Провадження №6/760/25/16
У Х В А ЛА

20 січня 2016 року Солом'янський районний суд м. Києва

у складі головуючого судді Коробенка С.В.

при секретарі Семененко А.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві заяву ОСОБА_1 про стягнення з Державного підприємства «Державне управління комплексного забезпечення» середнього заробітку за час затримки виконання рішення про поновлення її на роботі,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 14 грудня 2015 року звернулась до суду із заявою про стягнення з ДП «ДУКЗ» середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду від 27 січня 2015 року про поновлення на її роботі, мотивуючи тим, що наказ про її поновлення було видано Відповідачем лише 03 серпня 2015 року. Згідно з розрахунком Заявника затримка виконання рішення суду становила 134 дні, у зв'язку з чим стягненням з Відповідача підлягає сума в розмірі 46971,02 гривень.

У судовому засіданні представник Заявника заяву підтримав, просив суд її задовольнити.

Представник ДП «Державне управління комплексного забезпечення» в судовому засідання заперечував проти заяви, звертаючи увагу суду на те, що Позивач після ухвалення рішення про її поновлення протягом тривалого часу не зверталась із відповідною заявою до підприємства про її поновлення, виконавче провадження в частині її поновлення з її ініціативи було відкрите лише 16 червня 2015 року, і відразу після отримання постано9-о відви про відкриття виконавчого провадження 23.07.2015р. ОСОБА_1 наказом №9-О від 03.08.2015р. було поновлено на посаді.

Судом встановлено наступне.

Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 27.01.2015 року ОСОБА_1 було поновлено на посаді юрисконсульта з питань запобігання та виявлення корупції Державного підприємства «Державне управління комплексного забезпечення» Державної фінансової інспекції України, стягнуто середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 44867,84 гривень (сума з урахуванням ухвали апеляційного суду м. Києва від 23.04.2015р.).

Відповідно до ст.235 КЗпП рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню.

На цій підставі рішення в частині поновлення на роботі допущено до негайного виконання.

Представник ДП «ДУКЗ» був присутній під час проголошення вступної та резолютивної частини рішення, отримав її копію. (Том 1, а.с. 199)

З наданих суду матеріалів справи вбачається, що наказ про поновлення Позивача на роботі був виданий Відповідачем лише 03 серпня 2015 року, тобто з затримкою у 126 робочих днів (січень - 3 дні, лютий - 20 днів, березень - 21 день, квітень - 21 день, травень - 18 днів, червень - 20 днів; липень - 23 дні).

Згідно зі ст.236 КЗпП у разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки.

Посилання представника Відповідача на те, що ОСОБА_1 не зверталась із заявою про поновлення її на роботі на підставі рішення суду від 27 січня 2015 року, не виявляла наміру працювати на посаді, суд не приймає, оскільки поновлення на роботі в даному випадку відбувається не на підставі заяви, а на підставі судового рішення, яке є обов'язковим для виконання Відповідачем негайно після його ухвалення.

Своє волевиявлення бути поновленою на роботі ОСОБА_1 виклала у позовній заяві, а тому твердження Відповідача про його відсутність є помилковим. Наявність чи відсутність відкритого виконавчого провадження також не впливає на обов'язок Відповідача самостійно негайно виконати рішення суду.

Таким чином, Відповідач не мав поважних причин не виконувати рішення суду про поновлення ОСОБА_1 на роботі, а тому обгрунтованим та законним є покладення на нього передбаченої законом відповідальності у вигляді обов'язку сплатити на користь Позивача середній заробіток за час затримки виконання рішення.

Відповідно до п.32 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 06.11.1992р. «Про практику розгляду судами трудових спорів» у випадках стягнення на користь працівника середнього заробітку за час вимушеного прогулу в зв'язку з невиконанням рішення про поновлення на роботі, він визначається за загальними правилами обчислення середнього заробітку. При цьому враховуються положення Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року N 100.

Розмір середньоденного заробітку Позивача встановлений рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 27.01.2015р. і складає 350,53 гривень, а тому загальний розмір компенсації за затримку виконання рішення суду про поновлення ОСОБА_1 на роботі становить:

126 х 350,53 грн = 44166,78 грн

Керуючись ст.ст. 235, 236 КЗпП України, суд -

У Х В А Л И В :

Заяву задовольнити частково.

Стягнути з Державного підприємства «Державне управління комплексного забезпечення» Державної фінансової інспекції України на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки виконання рішення суду про поновлення її на роботі в розмірі 44166,78 гривень.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'яти днів з дня її проголошення.

Суддя