Справа № 146/1075/16-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

"10" жовтня 2016 р. Томашпільський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого-судді Пилипчука О.В.

з участю секретаря Бойко Т.Є.

представника ОСОБА_1,

розглянув у відкритому судовому засіданні у залі суду в смт. Томашпіль цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Рожнятівської сільської ради Томашпільського району Вінницької області про визнання права на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

26 вересня 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з цим позовом, в якому просить визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом на спадкове майно, що залишилося після смерті його матері ОСОБА_3, яка померла 30 жовтня 2014 року в с. Рожнятівка Томашпільського району Вінницької області, що складається із земельної ділянки площею 3,39 га, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Рожнятівської сільської ради Томашпільського району Вінницької області (державний акт на право приватної власності на землю серії ВН № 000801, виданий 17 липня 2001 року Рожнятівською сільською радою народних депутатів на підставі рішення 13 сесії 3 скликання Рожнятівської сільської ради народних депутатів від 20 лютого 2001 року), земельної ділянки площею 3,39 га, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Рожнятівської сільської ради Томашпільського району Вінницької області (державний акт на право приватної власності на землю серії ВН № 000802, виданий 17 липня 2001 року Рожнятівською сільською радою народних депутатів на підставі рішення 13 сесії 3 скликання Рожнятівської сільської ради народних депутатів від 20 лютого 2001 року), земельної ділянки площею 0,0659 га, цільове призначення для ведення садівництва, що розташована на території Некрасовської сільської ради Вінницького району Вінницької області СТ «Світанок», 17 (державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 273322, виданий 15 вересня 2008 року Вінницькою районною державною адміністрацією на підставі розпорядження 1617 Вінницької районної державної адміністрації від 21 вересня 2007 року), житлового будинку, що знаходиться по вул..Пушкіна, 6 в с.Рожнятівка Томашпільського району Вінницької області.

Позов обґрунтовано наступним.

30 жовтня 2014 року в с.Рожнятівка Томашпільського району Вінницької області померла ОСОБА_3, яка доводилася позивачу матірю. Їхні родинні відносини підтверджуються свідоцтвом про народження позивача.

Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно, зокрема, на земельні ділянки, що розташовані на території Рожнятівської сільської ради Томашпільського району та Некрасовської сільської ради Вінницького району, а також на житловий будинок, що знаходиться по вул..Пушкіна, 6 в с.Рожнятівка Томашпільського району Вінницької області.

Позивач є єдиним спадкоємцем за законом на майно матері, який спадщину прийняв, що підтверджується довідкою Рожнятівської сільської ради.

Позивач зазначає, що по питанню оформлення спадщини звернувся до Томашпільської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але нотаріусом йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину в звязку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів.

В судове засідання позивач ОСОБА_2 не зявився, однак його представник ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_2 підтримав в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позові, попросив позов задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, однак голова Рожнятівської сільської ради подав до суду заяву, в якій просить справу розглядати без участі представника сільської ради, не заперечує проти задоволення позову.

Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін, які заявили про розгляд справи за їх відсутності, на підставі наявних у справі доказів, відповідно вимог ст.158 ЦПК України.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, розглянувши заяви сторін у справі, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, прийшов до висновку про задоволення позову з таких підстав.

Згідно ст..1 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб.

Статтею 3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч. 2 ст. 27 ЦПК України, особи, які беруть участь у справі позовного провадження, для підтвердження своїх вимог або заперечень зобовязані подати усі наявні у них докази або під час попереднього судового засідання, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться до початку розгляду справи по суті.

Згідно ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко - і відеозаписів, висновків експертів.

Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ч.1 ст.. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

До відносин спадкування необхідно застосовувати законодавство чинне на час відкриття спадщини.

ОСОБА_3 померла 30 жовтня 2014 року.

В цей час діяв ЦК України (2003 року). Згідно цього, зазначений нормативно-правовий акт потрібно застосувати для вирішення цих спірних правовідносин.

Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1-2 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням.

Згідно ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Судом встановлено, що 30 жовтня 2014 року в с. Рожнятівка Томашпільського району Вінницької області померла ОСОБА_3 (а.с.6).

Родинні відносини між спадкодавцем та спадкоємцем підтверджуються свідоцтвом про народження спадкоємця-позивача у справі ОСОБА_2, в якому його матірю записано спадкодавця-Фільваркову Ф.І. (а.с.5).

Згідно довідки виконкому Рожнятівської сільської ради № 125 від 21 квітня 2015 року, після смерті ОСОБА_3, померлої 30 жовтня 2014 року залишилося спадкове майно, що складається із житлового будинку, який знаходиться в с.Рожнятівка Томашпільського району по вул..Пушкіна, 6, земельного паю розміром 3,39 га, який знаходиться в користуванні СТОВ «Зелений клин», посвідчений державним актом серії ВН № 000802, земельного паю розміром 3,39 га, який знаходиться в користуванні СТОВ «Зелений клин», посвідчений державним актом серії ВН № 000801. Після смерті ОСОБА_3 спадкоємцем за законом залишився її син ОСОБА_2, який фактично вступив в управління спадковим майном. Інших спадкоємців, передбачених ст.. 1261 ЦК України, немає (а.с.27).

Як вбачається із матеріалів справи, на імя спадкодавця-Фільваркової Ф.І. 17 липня 2001 року Рожнятівською сільською радою народних депутатів на підставі рішення 13 сесії 3 скликання Рожнятівської сільської ради народних депутатів від 20 лютого 2001 року видано державний акт на право приватної власності на землю серії ВН № 000801 на земельну ділянку площею 3,39 га, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Рожнятівської сільської ради Томашпільського району Вінницької області (а.с.7); 17 липня 2001 року Рожнятівською сільською радою народних депутатів на підставі рішення 13 сесії 3 скликання Рожнятівської сільської ради народних депутатів від 20 лютого 2001 року видано державний акт на право приватної власності на землю серії ВН № 000802 на земельну ділянку площею 3,39 га, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Рожнятівської сільської ради Томашпільського району Вінницької області (а.с.8); 15 вересня 2008 року Вінницькою районною державною адміністрацією на підставі розпорядження 1617 Вінницької районної державної адміністрації від 21 вересня 2007 року державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 273322 на земельну ділянку площею 0,0659 га, цільове призначення для ведення садівництва, що розташована на території Некрасовської сільської ради Вінницького району Вінницької області СТ «Світанок», 17 (а.с.16).

Згідно довідки про показники обєкта нерухомого майна КП «Могилів-Подільське МБТІ» № 107 від 15 серпня 2016 року, до складу спадкового майна входить житловий будинок «А», веранда «а», сарай «Б», гараж «В», добудова «в», добудова «в1», погріб «Г», літня кухня «Д», прибудова «д1», огорожа. Згідно архівних даних станом на 31 грудня 2012 року право власності на майно зареєстровано за ОСОБА_3 (а.с.26).

Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» при розгляді цих справ, судом перевіряється наявність обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальних дій, зокрема відмови у видачі свідоцтва про спадщину.

Спадкоємець майна ОСОБА_3 за законом, позивач у справі ОСОБА_2 звертався до державного нотаріуса за місцем відкриття спадщини із заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину, однак нотаріусом йому видачі свідоцтва про право на спадщину було відмовлено в звязку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів (а.с.24).

Згідно вищезазначеного, вбачається висновок про те, що ОСОБА_2 прийняв спадщину, однак не отримав свідоцтво про право на спадщину на спадкове майно в звязку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів.

Згідно абзацу 3 пункту 23 ПОСТАНОВИ Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року Про судову практику у справах про спадкування у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» при розгляді цих справ, судом перевіряється наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини.

Як вбачається із відповіді державного нотаріуса, спадкова справа після смерті ОСОБА_3, померлої 30 жовтня 2014 року, заведена на підставі заяви ОСОБА_2, якому в подальшому було відмовлено в звязку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно. До спадкової справи долучено копію заповіту, складеного ОСОБА_3, яка заповіла своєму синові ОСОБА_2 земельну ділянку розміром 0,0659 га, що знаходиться в с.Некрасово Вінницького району Вінницької області (а.с.40-43).

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Відповідно до п. 24 ч.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясовування і дослідження інших обставин справи.

Таким чином, судом встановлено, що позивач ОСОБА_2 єдиний спадкоємець за законом та за заповітом на спадкове майно своєї матері ОСОБА_3, який спадщину прийняв, однак не отримав свідоцтво про право на спадщину за законом в звязку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно. Тобто позивач набув права та обовязки спадкодавця, тобто спадщина після смерті його матері належить йому, а неможливість отримати свідоцтво про право на спадщину за законом та за заповітом на належне спадкодавцю майно, не може бути перешкодою у набутті права власності на таке спадкове майно.

Враховуючи наведене, а також те, що відповідачем визнано позовні вимоги ОСОБА_2, визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому позовна заява ОСОБА_2 підлягає до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись статтями 1216-1218, ч. 1 ст. 1220, ст. 1221, ч. 1 ст. 1222, ч. 1, 2 ст. 1268, ч. 1 ст. 1269, ч. 5 ст. 1268 ЦК України, статтями 15, 57-62, 64, 174, 208, 209, 212-215, 218, 294 ЦПК України суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до Рожнятівської сільської ради Томашпільського району Вінницької області про визнання права на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності в порядку спадкування за законом на спадкове майно, що залишилося після смерті його матері ОСОБА_3, яка померла 30 жовтня 2014 року в с. Рожнятівка Томашпільського району Вінницької області, що складається із земельної ділянки площею 3,39 га, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Рожнятівської сільської ради Томашпільського району Вінницької області (державний акт на право приватної власності на землю серії ВН № 000801, виданий 17 липня 2001 року Рожнятівською сільською радою народних депутатів на підставі рішення 13 сесії 3 скликання Рожнятівської сільської ради народних депутатів від 20 лютого 2001 року), земельної ділянки площею 3,39 га, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Рожнятівської сільської ради Томашпільського району Вінницької області (державний акт на право приватної власності на землю серії ВН № 000802, виданий 17 липня 2001 року Рожнятівською сільською радою народних депутатів на підставі рішення 13 сесії 3 скликання Рожнятівської сільської ради народних депутатів від 20 лютого 2001 року), житлового будинку, що знаходиться по вул..Пушкіна, 6 в с.Рожнятівка Томашпільського району Вінницької області.

Визнати за ОСОБА_2 право власності в порядку спадкування за заповітом на спадкове майно, що залишилося після смерті його матері ОСОБА_3, яка померла 30 жовтня 2014 року в с. Рожнятівка Томашпільського району Вінницької області, що складається із земельної ділянки площею 0,0659 га, цільове призначення для ведення садівництва, що розташована на території Некрасовської сільської ради Вінницького району Вінницької області СТ «Світанок», 17 (державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 273322, виданий 15 вересня 2008 року Вінницькою районною державною адміністрацією на підставі розпорядження 1617 Вінницької районної державної адміністрації від 21 вересня 2007 року).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано у строк, встановлений ст. 294 ЦПК України. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Вінницької області через Томашпільський районний суд Вінницької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення виготовлено 11 жовтня 2016 року.

Суддя: ОСОБА_4