Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області
Справа № 274/808/16-ц
Провадження №2/0274/675/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" вересня 2016 р. Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі: головуючого -судді Хавронюк О. Л. з участю секретаря - Лободи В.Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бердичеві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,ОСОБА_3 ,ОСОБА_4 міськвиконкому, ОСОБА_4 міської ради про визнання незаконним та скасування розпорядження, визнання свідоцтва на право власності на житло недійсним

В С Т А Н О В И В:

Згідно позову та уточнень до нього ОСОБА_1 просить визнати незаконним та скасувати розпорядження відділу житлово-комунального господарства ОСОБА_4 міськвиконкому від 4.08.1993 року № 2502 та визнати недійсним свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_1. В позові зазначає, що на даний час він проживає в квартирі разом з невісткою та онуком.Восени 2014 року він вирішив зайнятись оформленням спадщини після смерті дружини -ОСОБА_5, та дізнався,що належна йому та покійній дружині квартира була приватизова не тільки нна них, а ще й на ім"я відповідачів: ОСОБА_2,ОСОБА_3 Яремівни.Вказані особи не були членами їх сім"ї, були тільки зареєстровані в квартирі і жодного дня в ній не проживали. Приватизацією квартири займалась покійна дружина, чому так сталось ,йому невідомо.Вважає, що всупереч положеннями чинного законодавства право відповідачів на приватизацію квартири було пов"язано лише з фактом їх реєстрації в квартирі, хоча вони жодного права на житло не мали.

В судове засідання позивач та його представник не з"явились, подали заяву про розгляд справи без їх участі,що не суперечить ч.2 ст.158 ЦПК України.

Відповідачі ОСОБА_2,ОСОБА_3,будучи належно повідомленими про час і місце розгляду справи, причини неявки не повідомили, будь-яких заяв суду не подавали. Представник відповідачів ОСОБА_4 міської ради,ОСОБА_4 міськвиконкому в судове засідання на неодноразові виклики не з"явились,неодноразово подавали заяви про відкладення розгляду справи з підстав перебування представника у відпустці, в іншому судовому засіданні,в заявах вказували ,що заперечують щодо задоволення позовних вимог.Представник третьої особи подав заяву про розгляд справи без їх участі . Суд на підставі ч.4 ст.169, ст.224 ЦПК України постановляє рішення при заочному розгляді справи.

Суд на підставі наявних в справі доказів встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно свідоцтва про право власності на житло від 24.08.1993 року співвласниками квартири АДРЕСА_2 (а.с.8)є ОСОБА_1,ОСОБА_5,ОСОБА_2,ОСОБА_3 ,свідоцтво видане згідно з розпорядженням органу приватизації від 4.08.1993 року № 2502(а.с.44-47).ОСОБА_5 померла 2.12.1995 року (а.с.9).

Приватизацією є відчуження квартир (будинків), квартир у гуртожитках, призначених для проживання сімей та одиноких осіб, кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень державного житлового фонду на користь громадян України.

Порядок приватизації квартир, що відносяться до державного житлового фонду, регулюється Законом України № 2482-XXII від 19 червня 1992 року "Про приватизацію державного житлового фонду" (далі Закон № 2482-XXII) та Положенням про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затверджено наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 16 грудня 2009 року № 396, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 29 січня 2010 року за № 109/17404 (із змінами і доповненнями, внесеними наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 2 березня 2015 року № 42) (далі Положення).

Згідно зі ст. 8 Закону № 2482-XXII та пп. 13, 15 Положення, приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд.

Передача квартир (будинків) у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина.

Підготовку та оформлення документів про передачу у власність громадян квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках може бути покладено на спеціально створювані органи приватизації (агентства, бюро, інші підприємства).

Органи приватизації, органи місцевого самоврядування не мають права відмовити мешканцям квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках у приватизації займаного ними житла, крім випадків, передбачених законом.

Отже, відповідно до вимог Закону № 2482-ХХІІ та Положення здійснення дій щодо приватизації житла є виключною компетенцією органу приватизації, яким у межах даних правовідносин є ОСОБА_4 міська рада.

За даними МКВЖРЕП № 7 в квартирі АДРЕСА_2 на момент приватизації були зареєстровані позивач,його дружина та відповідачі ОСОБА_2,ОСОБА_3.Останні родинних зв"язків з сім"єю ОСОБА_5 не мали (а.с.12), уповноваженими працівниками третьої особи складено акт про непроживання відповідачів в квартирі(а.с.11).

Суд прийшо до висновку, що в даних правовідносинах підлягає застосуванню правова позиція,висловлена Верховним Судом України в постанові від 30 січня 2013 року в справі N 6-125цс12.

Відповідно до ст. 1, ч. 1 ст. 5, ст. 8 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" (далі - Закон) наймачі квартир (будинків) державного житлового фонду та члени їх сімей, які постійно проживають у квартирі разом із наймачем або за якими зберігається право на житло, мають право на приватизацію займаних квартир шляхом передачі їм цих квартир в спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім'ї, які постійно мешкають у даній квартирі, в тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло, на підставі рішення відповідного органу приватизації.Згідно із ч. 3 ст. 9 ЖК України ніхто не може бути обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.Виходячи з аналізу змісту Закону у поєднанні з нормами ст. ст. 1, 6, 9, 61 ЖК України, ст. 29 ЦК України місцем постійного проживання особи є жиле приміщення, в якому особа постійно проживає, має передбачені ст. 64 ЖК України права користування цим приміщенням і на яке за особою зберігається це право і при тимчасовій відсутності, а відтак і право на приватизацію разом з іншими членами сім'ї.Усупереч наведеним положенням законодавства суди пов'язали право осіб на приватизацію з фактом їх реєстрації у спірній квартирі, яка здійснюється на підставі Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", а не з їх правом на житло та фактом проживання у квартирі.Будь-яких доказів,які б свідчили про право відповідачів ОСОБА_2,ОСОБА_3на квартиру АДРЕСА_2, про факт їх проживання в квартирі ,в судовому засіданні не здобуто.Факт реєстрації відповідачів в квартирі сам по собі не давав їм права приватизувати квартиру

у зв'язку з тим, що приватизація спірної квартири відбувалася із порушенням вимог Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» від 19.06.1992 року, то розпорядження органу приватизації та видане на підставі нього свідоцтва про право власності на квартиру підлягають скасуванню.Порушені права позивача підлягають захисту, а позовні вимоги -задоволенню як підставні.

Керуючись ст.ст. 10,11,60,212-215,224-226 ЦПК України ,

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2,ОСОБА_3 ,ОСОБА_4 міськвиконкому, ОСОБА_4 міської ради про визнання незаконним та скасування розпорядження, визнання свідоцтва про право власності на житло недійсним задоволити повністю.

Визнати недійсним розпорядження відділу житлово-комунального господарства ОСОБА_4 міськвиконкому № 2502 від 4.08.1993 року.Визнати недійсним свідоцтво про право власності на житло від 24.08.1993 року ,видане на ім"я ОСОБА_1,ОСОБА_6,ОСОБА_2,ОСОБА_3,яким посвідчено право приватної спільної власності на квартиру АДРЕСА_3 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга подається в апеляційний суд Житомирської області через Бердичівський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня проголошення рішення .Особи, які брали участь у справі, але не були присутні при проголошенні рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Суддя :