Справа № 638/8776/13-ц
Провадження № 2/638/856/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.10.16 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

Головуючого: судді Омельченко К.О.

При секретарі: Помазан М.О.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Українська державна ОСОБА_3 залізничного транспорту про стягнення суми внаслідок залиття квартири, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовною заявою до ОСОБА_2, третя особа: Українська державна ОСОБА_3 залізничного транспорту про стягнення суми матеріальних збитків у розмірі 54 200 грн. та моральної шкоди у розмірі 5 000 грн., заподіяних внаслідок залиття його квартири відповідачем.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що він є власником квартири АДРЕСА_1, яка розташована на 1 му поверсі будинку. Зазначена квартира є нежитловим приміщенням та відповідно до договору оренди нежитлових приміщень від 27.08.2012 р. позивач здає її в оренду ФОП ОСОБА_4 під магазин «Вещички».

26.12.2012 р. квартира АДРЕСА_1 була залита шляхом руйнування центрального опалення (радіатору) в квартирі № 34 того ж будинку. Факт залиття квартири зафіксовано у акті від 26.12.2012 р., складеному експлуатаційною організацією на балансі якої перебуває будинок № 24. Відповідно до акту, залиття трапилось з вини відповідача власника квартири № 34, яка розташована на 3-му поверсі.

Внаслідок залиття квартирі № 26, яку орендує магазин «Вещички» в торговому залі виявлено такі пошкодження: розскис та впав гіпсокартон зі стелі приміщення в розмірі 28,6 м2, розкис та відвалився стіновий фриз в розмірі 2,15 м2, на стінах підсобних приміщень вздулась і відстала водоемульсійна покраска 2 м2, пошкоджена електропроводка, прийшла в негідність охоронна електросистема. В торговому залі сліди підтьоків на стінах.

В результаті залиття магазину «Вещички» позивачу було завдано матеріальні збитки в сумі 31 200 грн., витрачені на необхідний та вимушений ремонт, який було зроблено ПП «ОСОБА_4 ІS». Крім того, ФОП ОСОБА_4 не міг продовжувати працювати в пошкодженій квартирі-магазині, в якій позивач почав робити ремонт та не сплачував півтора місяці орендну плату, що склало 12 000 грн. Так, позивач втратив основний дохід у вигляді орендної плати.

ФОП ОСОБА_4 було предявлено акт-претензію про компенсацію йому 11 000 грн. за пошкоджений залиттям товар. Позивач сплатив ФОП ОСОБА_4 компенсацію у розмірі 11 000 грн.

Позивач є приватним підприємцем, основним видом діяльності є надання оренди й експлуатація власного нерухомого майна, позивач сплачував щомісячно єдиний податок в січні 2013 р. в сумі 230 грн. та внески ЄСВ 34,7% в сумі 393,50 грн. в той час, коли йому не було сплачено за оренду. Так, позивач поніс збитки сплачуючи податки без одержання прибутку.

Моральна шкода полягає у душевних стражданнях у звязку із пошкодженням майна саме перед святковим днем Нового року, відмовою орендатора сплачувати орендну плату на час вимушеного відновлювального ремонту, зміною життєвих та виробничих стосунків, втратою часу на пошуки необхідних будівельних матеріалів та працівників для ремонту приміщень, нервових стресах при складанні актів обстеження квартир та встановлення матеріальних збитків, стресовому стані та психологічних страждань, в наслідок яких зявились, головні болі та безсоння, зібранні необхідних документів для оформлення звернення до суду, а також в ускладненні відносин із сусідами та орендарем ФОП ОСОБА_4

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити та надав пояснення відповідно до викладених у позові.

Відповідач та її представник в судове засідання не з*явилися, надали письмові заперечення, в подальшому представник відповідача просив розглядати справу у його відсутність.

Заперечуючи проти задоволення позовних вимог, зазначив, що акт від 26.12.2012 складено з порушенням норм, викладених в ст. 18 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», п. 2.3.6 «Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій», затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 №16 (далі - Правила), та без дотримання форми акту, встановленою Додатком №4 до зазначених Правил.

Зокрема, в акті відсутнє описання наслідків залиття (що залито, які обсяги робіт, наявні ушкодження приміщення та ушкодження речей), не встановлено чітку причину залиття, а також відсутні висновки та рекомендації комісії. Окрім того, акт складено та підписано лише Позивачем за відсутності представника Відповідача та деяких членів комісії, присутність яких вимагається правилами.

Наступний акт від 21.01.2013 було складено через місяць після залиття, а тому він не може відображати дійсної та обєктивної картини наслідків залиття.

В акті обстеження від 21.01.2013, який доданий позивачем до матеріалів справи, зазначено, що характер тріщин на радіаторі вказує на їх виникнення протягом короткого часу внаслідок внутрішнього тиску, який виникає при замерзанні теплоносія (води) в радіаторі. Вказане замерзання, на думку комісії повязане з не проживанням мешканців у квартирі і фактичною відсутністю з їх боку нагляду за зовнішнім станом радіатора та своєчасного інформування служб академії про наявність пошкоджень.

Із зазначеним висновком комісії представник відповідача не погодився, посилаючись на те, що квартира № 34, яка знаходиться в м. Харкові, по вул. Тринклера, буд. 24, належить ОСОБА_2 на праві власності. Однак, у вказаній квартирі вона фактично не мешкає, адже постійно проживає в Німеччині. Нагляд за вказаною квартирою за домовленістю із відповідачкою, здійснює ОСОБА_5. За її словами, за декілька днів до події, вона навідувалась у квартиру і зовнішній вигляд радіатора жодних побоювань за його стан не викликав.

Жоден нормативно-правовий акт не покладає обов'язку на власника проживати у належному йому житлі і лише сам факт не проживання не може викликати пошкодження радіатора. В будинку, в якому знаходиться належна ОСОБА_2 квартира, система опалення централізована, тобто у власника квартири немає технічної можливості самостійно відключати чи підключати опалення. Отже, причиною можливого замерзання води в радіаторі може бути невиконання своїх обовязків балансоутримувачем чи управителем.

Відповідно до Правил балансоутримувач будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд (далі - балансоутримувач) - власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом.

Управитель - особа, яка за договором з власником чи балансоутримувачем здійснює управління будинком, спорудою, житловим комплексом або комплексом будинків і споруд (далі - управління будинком) і забезпечує його належну експлуатацію відповідно до закону та умов договору.

Відповідно до п. 2.8.3 Правил підготовці до зими (проведення гідравлічних випробувань, ремонт, перевірка і налагодження) підлягає весь комплекс пристроїв, що забезпечують безперебійне постачання тепла в квартири (котельні, внутрішньобудинкові мережі, групові і місцеві теплові пункти в будинках, системи опалення, вентиляції). Під час підготовки житлового фонду до експлуатації в зимовий період виконуються такі роботи: усунення несправностей: стін, фасадів, дахів, віконних і дверних заповнень, а також опалювальних печей, димоходів, газоходів, внутрішніх систем тепло-, водо- та електропостачання й установок із газовими нагрівачами. (п. 2.8.2. Правил)

Враховуючи вищенаведене, руйнування радіатора могло статися внаслідок неналежної підготовки балансоутримувачем системи теплопостачання будинку. Балансоутримувачем будинку, в якому знаходиться квартира, є Українська Державна академія залізничного транспорту. Але у складеному акті немає жодних відомостей, за допомогою яких було б можливо встановити дійсну причину руйнування радіатора.

Приблизно через півгодини після виникнення аварії, ОСОБА_5 прибула до квартири, однак близько 2 годин після цього, не відомо з яких причин, спеціалісти аварійно-ремонтної служби не могли перекрити воду в системі теплопостачання, що суттєво вплинуло на розмір шкоди завданої позивачу.

Посилається на те, що позивач зазначає, що в результаті залиття належного йому приміщення були завдані матеріальні збитки в сумі 31200 гри. по необхідному та вимушеному ремонту квартири. На підтвердження своїх слів, він надає копію договірної ціни на ремонт квартири. Тобто документ, який визначає приблизну вартість перспективного ремонту (в майбутньому).

Однак, наявність цього документа не є і не може бути підтвердженням факту сплати позивачем цих коштів.

Крім того, у матеріалах справи (а.с. 164-185) міститься інший документ - Зведений кошторисний розрахунок вартості обєкта будівництва, складений ТОВ «Антипюр 2007», в якому станом на 05.12.2013 зазначено менший розмір вартості перспективного ремонту ( у майбутньому) - 28077 грн.

При цьому позивачем не надано жодного документа, який би підтвердив факт проведення ремонтних робіт цією чи будь-якою іншою юридичною або фізичною особою, а також вартість проведених робіт (договір підряду, акт виконаних робіт, квитанції про оплату наданих послуг тощо.

Матеріали цивільної справи містять висновок комплексної судової будівельно- технічної та електротехнічної експертизи № 10584/10585 від 29.01.2016, в якому зазначено, що натурним оглядом 04.12.2015 встановлено факт проведення повного ремонту в приміщені квартири АДРЕСА_2, яким усунено всі пошкодження, що пов'язані з її залиттям.

Таким чином, визначити, яке саме майно (речі, обєкти) та в якому обємі (розмірі, площі) було пошкоджено або знищено внаслідок залиття, не уявляється можливим.

У звязку з викладеним, відсутня можливість чіткого визначення переліку ремонтних робіт, виконаних внаслідок потреби усунення наслідків залиття, а також виконаних за бажанням Позивача для поліпшення побутових умов приміщення в цілому.

Сума розрахунків є значно меншою (12 924 грн) у порівнянні з розрахунками, наданими Позивачем.

Вважає, що позивач не надає жодних доказів, які б підтверджували несплату орендної плати в період ремонтних робіт орендарем залитого приміщення.

В матеріалах справи міститься акт від 27.12.2012 про призупинення виконання договору та повернення з оренди (а.с. 170), відповідно до якого сторони договору від 27.08.2012 (Позивач і ФОП ОСОБА_4В.) домовилися про повернення приміщення у володіння ОСОБА_6, що вказує на відсутність у ФОП ОСОБА_4 зобовязання сплачувати орендну плату.

В матеріалах справи відсутні докази отримання Позивачем будь-яких коштів від ФОП ОСОБА_4 в якості орендної плати. Наявність договору оренди від 27.08.2012 не є підтвердженням факту реального існування відносин між його учасниками.

Крім того, Позивачем не надано акт-прийому передачі нежитлових приміщень за вказаним договором, що свідчить про фіктивність даної угоди.

Відтак вимоги Позивача про відшкодування йому збитків, яких він зазнав внаслідок недоотримання орендної плати є необгрунтованими.

У позові зазначено, що ФОП ОСОБА_4 до позивача була предявлена акт-претензія про компенсацію йому 11000 грн. за пошкодження товару, який знаходився у приміщенні на момент затоплення. Однак, знову ж таки жодних доказів знаходження товару у приміщенні, факту завдання йому шкоди та її розміру позивачем надано не було. В актах про залиття, наданих позивачем, жодного слова про залиття товару, що знаходився у вказаному приміщенні немає, що зайвий раз підтверджує необґрунтованість вказаної позовної вимоги.

Два касові ордери та квитанція на суму 11000 грн (а.с. 50 - 52) підтверджують тільки факт придбання ФОП ОСОБА_4 у ФОП ОСОБА_7 одягу та не можуть свідчити про фактичне перебування даного майна саме у приміщенні, за адресою: вул. Тринклера, 24.

Сплата податків і єдиного соціального внеску є публічними зобовязаннями позивача перед державою, вона не залежить ні від результатів його господарської діяльності, ні від завдання йому шкоди. Саме тому вказана вимога позивача суперечить нормам матеріального права і відповідно є такою, що не підлягає задоволенню.

Отже, вимоги позивача є необгрунтованими, грунтуються на неправильному тлумаченні норм матеріального права.

Також вважає, що позивачем не доведені позовні вимоги щодо відшкодування моральної шкоди, заподіяної внаслідок залиття належного йому приміщення.

Третя особа в судове засідання не зявилася про день та час розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином.

Суд, вислухавши сторони, свідка, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до договору дарування нежитлових приміщень від 19.12.2007 р., посвідченого ПН ХМНО ОСОБА_8, зареєстрованого в реєстрі за № 2131, ОСОБА_9 ОСОБА_10 подарувала, а ОСОБА_9 ОСОБА_11 прийняв в дар нежитлові приміщення 1-го поверху №№ 26-1, 26-2, 26-3, 26-4 в літ. «А-5», загальною площею 62,9 кв.м, що знаходиться в м. Харкові по вул. Трінклера, б. 24. (а.с. 104-105).

З копії виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців позивач є фізичною особою-підприємцем (а.с. 13).

Відповідно до копії договору оренди нежитлових приміщень від 27.08.2012 р. укладений між ФОП ОСОБА_1 (орендодавець) та ФОП ОСОБА_4В.(орендар), орендодавець передає орендарю в термінове платне користування, на умовах, викладених в даному договорі, нежитлові приміщення 1 го поверху №№ 26-1, 26-2, 26-3,26-4 в літ. «А-5» загальною площею 62,9 кв.м, що знаходяться за адресою: м. Харків, вул. Трінклера, 24. Розмір орендної плати становить 1 000 доларів США за місяць. Строк дії договору встановлено до 27.08.2013 р. (а.с. 11).

З акту від 26.12.2012 р. складеного комісією у складі: коменданта житлових будинків ОСОБА_12, головного механіка ОСОБА_13, слюсаря ОСОБА_14, мешканців кватир № 30,29 ОСОБА_3, ОСОБА_15 та позивача вбачається, що цей акт складено 26.12.2012 р. в будинку № 24 по вул. Трінклера, у магазині та квартирах № 29, 30, 34 трапилось залиття. В ході обстеження встановлено пошкодження, фізичне руйнування радіатору опалення в кв. № 34, внаслідок чого трапилось залиття магазинуАДРЕСА_3, 30 (а.с. 9).

З акту обстеження від 21.01.2013 р. складеного комісією у складі начальника експлуатаційно-технічного відділу ОСОБА_9, завідуючого УВМ ОСОБА_16, головного механіка ОСОБА_13, коменданта житлових будинків ОСОБА_12 вбачається, що 26.12.2012 р. в будинку № 24 по вул. Трінклера в м. Харкові у квартирі № 26 трапилось залиття з квартири № 34. Первинний огляд радіатору проведено 26.12.2012 р., про що складено відповідний акт. В ході візуального обстеження встановлено факт фізичного руйнування радіатору опалення в квартири № 34. Внаслідок даної аварії трапилось залиття квартири № 26 з нанесенням наступних пошкоджень: в торговому залі магазину «Вещички» в результаті залиття розскис та впав гіпсокартон зі стелі приміщення в розмірі 28,6 м2, розкис та відвалився стіновий фриз в розмірі 2,15 м2, на стінах підсобних приміщень вздулась і відстала водоемульсійна покраска 2 м2, пошкоджена електропроводка, прийшла в негідність охоронна електросистема. В торговому залі сліди підтіків на стінах. (а.с. 10).

Допитаний в якості свідка ОСОБА_3 надав суду пояснення про те, що 26.12.12 року близько 10 години ранку він був на роботі. Подзвонила сусідка з кв. 31 та повідомила, що по його вхідних дверях тече гаряча вода у кв. 29. Зазначив, що його квартира знаходиться на першому поверсі, квартира відповідача на другому поверсі, а приміщення позивача у цокольному поверсі під квартирою відповідача ОСОБА_2. Свідок надав пояснення про те, що після дзвінка сусідки він поїхав на роботу до Бака, яка є подругою відповідача (відповідач проживає у Німеччині). ОСОБА_5 приїхала, відчинила двері та першою зайшла у квартиру. Свідок зайшов за нею. Під вікном була чавунна батарея, з якої текла гаряча вода. Вся підлога квартири була затоплена гарячою водою. Він із слюсарем спустився у підвал. Вода з квартири відповідача через два поверхи і через цоколь текла прямо у підвал. У свідка в квартирі також вся підлога була у воді, на кухні та по стінах текла вода. Він заходив у приміщення позивача і бачив, що все було мокрим, текла вода. Все, що відображено на фотознімках позивача підтверджує. Також підтвердив факт псування численного товару (він був весь мокрий) у приміщенні позивача. До описаної події він з позивачем знайомий не був. Сам за фахом є інженером-будівельником. Звертався до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої залиттям особисто його квартири. Послався на те, що вина ОСОБА_2 була встановлена судом, а його позовні вимоги задоволені частково.

Згідно ч.4 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобовязаний за власний рахунок виконувати ремонт, заміну санітарно-технічних приладів та обладнання, які вийшли з ладу по його вині. Встановлення та експлуатація батареї опалення (радіатору), в даному випадку, знаходиться у власності споживача. Таким чином, суд приходить до висновку, що відсутність вини відповідача у причині залиття квартири позивача, не доведена.

ФОП ОСОБА_4 на імя позивача було надано акт-претензію від 10.01.2013 р. про компенсацію збитків у розмірі 11 000 грн, у звязку із затопленням гарячою водою приміщення власником якого є позивач, а ФОП ОСОБА_4 орендує зазначене приміщення. Збитки ФОП ОСОБА_4 полягають у псуванні одягу та взуття, неможливість здійснювати торгову діяльність в приміщенні (а.с. 18).

ФОП ОСОБА_4 отримав від позивача грошову компенсацію в розмірі 11 000 грн. в рахунок погашення збитків (псуванні одягу та взуття, неможливість здійснювати торгову діяльність в приміщенні), про що свідчить розписка (а.с. 23) та квитанції прибуткового касового ордеру та накладної № 120 (а.с. 50-52).

З договірної ціни на будівництво магазину «Вещички» по вул. Тринклера, 24 здійсненого у 2013 р. вбачається, що договірна ціна ремонтних робіт склала 31 200 грн. (а.с. 14).

Згідно з положеннями ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою , яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування , якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до розяснень Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992р. №6 (з відповідними змінами та доповненнями), розглядаючи позови про відшкодування шкоди , суди повинні мати на увазі ,що шкода заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи , підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою , яка її заподіяла , за умови , що дії останньої були неправомірними , між ними і шкодою є безпосередній причинний звязок та є вина зазначеної особи , а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки , незалежно від наявності вини.

З врахуванням встановлених обставин справи , враховуючи, що обов'язок забезпечувати схоронність квартири , провадити за свій рахунок поточний та капітальний ремонт , покладена на власника квартири, суд вважає , що відповідальність за шкоду, завдану позивачу внаслідок залиття його квартири, повинна бути покладена саме на відповідача.

Відповідно до ст.ст. 147, 212 ЦПК України, суд оцінює висновок експерта у сукупності з іншими доказами у справі.

Відповідно до синтезуючої частини висновку комплексної будівельно-технічної та електротехнічної експертизи № 10584/10585 від 29.01.16 року, натурним оглядом квартири АДРЕСА_4 встановлено, що в її приміщеннях проведено повний ремонт, яким усунено всі пошкодження, що повязані з її залиттям. Відповісти на питання з визначення пошкоджень майна позивача внаслідок залиття квартири не надається можливим. Також експертом у висновку зауважено про те, що судовий експерт-будівельник не приймав участі в складанні акту про залиття, з часу його виникнення пройшов значний проміжок часу, тому відповісти на питання про визначення технічної причини пошкоджень та руйнувань квартири не надається можливим.

За таких обставин суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача документально підтверджених понесених останнім матеріальних збитків, які полягають у сплаті підряднику 31 200 грн. за ремонт (а.с. 14), витрат на придбання будівельних матеріалів та інструменту у розмірі 2 119 грн. 08 коп. (а.с. 21, 22, 107) та виплаті компенсації ФОП ОСОБА_4 у розмірі 11 000 грн. (а.с. 23, 50-52), а всього на суму 44 319 грн. 08 коп.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: 1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки; 2) якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення.

Відповідно до ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її права.

Доводи позивача про завдання йому внаслідок залиття квартири моральної шкоди , яка виразилася у душевних стражданнях у звязку із пошкодженням майна саме перед святковим днем, відмовою орендатора сплачувати орендну плату на час вимушеного відновлювального ремонту, втратою часу на пошуки необхідних будівельних матеріалів та працівників для ремонту приміщень, нервових стрессах, повязаних із пошкодженням майна та подальшим його відновленням, суд вважає переконливими. А тому, з урахуванням принципу розумності та справедливості, приходить до висновку про задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача в рахунок відшкодування моральної шкоди 5000 грн.

Відповідно до ст.. 88 ЦПК України, понесені та документально підтверджені судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно до задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212-215, 218 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені матеріальні збитки в сумі 44 319 (сорок чотири тисячі триста девятнадцять) грн..

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування моральної шкоди 5000 (пять тисяч) грн..

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені та документально підтверджені судові витрати в сумі 493 грн.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області через районний суд протягом 10-ти днів з дня проголошення.

Суддя: