____________________________________________________________________________________________________________________ Справа № 1512/7524/2012
Провадження № 2/520/400/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.12.2016 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді Калініченко Л.В.

за участю секретаря Єгорової Н.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом

ОСОБА_1

до ОСОБА_2,

ОСОБА_3

про визнання факту пошкодження,

відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

29.05.2012 року до Київського районного суду міста ОСОБА_4 звернулась Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області з позовом до ОСОБА_2, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Управління архітектури та містобудування Одеської міської ради, ОСОБА_1, про зобовязання вчинити певні дії, в якому позивач просив: зобов'язати ОСОБА_2 провести перебудову об'єкта нерухомості, збудованого на земельній ділянці за адресою: м. Одеса, вул. Фонтанська дорога, 106/24, шляхом приведення його характеристик у відповідність до архітектурних вимог щодо мінімальних відступів від меж земельної ділянки, визначених у містобудівних умовах та обмеженнях земельної ділянки за адресою: м. Одеса, вул. Фонтанська дорога, 106/24, виданих Управлінням архітектури та містобудуванням 31.05.2011 р. за №71.

Ухвалою судді Київського районного суду міста Одеси від 27.06.2012 року було відкрито провадження по цивільній справі на підставі вищевказаної позовної заяви.

Ухвалою Київського районного суду міста ОСОБА_4 від 09 жовтня 2012 року обєднано цивільну справу №1512/7524/2012 за позовом Інспекції державного архітектурно будівельного контролю в Одеській області до ОСОБА_2, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, Управління архітектури та містобудування Одеської міської ради, ОСОБА_1 про зобовязання вчинити певні дії і цивільну справу №1512/12362/2012 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про зобовязання провести перебудову обєкта нерухомості, розглядати їх в одному провадженні, присвоїти обєднаній справі №1512/7524/2012.

Ухвалою Київського районного суду міста ОСОБА_4 від 18 грудня 2015 року закрито провадження по цивільній справі за позовом Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області до ОСОБА_2 за участю третіх осіб Управління архітектури та містобудування Одеської міської ради, ОСОБА_1, про зобовязання вчинити певні дії. Розгляд цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про зобовязання провести перебудову обєкта нерухомості, стягнення збитків та моральної шкоди, продовжено у порядку встановленому ЦПК України.

Під час розгляду справи ОСОБА_1 неодноразово уточнювала позовні вимоги та згідно з останньою редакцією вона заявляє вимоги до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання факту пошкодження, відшкодування матеріальної та моральної шкоди, в яких просить суд: визнати, що пошкодження та руйнування будинку за адресою: м. Одеса, вул. Фонтанська дорога, 106/22, який належить ОСОБА_1, повязані з комплексом технічних та нормативних порушень при будівництві житлового будинку за адресою: м. Одеса, вул. Фонтанська дорога, 106/24-25; стягнути з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 відшкодування збитків у розмірі 222258 гривень; стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 80000 гривень; стягнути з відповідачів на користь позивача судові витрати.

Позивач ОСОБА_1 та її представники ОСОБА_5, ОСОБА_6 в обґрунтування позовних вимог посилались на те, що ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 941 кв.м. та дачного будинку за адресою: м. Одеса, вул. Фонтанська дорога, 106/22. Власниками сусідніх земельних ділянок є: ОСОБА_7 власник земельної ділянки, розташованої за адресою: м. Одеса, вул. Фонтанська дорога, 106/23, ОСОБА_2 власник земельної ділянки, розташованої за адресою: м. Одеса, вул. Фонтанська дорога, 106/24, та ОСОБА_3 власник земельної ділянки, розташованої за адресою: м. Одеса, вул. Фонтанська дорога, 106/25. Позивач стверджувала, що раніше на цих чотирьох земельних ділянках розміщувався одноповерховий будинок зі спільним дахом. Однак на початку 2010 року ОСОБА_2 були розпочаті будівельні роботи на земельних ділянках: м. Одеса, вул. Фонтанська дорога, 106/24 та 106/25 та розпочато будівництво двохповерхового будинку з глибоким підвальним приміщенням. Позивач посилалась на те, що знесення старого будинку та будівництво нового будинку відповідачем здійснювалось з порушенням діючих будівельних норм та правил, що призводить до руйнування її будинку, в тому числі до прояви тріщин на стінах в будинку. Позивачем у 1996 році було проведено капітальний ремонт приміщень свого будинку, у 2005 році було здійснено косметичний ремонт та встановлено парове опалення та до початку будівництва ОСОБА_2 на сусідній земельній ділянці нового будинку, її приміщення будинку знаходились у придатному для проживання стані.

Позивач та її представники посилаються на те, що факт пошкодження та руйнування будинку за адресою: м. Одеса, вул. Фонтанська дорога, 106/22, який належить ОСОБА_1, повязані з комплексом технічних та нормативних порушень при будівництві житлового будинку за адресою: м. Одеса, вул. Фонтанська дорога, 106/24-25, підтверджується отриманим під час розгляду справи висновком додаткової судової будівельно-технічної експертизи №044/2014 від 28.08.2014 року проведеної експертами ПП «Одеський науково-дослідницький центр експертних досліджень ім. Скибинського С.С.», в якому було встановлено, що в результаті проведеної роботи експерт встановив наявність причинно-наслідкового зв'язку між технологічними порушеннями при будівництві нового житлового будинку, розташованого на земельних ділянках №106/24 і №106/25 по вулиці Фонтанська дорога в місті Одесі та встановленим комплексом аварійних деформацій конструкцій дачного будинку №106/22 по вулиці Фонтанська дорога в місті Одесі. Також експертом було встановлено, що вартість ремонтно-відновлювальних робіт (з урахуванням ринкової вартості будівельних матеріалів), які необхідно виконати для усунення пошкоджень та дефектів дачної будівлі, розташованої за адресою: м. Одеса, вул. Фонтанська дорога, 106, ділянка 22, які виникли внаслідок будівництва житлового будинку на суміжних земельних ділянках №24 та №25 по вулиці Фонтанська дорога, 106, в місті Одесі, встановлену у відповідності з вимогами ДСТУ, з урахуванням договірних цін, складає 178474 гривні. У звязку з інфляцією, позивачем під час розгляду було заявлено клопотання про проведення додаткової судової будівельно-технічної експертизи, яке було задоволено та згідно з отриманим висновком судової будівельно-технічної експертизи №27/2016 від 05.05.2016 року, проведеної експертами ПП «Одеський науково-дослідницький центр експертних досліджень ім. Скибинського С.С.», вартість ремонтно-відновлювальних робіт (з урахуванням ринкової вартості будівельних матеріалів) дачної будівлі, розташованої за адресою: м. Одеса, вул. Фонтанська дорога, 106, ділянка 22, враховуючи висновок ПП «Одеський науково-дослідний центр експертних досліджень ім. Скібінського С.С.» за №044/2014 від 28.08.2014 року (а.с.155-240, IV том, ц.с.№1512/7524/2012) визначена відповідно до вимог ДСТУ, складає станом на 05.05.2016 року 222258 гривень 00 копійок. У звязку з чим позивач та її представники просять суд визнати, що пошкодження та руйнування будинку за адресою: м. Одеса, вул. Фонтанська дорога, 106/22, який належить ОСОБА_1, повязані з комплексом технічних та нормативних порушень при будівництві житлового будинку за адресою: м. Одеса, вул. Фонтанська дорога, 106/24-25 та стягнути з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 відшкодування збитків у розмірі 222258 гривень. Також позивач просить суд у відшкодування моральної шкоди стягнути з відповідачів 80000 гривень, посилаючись на те, що діями відповідачів їй була завдана моральна шкода, яка полягає в тому, що будинок №106/22, по вулиці Фонтанська дорога, в місті Одесі є єдиним місцем її мешкання, більш ніж цей будинок в неї нічого немає. Вона є особою похилого віку та немає матеріальної можливості постійно здійснювати ремонтні роботи в своєму будинку. Починаючи з 2010 року, саме з того часу, як відповідачем ОСОБА_2 були розпочаті на сусідніх суміжних земельних ділянках будівництво свого будинку, вона постійно перебуває в нервовому, емоційному стані, оскільки у звязку з вказаним будівництвом, її будинок розпочав руйнуватись, усі стіни потріскались, петлі дверей змістилися і тепер будинок надійно не зачиняються, вартість ремонтно-відновлювальних робіт коштує дуже дорого та є непідємною вартістю для позивача. З цього приводу та з урахуванням того, що позивач особа похилого віку, в неї постійно підвищений тиск, вона дуже хвилюється з приводу того, що в кожну секунду може залишитись без будинку, тобто без місця мешкання. Враховуючи вищевикладене, позивач була вимушена звернутись до суду з відповідним позовом.

Під час розгляду справи представник відповідача ОСОБА_2 та ОСОБА_3 заперечував проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1 посилаючись на те, що ОСОБА_2 являється власником земельної ділянки площею 0,0426 га, яка розташована за адресою: м. Одеса, вул. Фонтанська дорога, 106/24 на підставі договору купівлі-продажу від 26 жовтня 2007 року, зареєстрованого в реєстрі за №4815 та державного акту на право власності на земельну ділянку від 21 грудня 2002 року. Цільовим призначенням земельної ділянки являється індивідуальне дачне будівництво. Власниками сусідніх земельних ділянок являються ОСОБА_7, за адресою: м. Одеса, вул. Фонтанська дорога, 106/23 та ОСОБА_3, за адресою: м.Одеса, вул. Фонтанська дорога, 106/25. Згідно договору купівлі-продажу від 30 листопада 2009 року, зареєстрованого в реєстрі за №8477, ОСОБА_3 придбала земельну ділянку загальною площею 0,304 га, розташовану за адресою: м. Одеса, вул. Фонтанська дорога, 106/25. Право власності ОСОБА_3 на вказану земельну ділянку підтверджується державним актом на право приватної власності на землю, зареєстрованого в поземельній книзі 14.12.2009 року за реєстровим №71001 та 70001. Окрім того, ОСОБА_3 являється власницею 47/1000 частин Дачно-будівельного кооперативу „Тіниста", що знаходиться за адресою: м.Одеса, вул. Фонтанська дорога, 106, на підставі договору дарування від 30 листопада 2009 року, зареєстрованого в реєстрі за №8476. У 2008-2009 роках ОСОБА_2 було отримано дозвіл власників сусідніх земельних ділянок на будівництво дачного будинку, доказом чого є відповідні розписки. Згідно висновку державної санітарно-епідеміологічної експертизи №05.03.02-07/39696 від 21 квітня 2011 року проект житлового будинку за адресою: м. Одеса, Київський район, Фонтанська дорога, 106/24 відповідає вимогам діючого санітарного законодавства України. 23 квітня 2011 року ОСОБА_2 було повторно отримано згоду суміжного землевласника ОСОБА_3 на проектування, будівництво та здачу в експлуатацію дачного будинку за адресою: м. Одеса, вул. Фонтанська дорога, 106/24. 18 травня 2011 року ОСОБА_2 було повторно отримано згоду суміжного землевласника ОСОБА_7 на проектування, будівництво та здачу в експлуатацію дачного будинку за адресою: м. Одеса, вул. Фонтанська дорога, 106/24. 26 квітня 2011 року між ОСОБА_2І - з однієї сторони, та ВНПД Київського РВ м. Одеси ГУ МНС України в Одеській області - з другої сторони, було укладено договір №81/4, згідно з яким проведено експертизу протипожежного стану приміщення житлового будинку за адресою: м. Одеса, вул. Фонтанська дорога, 106/24. Відповідно листа Відділення з питань наглядово-профілактичної діяльності Київського РВ м. Одеси №537 від 28 квітня 2011 року, узгоджено проект житлового будинку за адресою: м. Одеса, вул. Фонтанська дорога, 106/24. Розпорядженням Київської районної адміністрації Одеської міської ради №345 від 12 травня 2011 року затверджено містобудівні умови й обмеження будівництва дачного будинку та господарських споруд на земельній ділянці за адресою: м. Одеса, вул. Фонтанська дорога, 106/24. 01 вересня 2011 року Інспекцією ДАБК в Одеській області зареєстровано декларацію про початок виконання будівельних робіт з будівництва вищезазначеного дачного будинку. У звязку з чим позивач представник відповідачів вважає, що ОСОБА_2І було дотримано вимог законодавства підчас будівництва дачного будинку за адресою: м. Одеса, вул. Фонтанська дорога, 106/24.

Представник відповідачів також зазначав, що ОСОБА_1 стверджувала нібито до руйнування її будинку за адресою: м. Одеса, вул. Фонтанська дорога, 106/22 призвело саме будівництво житлового будинку за адресою: м. Одеса, вул. Фонтанська дорога, 106/24, яке здійснює ОСОБА_2 Представник вважає, що вищевказана інформація не відповідає дійсності та не заслуговує на увагу в якості доказової бази у справі, оскільки всі елементи будівлі змінюються, поступово знижуючи свої міцнісні якості. Ці зміни відбуваються під впливом багатьох фізико-механічних і хімічних чинників. Дуже важливий вплив на знос матеріалів і конструкцій надають умови експлуатації. Також представник було зазначено, що в матеріалах справи відсутня будь-яка оцінка експлуатаційної придатності будівлі за адресою: м. Одеса, вул. Фонтанська дорога, 106/22, яка належить ОСОБА_1, до моменту будівництва житлового будинку за адресою: м. Одеса, вул. Фонтанська дорога, 106/24. При цьому, житловий будинок за адресою: м. Одеса, вул. Фонтанська дорога, 106/22 побудовано ще в 1937 році і докази проведення будь-якої реконструкції, ремонту або укріплення будинку з тих пір у матеріалах справи відсутні. Дах у будинку за адресою: м. Одеса, вул. Фонтанська дорога, 106/22 також не замінявся на протязі багатьох років. Більш того, представник зазначив, що позивач сама вказує в своїх скаргах, що в 1998 році було викуплено, а потім знесено частину цього домоволодіння, яка знаходилася на земельній ділянці за адресою: м. Одеса, вул. Фонтанська дорога, 106/23 та побудовано кількарівневий житловий будинок. У звязку з чим представник відповідачів вважає, що причинами дефектів будівлі за адресою: м. Одеса, вул. Фонтанська дорога, 106/22 може бути порушення режиму експлуатації, занадто тривала експлуатація, знос будівлі, відсутність належного своєчасного догляду, контролю та поточного ремонту. У звязку з чим представник відповідачів вважав позовні вимоги необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають.

Представники позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_5, ОСОБА_6 в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили суд задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 або їх представники у судове засідання не зявились, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлялись належним чином.

Представником відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_8 було надано до суду заяву про відкладення розгляду справи, у звязку з тим, що він приймає участь у соціальних необхідних заходах, як постійний донор крові.

В судовому засіданні 20.12.2016 року представники позивача заперечували проти задоволення заяви представника відповідача.

З наданої до суду представником відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_8 довіреності, вбачається, що представником відповідача крім ОСОБА_8 також є представники ОСОБА_9 та ОСОБА_10, які в свою чергу також є представниками ОСОБА_3

До суду доказів на підтвердження поважності неявки інших представників відповідачів до суду не надано.

Відповідно до ч.3 ст.27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки.

Відповідно до ч.1 ст.157 ЦПК України суд розглядає справи протягом розумного строку, але не більше двох місяців з дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до п. 2 ч.1 ст.169 ЦПК України суд відкладає розгляд справи в межах строків, встановлених статтею 157 цього Кодексу, у разі, зокрема, першої неявки в судове засідання сторони або будь-кого з інших осіб, які беруть участь у справі, оповіщених у встановленому порядку про час і місце судового розгляду, якщо вони повідомили про причини неявки, які судом визнано поважними.

Як вбачається з матеріалів справи, провадження у даній справі було відкрито ще 27 червня 2012 року.

Відповідачі та їх представники, після відновлення ухвалою Київського районного суду міста ОСОБА_4 від 21 червня 2016 року провадження в цій справі у звязку з проведенням та отриманням судом висновку додаткової судової будівельно-технічної експертизи за №27/2016 від 05.05.2016 року, не зявлялись у судові засідання призначені на 30 червня 2016 року, 20 липня 2016 року.

Надалі 26 липня 2016 року відповідачем ОСОБА_3 було надано до Київського районного суду міста ОСОБА_4 апеляційну скаргу на ухвалу Київського районного суду міста ОСОБА_4 від 28.09.2012 року про відкриття провадження по справі, яка була ухвалою апеляційного суду Одеської області від 02 листопада 2016 року відхилена.

Суд зазначає, що подання апеляційної справи це є правом особи, однак звертаємо увагу, що представник відповідача з 2012 року постійно приймав участь у справі та лише через чотири роки відповідачем була подана відповідна скарга.

Така позиція відповідачів та їх представників в сукупності розцінюється судом як така, що спрямована на затягування розгляду справи, що є порушенням прав позивача на розгляд його справи упродовж розумного строку та свідчить про зловживання відповідачами своїми процесуальними правами.

Окрім цього, у відповідності до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», частини 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд зазначає, що права особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується обов'язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження.

Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України").

Враховуючи викладене, з урахуванням того, що відповідачі та їх представники у судове засідання не з'явились без поважних причин, судом у судовому засідання протокольною ухвалою у задоволенні заяви представника відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_8 про відкладення судового засідання було відмовлено, оскільки доказів про поважність причин неявки до суду інших представників відповідачів до суду не надано, судом поведінка відповідачів та їх представників було розцінено як зловживання своїми процесуальними правами та спосіб затягування розумних строків розгляду цивільної справи, у звязку з чим судом ухвалено провести розгляд справи за відсутності відповідачів та їх представників.

Вислухавши пояснення представників позивача ОСОБА_1, дослідивши, вивчивши та проаналізувавши усі наявні документи в матеріалах цивільної справи, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 на праві приватної власності належить дачний будинок №106/22, розташований за адресою: м. Одеса, вул. Фонтанська дорога, 106/22, на підставі свідоцтва про право власності серії ЯЯЯ №257571 від 08.08.2005 року, виданого Виконавчим комітетом Одеської міської ради (а.с.111-112, ІІ том ц.с.).

Власниками сусідніх земельних ділянок є: ОСОБА_7 власник земельної ділянки, розташованої за адресою: м. Одеса, вул. Фонтанська дорога, 106/23, ОСОБА_2 власник земельної ділянки, розташованої за адресою: м. Одеса, вул. Фонтанська дорога, 106/24, та ОСОБА_3 власник земельної ділянки, розташованої за адресою: м. Одеса, вул. Фонтанська дорога, 106/25.

Згідно з договором купівлі-продажу від 26 жовтня 2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_11, зареєстрованого в реєстрі за №4815, ОСОБА_2 придбав земельні ділянки, розташовані за адресою: м. Одеса, вул. Фонтанська дорога, 106/24, а саме: площею 0,0426 га, кадастровий номер :34:015:0063; площею 0,0019 га, кадастровий номер :34:015:0064 (а.с.209, І том ц.с.).

21 грудня 2007 року Управлінням земельних ресурсів міста ОСОБА_4 видано ОСОБА_2 державний акт серії ЯЕ №677223 на право власності на земельну ділянку площею 0,0426 га в місті Одесі, по вулиці Фонтанська дорога, 106/24, для індивідуального дачного будівництва, кадастровий номер :34:015:0063 (а.с.210, І том ц.с.).

Згідно з договором купівлі-продажу від 30 листопада 2009 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_12, зареєстрованого в реєстрі за №8477, ОСОБА_3 придбала земельні ділянки, розташовані за адресою: м. Одеса, вул. Фонтанська дорога, 106, а саме: площею 0,0283 га, кадастровий номер :34:015:0070; площею 0,0021 га, кадастровий номер :34:015:0070 (а.с.213, І том ц.с.).

У запереченнях представником відповідача ОСОБА_2 (а.с.93-100, ІV том ц.с.) було також визнано, що ОСОБА_2 являється власником земельної ділянки площею 0,0426 га, яка розташована за адресою: м. Одеса, вул. Фонтанська дорога, 106/24 на підставі договору купівлі-продажу від 26 жовтня 2007 року, зареєстрованого в реєстрі за №4815 та державного акту на право власності на земельну ділянку від 21 грудня 2002 року. Цільовим призначенням земельної ділянки являється індивідуальне дачне будівництво. Власниками сусідніх земельних ділянок являються ОСОБА_7, за адресою: м. Одеса, вул. Фонтанська дорога, 106/23 та ОСОБА_3, за адресою: м. Одеса, вул. Фонтанська дорога, 106/25. Згідно договору купівлі-продажу від 30 листопада 2009 року, зареєстрованого в реєстрі за №8477, ОСОБА_3 придбала земельну ділянку загальною площею 0,304 га, розташовану за адресою: м. Одеса, вул. Фонтанська дорога, 106/25. Право власності ОСОБА_3 на вказану земельну ділянку підтверджується державним актом на право приватної власності на землю, зареєстрованого в поземельній книзі 14.12.2009 року за реєстровим №71001 та 70001.

Відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Тобто, встановлення факту, що ОСОБА_2 є власником земельної ділянкиплощею 0,0426 га, яка розташована за адресою: м. Одеса, вул. Фонтанська дорога, 106/24 додатковому доказуванню не підлягає.

01.09.2011 року Інспекцією Державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області зареєстровано за №ОД5 декларацію про початок виконання будівельних робіт від 30.08.2011 року, згідно якої замовником є ОСОБА_2 повідомив та отримав вказану декларацію про початок виконання робіт з будівництва дачного будинку на земельній ділянці, площею 0,0426 га, за адресою: м. Одеса, вул. Фонтанська дорога, 106/24 (а.с.19-24, І том ц.с.).

Факт, що ОСОБА_2 отримав вказану інформацію та розпочав будівельні роботи з будівництва дачного будинку на земельній ділянці, площею 0,0426 га, за адресою: м. Одеса, вул. Фонтанська дорога, 106/24, також визнавалось представником відповідача в судових засіданнях, у звязку з чим додатковому доказуванню відповідно до вимог ч.1 ст.61 ЦПК України не підлягає.

З наданих до суду документів, планів земельних ділянок за адресою: м. Одеса, вул. Фонтанська дорога, 106, топографічних зйомок, вбачається, що належна позивачеві земельна ділянка №106/22 по вул. Фонтанська дорога, в місті Одесі та земельні ділянки відповідачів, у тому числі за №106/24 є суміжними та граничать між собою, що також було визнано сторонами по справі під час розгляду справи.

У звязку з початком ОСОБА_2 будівельних робіт з руйнування старого будинку та початком будівництва на цьому місці нового дачного будинку за адресою: м. Одеса, вул. Фонтанська дорога, 106/24, як стверджує позивач ОСОБА_1, яка є суміжним землевласником за адресою: м. Одеса, вул. Фонтанська дорога, 106/22, у неї розпочав руйнуватись дачний будинок, що призвело до її звернення до суду з відповідним позовом.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно з ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до вимог ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд.

Згідно зі ст. 1 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно ст.ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Під час розгляду справи позивач посилалась, що відповідачем ОСОБА_2 був зруйнований старий будинок та побудований новий будинок, який займає площі земельних ділянок за адресою: м. Одеса, вул. Фонтанська дорога, 106/24 та 106/25.

З метою підтвердження та встановлення усіх обставин по справі, для повного та обєктивного розгляду справи, ухвалою Київського районного суду міста ОСОБА_4 від 11.02.2013 року було задоволено клопотання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та призначено по справі судову будівельно-технічну експертизу.

Згідно з висновком №1155 судової будівельно-технічної експертизи від 12.09.2013 року проведеної експертом Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України ОСОБА_4 (а.с.157-166, ІІІ том ц.с.) встановлено, що об'єктом дослідження є житлові будинки №106/22, 106/24-25 по вул. Фонтанська дорога в м. Одесі. Згідно з технічним паспортом КП "ОМБТІ та РОН" від 14.04.2005 р. будинок №106/22 по вул. Фонтанська дорога в м. Одесі складається з наступних приміщень: 1-1 - житлове, пл. 13,8 кв.м.; 1-2 - житлове, пл. 18,0 кв.м.; 3-1 - кухня, пл. 5,5 кв.м.; 3-2 - санвузол, пл. 1,5 кв.м.; загальна площа приміщень (без площі веранди) складає - 38,5 кв.м., висота приміщень - 2,90 м.

Експертом було встановлено, що: в житловому будинку за адресою: м. Одеса, Фонтанська дорога, 106/22 виявлені тріщини і деформації, які негативно впливають на стан конструкцій. Визначити час і причини їх появи, а також чи має відношення до їх появи будівництво житлового будинку за адресою: м. Одеса, Фонтанська дорога, 106/24, не передбачається можливим, оскільки відсутній опис будівельних конструкцій до початку і під час будівництва. В результаті проведеного обстеження встановлено, що будівництво житлового будинку за адресою: м. Одеса, Фонтанська дорога, 106/24 робиться в прибудовах земельної ділянки і не заступає на територію земельної ділянки за адресою: м. Одеса, Фонтанська дорога, 106/25. За результатами проведеного дослідження можливо зробити висновок про те, що при проектуванні і будівництві житлового будинку розташованого за адресою: м. Одеса, Фонтанська дорога, 106/24 враховані дані геології, геодезії, інженерно-технічний розрахунок. У матеріалах справи відсутні інженерно-технічні розрахунки за оцінкою стану будівлі і фундаменту за адресою: м. Одеса, Фонтанська дорога, 106/22, до початку будівництва і результати впливу на будівлю під час і після будівництва. Дослідженням встановлено, що житловий будинок за адресою: м. Одеса, Фонтанська дорога, 106/24 відповідає наступним вимогам: по відповідному технічному стану - п.18 "Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями"; за розміром площі житлових кімнат - п.2.24 ДБН В.2.2-15-2005 "Житлових будівель"; по ширині приміщень: житлових кімнат - п.2.5 ВСН 61-89 (р); по висоті приміщень - п.2.9 ДБН В.2.2-15-2005; по складу приміщень - п.2.22 ДБН В.2.2-15-2005; по наявності природного освітлення і провітрювання житлових кімнат і кухні - п.п. 3.4, 3.6 ДБН В.2.2-15-2005; п.3.3.2 "Методичних вказівок по здійсненню державного санітарного нагляду за пристроєм і змістом житлових будівель"; по забезпеченню інсоляцією житлових приміщень - п.3.2 ДБН В.2.2-15-2005, п. 10.30* ДБН 360-92* "Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень"; СаНПиН 2605-82 "Санітарні норми і правила забезпечення інсоляцією житлових і громадських будівель і територій житлової забудови"; по конструкції даху і покрівлі - ДБН В.2.6-14-95 "Покриття будівель і споруд"; по лінійних розмірах дверних отворів - п.5.27 ДБН В.1.1-7-2002; по несучім здатностям - СНиП 3.03.01-87 "Несучі і захищаючі конструкції"; по мірі вогнестійкості конструктивних елементів п.2.17 таблиць.4 ДБН В.1.1 - 7-2002 "Пожежна безпека об'єктів будівництва". Не відповідає: по протипожежних розривах п.3.25*ДБН 360-92** "Планування і забудова міських і сільських поселень". Переобладнання об'єкту нерухомості, побудованого на земельній ділянці за адресою: м. Одеса, Фонтанська дорога, 106/24 без втрати його експлуатаційних характеристик не вбачається можливим.

Представники позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні заперечували щодо належності та вірності висновку судової будівельно-технічної експертизи №1155 від 12.09.2013 року проведеної експертом Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України ОСОБА_4 та надали до суду висновок експерта державного підприємства «Чорноморський експертно-технічний центр Держгірпромнагляду України» ОСОБА_13 за №51.-08.-31.-0073.13 від 09.10.2013 року про результати обстеження та технічного стану будівельних конструкцій одноповерхової житлової будови, розташованої за адресою: м. Одеса, вул. Фонтанська дорога, 106/22 з урахуванням впливу будівництва суміжного трьохрівневого будинку за адресою: м. Одеса, вул. Фонтанська дорога, 106, ділянки 24 та 25 (а.с.11-46, ІV том ц.с.).

Згідно з вказаним висновком, експертом встановлено, що існуючі дефекти і ушкодження в приміщеннях житлової будови на ділянці №22 по вул. Фонтанська дорога, 106 (власниця ОСОБА_1Л.) у вигляді деформацій і тріщин виникли в результаті будівництва сусідньої будівлі, розташованої на ділянці №24, 25 зі збільшеною поверховістю і облаштуванням підвалу на відмітці - 3,6 м. без врахування розташування суміжних будов, в протиріччя діючим нормативним вимогам. Одноповерхова житлова будова ОСОБА_1 вимагає обов'язкового капітального ремонту з посиленням фундаменту і окремих несних і захисних будівельних конструкцій, для чого необхідно розробити робочий проект посилення і загальний робочий кошторис на виконання усіх ремонтних робіт.

Також у вказаному висновку зазначено, що при проведенні аналізу і перегляді висновку експертизи за №1155 від 12.09.2013 р. проведеної та виконаної Одеським НДІ судових експертиз на основі наявних матеріалів і матеріалів фото фіксації, з'ясувалося, що в цьому висновку не освітлені і проігноровані такі події і дії власника ділянки 106/24, 106/25, як: самовільне, без узгодження з особами, інтереси яких зачеплені, руйнування частини загального будинку, що привів до втрати жорсткості окремих його частин; ігнорування посилань на вимоги ДБН В.1.2-12-2008 "Будівництво в умовах щільної забудови", які регламентують перед початком проектування і будівництва обов'язкове виконання обслідницьких і інвентаризаційних робіт навколишньої забудови; не висвітлений експертом факт пристрою в кімнатах ОСОБА_1 геологічних шурфів, виконаних відділом інженерно-технічних досліджень інституту "НДІпроектреконструкція" і, відповідно, результат цих досліджень; виконане в 2010 р. укладення за інженерно-геологічними умовами майданчика будівництва двоповерхового житлового будинку (автор СПД ОСОБА_14Н.) здійснені на основі топозьомки, де повністю відсутня будова за № 106/22, що суперечить нормативним вимогам; у матеріалах справи відсутні які-небудь інженерно-технічні розрахунки по будинку 106/24, 106/25; три колони, що заступають на ділянку 106/25 підтримують веранду другого поверху будинку і їх втрата не вплине на експлуатаційні якості всього будинку; помилкою або свідомим спотворенням в укладенні є твердження, що новий будинок розташований на відстані 3,62 м. від стінки будинку 106/22, у зв'язку з чим залишений без уваги представлений "Розрахунок взаємного впливу фундаментів"; факт розташування будівельних конструкцій знову відбудованого будинку в менш ніж на 1,0 м. від існуючого будинку № 22 (фактично на ділянці 25) не згадується, а фотофіксація не відображує реальну картину руйнування будинку № 22. У зв'язку з викладеним, висновок за №1155 від 12.09.2013 року спотворює істину, є недостовірним, одностороннім і не може бути доказом.

Згідно з листом Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз за №11-39-2453 від 09.12.2013 року встановлено, що Одеським НДІ судових експертиз було розглянуто скаргу ОСОБА_5 на неправомірні дії експерта ОСОБА_4, який працював в Одеському НДІСЕ на підставі договору, та перевіркою висновку судової будівельно-технічної експертизи №1155 від 12.09.2013 року, яка була виконана ОСОБА_4, встановлені порушення Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 року за №53/5 (у редакції наказу МЮ України від 26.12.2012 року за №1950/5), та методичних рекомендацій з питань проведення будівельно-технічних експертиз, висновки експерта визнані необґрунтованими (а.с.71, ІV том ц.с.).

З урахуванням встановлених обставин та з метою підтвердження та встановлення усіх обставин по справі, для повного та обєктивного розгляду справи, ухвалою Київського районного суду міста ОСОБА_4 від 04.03.2014 року за клопотанням ОСОБА_2 було призначено повторну судову будівельно-технічну експертизу, на вирішення якої були постановлені наступні питання, зокрема:

- Чи вплинули дії з будівництва обєкта на земельній ділянці за адресою: м. Одеса, Фонтанська дорога, 106/24 на стан житлового будинку за адресою: м. Одеса, вул. Фонтанська дорога, 106/22 ? Якщо так, то яким чином ?

- Чи є причинний зв'язок між будівництвом обєкта на земельній ділянці за адресою: м. Одеса, Фонтанська дорога, 106/24 та пошкодженням дачної будівлі за адресою: м. Одеса, Фонтанська дорога, 106/22 ?

- Якщо такий причинний зв'язок є, визначити які саме пошкодження дачної будівлі за адресою: м. Одеса, Фонтанська дорога, 106/22 виникли внаслідок будівництва обєкта на земельній ділянці за адресою: м. Одеса, Фонтанська дорога, 106/24 та визначити суму матеріальної шкоди, заподіяної власникові дачної будівлі за адресою: м. Одеса, Фонтанська дорога, 106/22.

- Чи можливо встановити з яких причин та у який період часу було здійснено пошкодження дачної будівлі за адресою: м. Одеса, Фонтанська дорога, 106/22 та який рівень цих пошкоджень ?

Згідно з висновком №044/2014 додаткової судової будівельно-технічної експертизи від 28.08.2014 року, проведеної експертом ПП «Одеський науково-дослідний центр експертних досліджень ім. Скибінського С.С.» ОСОБА_15 (а.с.155-240, ІV том ц.с.) встановлено, що в результаті проведеної роботи експерт встановив наявність причинно-наслідкового зв'язку між технологічними порушеннями при будівництві нового житлового будинку, розташованого на земельних ділянках №106/24 і №106/25 по вул. Фонтанська дорога в м. Одесі і виявленим комплексом аварійних деформацій конструкцій дачного будинку №106/22 по вул. Фонтанська дорога в м. Одесі.

Негативні наслідки сталися із-за усадкових явищ, що виникли із-за неприпустимої близькості облаштування глибоких фундаментів будинку на ділянках №106/24-25, посилених послабленням жорсткості частини будинку, що залишилася, на ділянці №106/22 в результаті демонтажу загальної будівлі, особливо його частини на ділянці №106/25.

Житловий будинок на ділянках №106/24 і №106/25 зі збільшеною поверховістю і облаштуванням підвалу на відмітці - 3,6 м зведений без урахування розташування суміжного дачного будинку №106/22, з порушенням діючих будівельних норм.

Одноповерховий дачний будинок №106/22 по вул. Фонтанська дорога в м. Одесі, належний ОСОБА_16, вимагає обов'язкового проведення капітального ремонту з посиленням фундаменту і окремих несних і захищаючих конструкцій, для чого необхідно розробити робочий проект реконструкції.

Вартість ремонтно-відновлювальних робіт (з урахуванням ринкової вартості будівельних матеріалів), які необхідно зробити по усуненню ушкоджень і дефектів дачного будинку №106/22 по вул. Фонтанська дорога в м. Одесі які виникли в результаті будівництва житлового будинку на суміжних земельних ділянках №24, 25 за адресою: м. Одеса, Фонтанська дорога, 106, визначена відповідно до вимог ДСТУ, з урахуванням договірної ціни, складає (з урахуванням ПДВ) - 178474 гривні 00 копійок.

На підставі наданих матеріалів цивільної справи №1512/7524/2012 експерт встановив, що період виникнення і розвитку ушкоджень дачного будинку №106/22 складає 2010-2014 року. В результаті проведеного візуально-інструментального обстеження дачного будинку №106/22 по вул. Фонтанська дорога в м. Одесі встановити точну дату виникнення виявлених ушкоджень і дефектів дачного будинку №106/22 у вищезгаданому періоді експертові технічно не представляється можливим. За даними технічного звіту (серпень 2011 р.) ГП інституту «НІІпроектреконструкція» Одеська філія, зафіксованих в матеріалах фото-фіксації, поява тріщин визначена періодом 2010-2011 роки.

В результаті дослідження тріщин (їх характеристик, місць (зони) виникнення, характер розкриття і напряму), виявлених на несних і самонесних конструкціях дачного будинку №106/22, експерт встановив, що вони є ушкодженнями усадкового характеру, посиленими втратою жорсткості будови і технічними, і нормативними порушеннями при будівництві житлового трьохрівневого будинку на ділянках №106/24-25.

Ушкодження покрівлі і дерев'яної конструкції даху, виявлені з боку земельної ділянки №24 і №25 по вул. Фонтанська дорога в м. Одесі, виникли в результаті демонтажних робіт частини дачного будинку №106 і на момент огляду не усунені, що робить негативний вплив на технічний стан дерев'яної конструкції даху.

Технічний стан дачного будинку №106/22 класифікується як незадовільне.

Відповідно до вимог ч.1 ст.143 ЦПК України для зясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо, суд призначає експертизу за заявою осіб, які беруть участь у справі.

Згідно з вимогами ч. 6 ст.147 ЦПК України висновок експерта для суду є не обовязковим і оцінюється судом за правилами, встановленими ст.212 цього Кодексу.

Статтею 212 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.

З урахуванням усіх зібраних по справі доказів, аналізуючи їх в сукупності, суд дійшов висновку та зазначає, що судом в якості належного та допустимого доказу не приймається висновок №1155 судової будівельно-технічної експертизи від 12.09.2013 року проведеної експертом Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України ОСОБА_4, оскільки як вже зазначалось навіть самим Одеським НДІ судових експертиз, в якій працював експерт ОСОБА_4, було встановлено, що вказаний висновок постановлений з порушенням Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 року за №53/5 (у редакції наказу МЮ України від 26.12.2012 року за №1950/5), та методичних рекомендацій з питань проведення будівельно-технічних експертиз, та за наслідками чого висновки експерта були визнані необґрунтованими.

Крім того вказаний висновок за №1155 спростовується подальшими отриманими судом доказами, а саме наданим до суду позивачем висновком експерта державного підприємства «Чорноморський експертно-технічний центр Держгірпромнагляду України» ОСОБА_13 за №51.-08.-31.-0073.13 від 09.10.2013 року, який також встановив неналежність прийнятого експертом ОСОБА_4 висновку за №1155, а також спростовується отриманим висновком №044/2014 додаткової судової будівельно-технічної експертизи від 28.08.2014 року, проведеної експертом ПП «Одеський науково-дослідний центр експертних досліджень ім. Скибінського С.С.» ОСОБА_15 проведення якої в свою чергу було призначено за клопотанням ОСОБА_2

Тобто усі вище перелічені встановлені обставини та докази підтверджують наявність необґрунтованості висновку №1155 судової будівельно-технічної експертизи від 12.09.2013 року, а тому не приймається судом як належний доказ.

Щодо посилань відповідача ОСОБА_2, його представників у тому числі ОСОБА_8, який також є представником ОСОБА_3, що немає жодного доказу на підтвердження того, що існує причинно-наслідковий звязок між здійсненим ОСОБА_2 будівництвом будинку на земельних ділянках №106/24 і №106/25 по вул. Фонтанська дорога в місті Одесі та пошкодженням належного ОСОБА_1 будинку №106/22 по вулиці Фонтанська дорога в місті Одесі, суд зазначає, що ці посилання представника є безпідставними та непідтверджені під час розгляду справи жодним доказом та навпаки спростовуються наступними обставинами.

Як вже зазначалось, згідно з отриманим судом висновком №044/2014 додаткової судової будівельно-технічної експертизи від 28.08.2014 року, проведеної експертом ПП «Одеський науково-дослідний центр експертних досліджень ім. Скибінського С.С.» ОСОБА_15 (а.с.155-240, ІV том ц.с.) було встановлено, що в результаті проведеної роботи експерт встановив наявність причинно-наслідкового зв'язку між технологічними порушеннями при будівництві нового житлового будинку, розташованого на земельних ділянках №106/24 і №106/25 по вул. Фонтанська дорога в м. Одесі і виявленим комплексом аварійних деформацій конструкцій дачного будинку №106/22 по вул. Фонтанська дорога в м. Одесі. Негативні наслідки сталися із-за усадкових явищ, що виникли із-за неприпустимої близькості облаштування глибоких фундаментів будинку на ділянках №106/24-25, посилених послабленням жорсткості частини будинку, що залишилася, на ділянці №106/22 в результаті демонтажу загальної будівлі, особливо його частини на ділянці №106/25.

Крім того цей факт також був частково викладений у висновку експерта державного підприємства «Чорноморський експертно-технічний центр Держгірпромнагляду України» ОСОБА_13 за №51.-08.-31.-0073.13 від 09.10.2013 року, який також встановив, що існуючі дефекти і ушкодження в приміщеннях житлової будови на ділянці №22 по вул. Фонтанська дорога, 106 (власниця ОСОБА_1Л.) у вигляді деформацій і тріщин виникли в результаті будівництва сусідньої будівлі, розташованої на ділянці №24, 25 зі збільшеною поверховістю і облаштуванням підвалу на відмітці - 3,6 м. без врахування розташування суміжних будов, в протиріччі діючим нормативним вимогам.

Суд також вважає за необхідне зазначити, що після отримання судом висновку №044/2014 додаткової судової будівельно-технічної експертизи від 28.08.2014 року, в якому було встановлено причинно-наслідковий зв'язок між діями відповідача ОСОБА_2 з будівництва будинку та руйнуванням будинку позивача, представник відповідачів заперечував цей факт, однак зазначив, що дійсно можливо, що у наслідок збудованого будинку на земельних ділянках №106/24 та №106/25 по вулиці Фонтанська дорога, в місті Одесі мав можливість осісти фундамент належного позивачеві будинку, оскільки вона є суміжним землевласником.

Надалі під час розгляду справи, а саме 26.11.2015 року ОСОБА_2 було надіслано на адресу Київського районного суду міста ОСОБА_4 заяву про затвердження мирової угоди, яка підписана ОСОБА_2 та ОСОБА_3, в якій одним з пунктів було зазначено, що ОСОБА_2 зобовязується сплатити на користь ОСОБА_1 120000 гривень протягом десяти днів з моменту підписання мирової угоди, що слугуватиме компенсацією пошкоджень і руйнувань будинку за адресою: м. Одеса, вул. Фонтанська дорога, 106/22, який належить ОСОБА_1, яка в свою чергу відмовляється від усіх позовних вимог до відповідачів у звязку з урегулюванням спору.

Позивач відмовився від укладення з відповідачами мирової угоди на вказаних умов, однак судом береться до уваги також те, що в ній в супереч запереченням проти задоволення позову позивача, відповідачі особисто проявляли намір під час розгляду справи сплатити позивачеві грошову компенсацію за пошкодження і руйнування належного ОСОБА_1 будинку за адресою: м. Одеса, вул. Фонтанська дорога, 106/22, що розцінюється судом як часткове визнання фактів в цій частині.

Суд зазначає, що згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі» рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до статті 2 ЦПК, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до статті 8 ЦПК, а також правильно витлумачив ці норми.

Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення. Ухвалене у справі рішення має бути гранично повним, ясним, чітким, викладеним у послідовності, встановленій статтею 215 ЦПК, і обов'язково містити вступну, описову, мотивувальну та резолютивну частини.

Відповідно до ст. 213, 214 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим та має стосуватися, зокрема питань: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини сторін випливають із установлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин тощо.

З урахуванням вищевикладеного, дослідивши, вивчивши та проаналізувавши наявні докази в матеріалах справи, оцінивши їх в сукупності, суд дійшов висновку, що є встановленим факт, що пошкодження та руйнування належного позивачеві ОСОБА_1 будинку, розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Фонтанська дорога, 106/22, повязано з комплексом технологічних порушень допущених при будівництві, які здійснювались ОСОБА_2, житлового будинку розташованого на земельних ділянках, які суміжні та граничать з земельною ділянкою позивача, за адресою: м. Одеса, вул. Фонтанська дорога, №106/24 та №106/25, а тому позовні вимоги ОСОБА_1 в цій частині підлягають задоволенню.

Як вже зазначалось, згідно з висновком №044/2014 додаткової судової будівельно-технічної експертизи від 28.08.2014 року, проведеної експертом ПП «Одеський науково-дослідний центр експертних досліджень ім. Скибінського С.С.» ОСОБА_15 (а.с.155-240, ІV том ц.с.) було встановлено, що вартість ремонтно-відновлювальних робіт (з урахуванням ринкової вартості будівельних матеріалів), які необхідно зробити по усуненню ушкоджень і дефектів дачного будинку №106/22 по вул. Фонтанська дорога в м. Одесі, які виникли в результаті будівництва житлового будинку на суміжних земельних ділянках №24, 25 за адресою: м. Одеса, Фонтанська дорога, 106, визначена відповідно до вимог ДСТУ, з урахуванням договірної ціни, складає (з урахуванням ПДВ) - 178474 гривні 00 копійок.

Вказана вартість ремонтно-відновлювальних робіт була встановлена станом на 28.08.2014 року.

Надалі, під час розгляду справи 05 лютого 2016 року представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_5 надав до суду клопотання про призначення додаткової судової будівельно-технічної експертизи по цивільній справі з метою визначення оціночної вартості ремонтно-відновлювальних робіт дачної будівлі, розташованої за адресою: м. Одеса, вул. Фонтанська дорога, 106, ділянка 22, по наданому до суду висновку ПП «Одеський науково-дослідний центр експертних досліджень ім. Скібінського С.С.» за №044/2014 від 28.08.2014 року з урахуванням індексу інфляції на період виконання експертного дослідження.

У звязку з чим, ухвалою Київського районного суду міста ОСОБА_4 від 17.02.2016 року, з метою зясування усіх обставин по справі, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо, у звязку з тим, що зі встановленої експертом вартості суми ремонтно-відновлювальних робіт, що викладено у висновку ПП «Одеський науково-дослідний центр експертних досліджень ім. Скібінського С.С.» за №044/2014 від 28.08.2014 року, пройшло півтора року, було призначено додаткову судову будівельно-технічну експертизу.

Згідно з висновком №27/2016 судової будівельно-технічної експертизи від 05.05.2016 року, проведеної експертом ПП «Одеський науково-дослідний центр експертних досліджень ім. Скибінського С.С.» ОСОБА_15 (а.с.8-34, VІІ том ц.с.) встановлено, що вартість ремонтно-відновлювальних робіт (з урахуванням ринкової вартості будівельних матеріалів) дачної будівлі, розташованої за адресою: м. Одеса, вул. Фонтанська дорога, 106, ділянка 22, враховуючи висновок ПП «Одеський науково-дослідний центр експертних досліджень ім. Скибінського С.С.» за №044/2014 від 28.08.2014 року (а.с. 155- 206, IV том, ц.с. №1512/7524/2012), визначена відповідно до вимог ДСТУ, складає станом на 05.05.2016 р. (з врахуванням ПДВ): 222258 гривень 00 копійок.

У звязку з чим, позивачем були уточнені позовні вимоги в цій частині та просить суд стягнути з відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на свою користь у відшкодування матеріальної шкоди, завданої в результаті будівництва житлового будинку на суміжних земельних ділянках №24, 25 за адресою: м. Одеса, Фонтанська дорога, 106, грошові кошти у розмірі 222258 гривень.

Відповідно до ст.316, ст.317, ст. 319 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Власність зобов'язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. Держава не втручається у здійснення власником права власності. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. (ст.321 ЦК України).

Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди (ст.386 ЦК України).

Згідно зі ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Статтею 1166 ЦК України встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоду, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Судом вже було встановлено, що пошкодження та руйнування належного позивачеві ОСОБА_1 будинку, розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Фонтанська дорога, 106/22, повязано з комплексом технологічних порушень допущених при будівництві житлового будинку розташованого на земельних ділянках, суміжних та граничних з земельною ділянкою позивача, за адресою: м. Одеса, вул. Фонтанська дорога, №106/24 та №106/25, які здійснювались ОСОБА_2.

Враховуючи вищевикладене, судом встановлено, що шкода майну, яке належить ОСОБА_1, завдана саме внаслідок допущених ОСОБА_2 технологічних порушень при будівництві житлового будинку розташованого на земельних ділянках, які суміжні та граничать з земельною ділянкою позивача, у звязку з чим суд вважає, що з останнього підлягає стягненню на користь позивача у відшкодування матеріальної шкоди - 222258 гривень.

Щодо вимог позивача про стягнення вказаних коштів з ОСОБА_3, суд вважає їх необґрунтованими та безпідставними, оскільки до суду не надано доказів на підтвердження того, що ОСОБА_3 приймала участь у будівництві будинку, розташованого на земельних ділянках за адресою: м. Одеса, вул. Фонтанська дорога, №106/24 та №106/25, під час якого було допущено комплекс технологічних порушень, які в свою чергу стали причиною пошкодження та руйнування належного позивачеві будинку, у звязку з чим суд дійшов висновку, що в цій частині позовні вимоги ОСОБА_1 задоволенню не підлягають.

Щодо вимоги ОСОБА_1 про стягнення з відповідачів на її користь у відшкодування моральної шкоди 80000 гривень, суд зазначає наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідно до розяснень викладених в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 „Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування моральної шкоди" під моральною шкодою слід розуміти витрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Крім того, згідно з ст.23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, яка полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку із знищенням чи пошкодженням її майна, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя.

При зясуванні питання щодо відшкодування моральної шкоди, суд повинен зясувати чим підтверджується факт заподіяння моральних страждань, або втрат немайнового характеру, за яких обставин вони заподіяні, в якій грошовій сумі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить.

Визначаючи розмір моральної шкоди, яка підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача, суд бере до уваги конкретні обставини справи, розмір та характер заподіяної шкоди, виходячи з характеру правопорушення, а також враховує вимоги розумності та справедливості.

Посилання позивача щодо завданої їй моральної шкоди знайшли своє підтвердження під час розгляду справи.

Суд вважає обґрунтованими та такими, що знайшли своє підтвердження факти позивача, що пошкодження та руйнування належного позивачеві будинку, що мале місце у 2010-2011 році, тобто біля шести років, призводить до душевних страждань, зміну способу життя, постійних хвилювань.

Також суд приймає до уваги, що позивач ОСОБА_1 є пенсіонером, особою похилого віку, яка саме з вини відповідача тривалий час не може вирішити питання щодо здійснення дій з відновлювального-ремонту свого пошкодженого будинку внаслідок дій відповідача, постійно нервує та хвилюється з цього приводу та подальшого стану будинку і наслідків, на протязі чотирьох з половиною років прийшлось приймати участь у судових тяжбах, звертатись з цього приводу за юридичною допомогою у звязку з необізнаністю, приймати участь у неодноразових заходах при проведенні експертиз, доводити свою правоту.

У звязку з чим, суд дійшов висновку, що визначений позивачем ОСОБА_1 розмір моральної шкоди в сумі 80000 гривень є завищеним. На переконання суду стягнення з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача моральної шкоди в розмірі 40000 гривень буде справедливим та достатнім відшкодуванням тих моральних страждань, які позивач зазнала.

Вимогу позивача в частині стягнення з ОСОБА_3 у відшкодування моральної шкоди грошових коштів, суд вважає такою, що задоволенню не підлягає, у звязку з тим, як вже зазначалось позивачем не доведено, що діями ОСОБА_3 були завдані збитки ОСОБА_1, що є підставою для можливого відшкодування завданої моральної шкоди у відповідності до вказаних норм ЦК України.

Підсумовуючи вищевикладене позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню.

Згідно з ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Статтею 79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать: витрати на правову допомогу; витрати сторін та їх представників, що пов'язані з явкою до суду; витрати, пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведенням судових експертиз; витрати, пов'язані з проведенням огляду доказів за місцем їх знаходження та вчиненням інших дій, необхідних для розгляду справи; витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача.

Позивачем під час розгляду справи був сплачений судовий збір, а саме сплачено: судовий збір при поданні позову в сумі 107 гривень 30 копійок, що підтверджується квитанцією №5175.384.3 від 13.09.2012 року; судовий збір сплачений за вимогу майнового характеру в сумі 500 гривень 00 копійок, що підтверджується квитанцією №3832 від 10.12.2012 року; судовий збір сплачений за клопотання про забезпечення позову в сумі 243 гривні 60 копійок, що підтверджується квитанцією №55 від 14.11.2015 року; судовий збір сплачений в сумі 3030 гривень 60 копійок, що підтверджується квитанцією №54 від 14.11.2015 року.

У звязку з чим, відповідно до ст. 88 ЦПК України до стягнення з відповідача ОСОБА_2 підлягають судові витрати сплачені позивачем з урахуванням задоволеної частини позовних вимог, а саме сплачений: судовий збір за дві вимоги немайнового характеру (з урахуванням ставок для сплати відповідно на день сплати), а саме в сумі 551 гривня 20 копійок (243,60*2=551,20), судовий збір за майнову вимогу в сумі 2222 гривні 58 копійок; судовий збір сплачений за клопотання про забезпечення позову в сумі 243 гривні 60 копійок; за проведення судової будівельно-технічної експертизи (висновок №1155 від 12.09.2013 року) в сумі 2208 гривень 00 копійок, що підтверджується квитанцією №12 від 09.04.2013 року; за проведення додаткової судової будівельно-технічної експертизи (висновок №044/2014 від 28.08.2014 року) в сумі 5000 гривень 00 копійок, що підтверджується квитанцією №3027 від 18.06.2014 року; за проведення судової будівельно-технічної експертизи (висновок №27/2016 від 05.05.2016) в сумі 3000 гривен, що в загальній сумі складає 13225 гривень 38 копійок.

Щодо відшкодування витрат позивача на правову допомогу суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» від 20 грудня 2011 року розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

Отже, для того, щоб суд присудив витрати на користь першої сторони, вона повинна документально їх підтвердити. Таким підтвердженням може бути укладений в письмовій формі договір на надання правової допомоги. В ньому необхідно передбачити, яка саме правова допомога буде надаватися особі (складання позовної заяви, відзиви на позови, представництво в суді та ін.). Більше того, в договорі потрібно зазначити, по якій саме справі надаватиметься правова допомога (наприклад: по справі зі стягнення аліментів, заборгованості за договором , про відшкодування матеріальної чи моральної шкоди). Не завадить також конкретно вказати, хто буде виступати відповідачем/позивачем у даній справі. У разі недотримання цих положень протилежна сторона може поставити в суді під сумнів те, що правова допомога надається саме по цій справі, що може бути підставою для відмови у відшкодуванні судових витрат.

Крім того, бажано навести в договорі розцінки за вчинення адвокатом (фахівцем у галузі права) конкретних правових дій: чи то написання позову, чи то з'явлення в судове засідання. У свою чергу особа, якій надається правова допомога, повинна підписати акт прийому-передачі наданих послуг, який складається адвокатом чи фахівцем в галузі права (які можуть виступати самостійно чи від імені адвокатського об'єднання або юридичної фірми). Після підписання акта приймання-передачі сторона повинна сплатити кошти за надані послуги і пред'явити всі ці документи в суді.

Представником позивача надано до суду договір № 30/13 про надання правової допомоги від 02.04.2013 року, укладений між позивачем та Адвокатським обєднанням «Альтерра», зі встановленим строком дії до виконання сторонами своїх зобовязань.

Оглянувши та вивчивши наданий до суду договір про надання правової допомоги, квитанції про сплату витрат на правову допомогу за період з квітня 2013 року по липень 2016 року, розрахунок витрат на правову допомогу в загальній сумі 7500 гривень, акт №ОУ-00048 про надання послуг за листопад 2014 року-липень 2016 року, у відповідності до Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», суд вважає обґрунтованими та доведеними понесені позивачем витрати на правову допомогу, які в свою чергу підлягають стягненню з відповідача ОСОБА_2 в сумі 5887 гривень 28 копійок.

Щодо решти заявлених позивачем вимоги про відшкодування витрат понесених у тому числі за сплати отриманого ним висновку з ДП «НДІпроектреконструкція», залучення до проведених висновків спеціаліста ОСОБА_13, за сплату предпроектних пропозицій для визначення вартості ремонтно-відновних робіт дачної будівлі, суд зазначає, що вказані понесені позивачем витрати до переліку встановленого ст.79 ЦПК України видів судових витрат не відносяться, у звязку з чим до відшкодування не підлягають.

З урахуванням вищевикладеного, до стягнення з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 підлягають судові витрати в загальній сумі 19112 гривень 66 копійок (13225,38 + 5887,28=19112,66).

При вищевикладених обставинах та керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 61, 88, 212 215, 294 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання факту пошкодження, відшкодування матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.

Встановити факт, що пошкодження та руйнування належного ОСОБА_1 будинку, розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Фонтанська дорога, 106/22, повязано з комплексом технологічних порушень допущених при будівництві, які здійснювались ОСОБА_2, житлового будинку розташованого на земельних ділянках, суміжних та граничних з земельною ділянкою ОСОБА_1, за адресою: м. Одеса, вул. Фонтанська дорога, №106/24 та №106/25.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1 ідентифікаційний номер НОМЕР_2, у відшкодування матеріальної шкоди 222258 (двісті двадцять дві тисячі двісті пятдесят вісім) гривень 00 (нуль) копійок.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1 ідентифікаційний номер НОМЕР_2, у відшкодування моральної шкоди 40000 (сорок тисяч) гривень 00 (нуль) копійок.

У задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1 ідентифікаційний номер НОМЕР_2, судові витрати в загальній сумі 19112 (девятнадцять тисяч сто дванадцять) гривень 66 (шістдесят шість) копійок.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особи, які не приймали участь під час проголошення рішення суду протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Головуючий Калініченко Л. В.