Справа №588/1492/15 Головуючий у суді у 1 інстанції - Шевченко В.С.
Номер провадження 22-ц/788/1112/16 Суддя-доповідач - Лузан Л. В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2016 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Лузан Л. В.,

суддів - Дубровної В. В. , Сибільової Л. О.

за участю секретаря судового засідання - Назарової О.М.

розглянула у відкритому судовому засіданні у приміщенні Апеляційного суду Сумської області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на рішення Тростянецького районного суду Сумської області від 26 листопада 2015 року

у справі за заявою Територіальної громади м. Тростянець в особі Тростянецької міської ради, заінтересована особа - ОСОБА_3,

про визнання спадщини відумерлою,

в с т а н о в и л а :

25 вересня 2015 року Територіальна громада м. Тростянець в особі Тростянецької міської ради звернулася до суду з вищезазначеною заявою, посилаючись на те, що після смерті ОСОБА_4, який помер за свідченнями сусідів 10-15 років тому, залишилася спадщина - домоволодіння по АДРЕСА_1 Деякий час в будинку залишалася проживати бабуся, яка орієнтовно у 2004 році померла. Спадщину ніхто не прийняв, спадкова справа не заводилася. Наразі домоволодіння зруйноване, захаращене.

Міською радою в газеті "Круглий двір" в серпні 2015 року було надруковане оголошення про порушення справи про визнання спадщини відумерлою. З дня оголошення ніхто із спадкоємців не звернувся до міської ради.

Позивач просив суд визнати відумерлою спадщиною домоволодіння по АДРЕСА_1 та передати дане домоволодіння у власність територіальної громади м. Тростянець в особі Тростянецької міської ради .

Рішенням Тростянецького районного суду Сумської області від 26 листопада 2015 року заяву Територіальної громади м. Тростянець в особі Тростянецької міської ради Сумської області про визнання спадщини відумерлою задоволено.

Визнано спадщину, що відкрилася після смерті ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Тростянець Сумської області, а саме, домоволодіння за АДРЕСА_1, яке було зареєстроване за померлим ОСОБА_4, відумерлою.

Передано домоволодіння за АДРЕСА_1 територіальній громаді м. Тростянець Сумської області в особі Тростянецької міської ради .

В апеляційній скарзі ставиться питання про скасування рішення суду і постановлення нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог з тих підстав, що судом неповно з'ясовані обставини, що мають значення для справи, що у справі не були доведені обставини, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими, що висновки суду не відповідають обставинам справи та що судом були порушені норми матеріального і процесуального права .

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі, вивчивши матеріали справи і перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Судом встановлено та з матеріалів справи вбачається наступне.

Відповідно до повідомлення КП "Охтирське МБТІ" від 11 лютого 2015 року домоволодіння АДРЕСА_1 було зареєстровано за ОСОБА_4 (а.с.5).

Рішенням виконкому міської ради за № 89 від 16 лютого 1994 року земельна ділянка під вищевказаним домоволодінням площею 600 кв.м була передана у приватну власність ОСОБА_4 (а.с.13).

ОСОБА_4 народився у 1923 році, а помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Тростянець Сумської області (а.с.25).

Дружина ОСОБА_4 - ОСОБА_5 народилася у 1922 році, а померла ІНФОРМАЦІЯ_2 ( ас. 54).

Перед смертю останнім місцем проживання ОСОБА_4 та ОСОБА_5 було домоволодіння по АДРЕСА_1 (а.с.23-24).

У ОСОБА_4 та ОСОБА_5 народилося двоє дітей :

син - ОСОБА_6, 1950 року народження, місце проживання якого в даний час невідоме, та

донька - ОСОБА_7, 1957 року народження, яка в даний час проживає у м. Харкові ( ас. 55).

ОСОБА_3 являється донькою ОСОБА_7 і онукою ОСОБА_4 та ОСОБА_5.

У судовому засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_3 та її представник пояснили, що будинок по АДРЕСА_1 у 1950 році побудували її дід і баба, а саме, ОСОБА_4 та ОСОБА_5, а тому він був їх спільною сумісною власністю. За життя вони проживали у цьому будинку, який був і їх постійним місцем проживання та реєстрації на час смерті.

Заслуговують на увагу доводи ОСОБА_3 про те, що після смерті діда у 1996 році його спадщину фактично прийняла на підставі ч.1 ст. 529 та п.1 ч.1 ст. 549 ЦК України (1963 р.) його дружина, ОСОБА_5, так як і до, і після 1996 року постійно проживала та була прописана (зареєстрована) у спірному будинку.

ОСОБА_3 пояснила, що з часу народження проживала у спірному будинку, потім виписувалась з нього. У 1998 році повернулась на постійне місце проживання до спірного будинку і у 1998 році була зареєстрована у ньому, а у 2002 році пройшла перереєстрацію у зв'язку із заміною паспорту. У 2004 році померла її бабуся, вона поховала бабусю і продовжувала проживати у спірному будинку, а тому вважає, що прийняла спадщину після смерті бабусі відповідно до ст. 1265 ЦК та ч.3 ст.1268 ЦК, яка передбачає, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

ОСОБА_3 також пояснила, що у 2007 році вона почала вахтовим методом працювати у м. Києві. Коли в черговий раз поїхала до м. Києва, то у спірному будинку стався пожар. Під час тушіння пожару будинок був пошкоджений, вікна вибиті, пошкоджена електропроводка. У зв'язку з названими обставинами та відсутністю коштів на ремонт будинку, вона вимушена була проживати у своїх знайомих, але ще декілька років обробляла город у спірному будинковолодінні, збирала смородину, аґрус.

ОСОБА_3 посилається на те, що дійсно останні роки не проживала у спірному будинку у зв'язку з його технічним станом та відсутністю коштів на його ремонт, проте не втрачала інтересу до спірного домоволодіння, так як, крім останнього, ніколи не мала і не має іншого постійного місця проживання, спірний будинок є спадщиною після смерті її діда і баби, вона має намір поступово його ремонтувати та проживати у ньому у майбутньому.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив рішення на неповно з'ясованих дійсних обставинах справи, а тому постановлене у справі рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення у справі з наступних підстав.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України 1. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. 2. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Статтею 1265 ЦК України у п'яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення.

Колегія суддів вважає, що під час розгляду справи у суді апеляційної інстанції ОСОБА_3 надала переконливі докази на підтвердження доводів апеляційної скарги та наданих нею пояснень у судовому засіданні.

Зокрема. Наявні у справі докази свідчать про те, що вона є онукою ОСОБА_4 та ОСОБА_5; інформація, яка міститься у домовій книзі, дає достатні підстави для визнання обґрунтованими доводів ОСОБА_3 про те, що після смерті ОСОБА_4 його спадщину фактично прийняла його дружина - ОСОБА_5, а після смерті останньої її спадщину прийняла ОСОБА_3, яка постійно проживала разом з бабусею однією сім'єю і до, і після часу відкриття спадщини та була зареєстрована у спірному домоволодінні на час смерті бабусі .

Відповідно до ст. 1277 ЦК України 1. У разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини зобов'язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою.2. Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини. 3. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини.

Задовольняючи заяву про визнання спадщини відумерлою суд першої інстанції виходив з її обґрунтованості.

Колегія суддів приходить до висновку про те, що у суду першої інстанції не було достатніх підстав для задоволення заяви Тростянецької міської ради, оскільки наявні у справі докази свідчать про те, що у власників будинку за АДРЕСА_1, якими були ОСОБА_4 та ОСОБА_5, є спадкоємець за законом, який прийняв спадщину.

Відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. 2. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. 3. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Колегія суддів вважає, що Тростянецька міська рада не спростувала належними доказами доводів ОСОБА_3 та наданих нею доказів щодо наявності у неї прав на спадкове майно, відносно якого подавалась заява про визнання спадщини відумерлою.

У зв'язку з наведеним рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні заяви.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з Тростянецької міської ради на користь ОСОБА_3 підлягає стягненню 303 грн. 20 коп. в рахунок повернення витрат по сплаті судового збору.

Керуючись ст. 303, п.2 ч.1 ст.307, пп. 1, 2, 3, 4 ч.1 ст.309, ст.ст.313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Тростянецького районного суду Сумської області від 26 листопада 2015 року скасувати і ухвалити нове рішення.

Відмовити Тростянецькій міській раді у задоволенні заяви про визнання відумерлою спадщини будинку за АДРЕСА_1 Сумської області у зв'язку з її необгрунтованістю.

Стягнути з Тростянецької міської ради на користь ОСОБА_3 303 грн. 20 коп. в рахунок повернення витрат по сплаті судового збору.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і з цього часу може бути оскаржене у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили рішенням апеляційного суду.

Головуючий -

Судді -