АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/6463/16 Справа № 201/5118/16-ц Головуючий у 1 й інстанції - Демидова С. О. Доповідач - Пономарь З.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2016 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді Пономарь З.М., суддів Кочковій Н.О., Черненкової Л.А., за участю секретаря Черкас Є.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровськ від 15 червня 2016 року за позовом ОСОБА_2 до ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» про зобов'язання вчинити дії,- в с т а н о в и л а:

У квітні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» з позовом, яким на підставі ст.ст.16,319,321 ЦК України просив визнати незаконними утримання та відмову банку повернути оригінали документів про його право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 та зобов'язати банк повернути усі наявні у нього оригінали документів, зокрема, договір купівлі-продажу будинку від 11.03.2004р., технічний паспорт, витяг з державного реєстру прав власності від 16.06.2004р. Пізніше позовні вимоги ОСОБА_2 уточнені, в останній їх редакції на зазначених раніше правових підставах та обставинах залишена вимога щодо зобов'язання банку повернути документи.

Рішення Жовтневого райсуду м.Дніпропетровськ від 15.06.2016р. у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено. В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просив скасувати вказане судове рішення, посилаючись на його невідповідність вимогам закону.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів не вбачає підстав для його скасування.

Судом першої інстанції встановлено наступне.

06.08.2007р. між ЗАТ КБ «ПриватБанк» (правонаступник: ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК») та ОСОБА_4 укладено кредитний договір, за умовами якого останній надано кредитні кошти у сумі 20 000грн. на строк по 03.08.2017р. (а.с.10-13).

06.08.2007р. між ЗАТ КБ «ПриватБанк» (правонаступник: ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК») та ОСОБА_2 укладено договір іпотеки, за умовами якого останнім у забезпечення кредитних зобов'язань ОСОБА_4 щодо повернення кредитних коштів у сумі 20 000грн., сплати відсотків та інших платежів на строк по 03.08.2017р. надано в іпотеку житловий будинок №3 з господарськими будівлями та надвірними спорудами по вул.Вовківська у м.Борщів Борщівського району Тернопільської області. Згідно п.6 договору предмет іпотеки належить іпотекодавцю на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Борщівського районного нотаріального округу Пікуль Г.М. 11.03.2004р. За положеннями п.17.11. договору іпотекодавець зобов'язався передати правовстановлюючі документи на предмет іпотеки на зберігання іпотекодержателю до дати остаточного погашення заборгованості за кредитним договором. (а.с.5-9).

Враховуючи встановлені обставини про перебування правовстановлюючих документів на предмет іпотеки у банку на підставі умов договору та про недоведеність порушення прав ОСОБА_2, суд першої інстанції відмовив у задоволенні його позовних вимог про визнання незаконними утримання та відмову банку повернути оригінали цих документів та про зобов'язання банку повернути договір купівлі-продажу житлового будинку АДРЕСА_1 від 11.03.2004р., технічний паспорт, витяг з державного реєстру прав власності від 16.06.2004р.

Твердження ОСОБА_2 в апеляційній скарзі про неправильність рішення суду першої інстанції не можуть бути прийняті до уваги. Посилання ОСОБА_2 в апеляційній скарзі на відсутність підстав для зберігання банком правовстановлюючих документів на предмет іпотеки суперечать положенням укладеного між банком та ОСОБА_2 договору іпотеки, за якими останній безпосередньо зобов'язався передати документи на таке зберігання. Вказані умови договору не оспорювались і у передбаченому законом порядку недійсними не визнані. Посилання ОСОБА_2 на виникнення у нього перешкод у володінні, користуванні та розпорядженні житловим будинком не можуть бути прийняті до уваги, оскільки не доведені, носять загальний, неконкретний характер та суперечать п.п.8,13 договору іпотеки, якими відповідно передбачено, що на термін дії цього договору предмет іпотеки залишається у володінні та користуванні іпотекодавця, а право розпорядження ним, у тому числі, відчуження, передачу у наступну іпотеку, оренду, лізинг, спільну діяльність, позичку іншим особам має здійснюватись ним тільки за письмовою згодою іпотекодержателя. Між тим, жодна із заяв, направлена банку від імені ОСОБА_2 його представником, крім вимоги повернути документи, не містять посилань на те, для якої цілі вони витребовуються (а.с.14,16). Доводи ОСОБА_2 в апеляційній скарзі на положення ст.ст.938,953 ЦК України, які регулюють правовідносини зберігача та поклажодавця за договором зберігання, відповідно до вимог ч.1 ст.303 ЦПК України не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вказані правові підстави та відповідні обставини їм не були зазначені у позовних вимогах ОСОБА_2 та не були предметом судового розгляду.

Враховуючи наведене, підстав для скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.

Керуючись ст.ст.303,307,308,315 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровськ від 15 червня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і протягом двадцяти днів може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Судді: Пономарь З.М. Кочкова Н.О. Черненкова Л.А.