АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/5113/16 Справа № 202/1554/14-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Пономарь З.М.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2016 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді Пономарь З.М., суддів Петешенкової М.Ю., Повєткіна В.В., при секретарі Самокиші О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_2 «ПРИВАТБАНК» на заочне рішення Індустріального районного суду м.Дніпропетровськ від 19 березня 2015 року за позовом ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_2 «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_3 про стягнення кредитної заборгованості,-

в с т а н о в и л а :

04.02.2014р. до суду надійшла позовна заява ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_3 про стягнення кредитної заборгованості у сумі 30 680грн.13 коп., у тому числі, 1 835грн.75 коп. заборгованості за кредитом, 9284грн.90коп. заборгованості по процентам за користування кредитом, 17622грн.33коп. пені за несвоєчасне виконання зобовязань за договором, штрафу у сумі 500грн. (фіксована частина) та 1437грн.15коп. (процентна складова). В обгрунтування позовних вимог банк посилався на невиконання ОСОБА_3 зобовязань за кредитним договором від 13.09.2006р.

Заочним рішенням Індустріального райсуду м.Дніпропетровськ від 19.03.2015р. позовні вимоги ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» задоволено частково, на його користь з ОСОБА_3 на користь стягнуто заборгованість за кредитом у сумі 1 835грн.75 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом у сумі 9 284грн.90коп. В частині позовних вимог банку про стягнення заборгованості неустойки (пені та штрафів) відмовлено. В апеляційній скарзі позивач банк просив скасувати вказане судове рішення в частині відмови у задоволенні його позовних вимог, посилаючись на його невідповідність вимогам закону у цій частині.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в оскарженій частині в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає, що воно підлягає скасуванню у цій частині з ухваленням нового рішення за такими підставами.

З матеріалів справи вбачається наступне.

Згідно заяви від 13.09.2006р. за №DNH4KP89990425 ОСОБА_3 з метою купівлі мобільного телефону просив надати йому строковий кредит у сумі 1 851грн.20коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2,09 % на місяць строком на 14 місяців по 13.11.2007р. з погашенням заборгованості щомісячними платежами у сумі 154грн.20коп. у заяві передбачено, що при порушенні позичальником зобовязань по погашенню кредиту, позичальник сплачує банку відсотки за користування кредитом у розмірі 6,00% місяць, розрахованих від суми залишку непогашеної заборгованості за кредитом (а.с.5).

За відомостями банку (а.с.3) за вказаним договором за ОСОБА_3 обліковується заборгованість, яка станом на 21.01.2014р. складала 30680грн.13коп. та складалась з 1835грн.75коп. заборгованості за кредитом; 9284грн.90 коп. заборгованості по процентам за користування кредитом; 17622грн.33коп. пені за несвоєчасне виконання зобовязання; штрафу 500грн. (фіксована частина) та 1 437грн.15коп. (процентна складова).

Стягнувши 1835грн.75коп. заборгованості за кредитом та 9284грн.90коп. заборгованості по процентам за користування кредитом, суд першої інстанції відмовив у задоволенні вимог банку про стягнення пені та штрафу. Відмовляючи у вказаній частині позовних вимог, суд першої інстанції посилався на не наведення банком обґрунтованого розрахунку пені та штрафів, явну невідповідність наслідків порушення зобовязання, порушення принципу розумності та справедливості.

З вказаним висновком суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог повністю не можна погодитись з наступних підстав.

Згідно положень ст.ст.526,527 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог закону.

За ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ч.1 ст.550 ЦК України право на неустойку (штраф, пеню) виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих не виконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Тобто, пеня це санкція, яка нараховується за несвоєчасне виконання грошового зобов'язання. Суд першої інстанції, встановивши факт несвоєчасного виконання ОСОБА_3 грошових зобов'язань за строковим кредитом та ухваливши рішення про стягнення заборгованості за кредитом, що виникла внаслідок такого невиконання, безпідставно відмовив у задоволенні позову про стягнення пені.

Враховуючи зазначені вимоги закону та встановлені обставини про несвоєчасне виконання ОСОБА_3 грошових зобов'язань за строковим кредитом, з нього на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» підлягає стягненню пеня станом на 21.01.2014р. у сумі 500грн. з частковим задоволенням цієї позовної вимоги банку. При визначенні розміру пені колегія суддів враховує наступне. Заявлена банком до стягнення пеня за несвоєчасне виконання позичальником зобовязання станом на 21.01.2014р. складала суму 17 622грн.33коп. Проте згідно розрахунку заборгованості банком нараховано, а судом першої інстанції стягнуто на його користь з ОСОБА_3 відсотки за користування кредитом у сумі 9 284грн.90коп., розрахованої банком, виходячи із ставки 72% річних (6,00% за місяць) за прострочення сплати заборгованості. Як нарахування відсотків на прострочену заборгованість у збільшеному розмірі, так і нарахування пені банком почалось ще з листопада 2006 року. Проте до суду з позовом про стягнення пені банк звернувся лише у лютому 2014 року, фактично навмисно збільшивши як термін більш ніж на 8 років, так відповідно і розмір її нарахування до 17622грн.33коп. Нарахування пені у вказаному розмірі значно перевищує розмір основної заборгованості у сумі 1 835грн.75 коп. та заборгованість по процентам за користування кредитом у сумі 9 284грн.90коп., яка включає також і штрафну санкцію. Враховуючи зазначені обставини, колегія суддів вважає за необхідне на підставі ч.3 ст.551, ч.2 ст.616 ЦК України зменшити вказаний розмір пені.

Згідно п.5.3. Умов надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка», «Стандарт») при порушення позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобовязань, передбачених договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф у розмірі 500грн. + 5% від суми заборгованості (а.с.5-8). ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» предявив вимоги до стягнення з ОСОБА_3 штрафу у сумі 500грн. (фіксована частина) та 1 437грн.15 коп. (процентна складова). Однак за порушення позичальником строків сплати платежів на погашення кредитної заборгованості, з ОСОБА_3 на вимогу банку стягнуто прострочені відсотки за користування кредитом та пеня.

За положеннями ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Відповідно до ст.549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності і їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором суперечить конституційним положенням щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Враховуючи наведені вимоги закону, вимоги ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» про стягнення з відповідача штрафу у сумі 500грн. (фіксована частина) та 1 437грн.15 коп. (процентна складова) задоволенню не підлягають.

Оскільки висновки суду першої інстанції не відповідають вимогам закону та обставинам справи, за п.3,4 ст.309 ЦПК України його рішення в частині відмови у задоволенні вимог банку про стягнення пені та штрафу підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову про стягнення пені та про відмову у позові про стягнення штрафу за наведеними вище підставами.

Керуючись ст.ст.303,307,309,316 ЦПК України, колегія суддів,-

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_2 «ПРИВАТБАНК» задовольнити частково.

Заочне рішення Індустріального районного суду м.Дніпропетровськ від 19 березня 2015 року скасувати в оскарженій частині в частині відмови у позові про стягнення пені та штрафу.

Позовну вимогу ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_2 «ПРИВАТБАНК» про стягнення пені задовольнити частково та стягнути з ОСОБА_3 на його користь 500грн.

У задоволенні позовної вимоги ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_2 «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_3 про стягнення штрафу відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і протягом двадцяти днів може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Судді : Пономарь З.М. Петешенкова М.Ю. Повєткін В.В.