття спадщини позивачами, проте інший спадкоємець, яка прийняла спадщину, ОСОБА_5 померла, 13 червня 2016 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.9), а тому отримати її письмову згоду на прийняття позивачам спадщини не можливо.

На підставі вищевикладеного, враховуючи визнання позову відповідачем, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість вимог позивачів, а позов тому підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 1270, 1272 Цивільного кодексу України, ст.ст. 10,11,60, 212-215 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задовольнити.

Визначити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4, який помер 27 травня 2011 року, протягом двох місяців з дня набрання рішенням суду законної сили.

Визначити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4, який помер 27 травня 2011 року, протягом двох місяців з дня набрання рішенням суду законної сили.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Дніпропетровської області через Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.Ю. Шевченко