Справа № 184/2151/16-ц
Номер провадження 2/184/788/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

28.12.2016м. Покров

Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області в складі: головуючого судді: Гаєвого О.В., за участю секретаря: Поліщук О.А. розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Покров цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових послуг» про захист порушеного права споживача фінансових послуг, визнання кредитного договору № 805827153 від 12.08.2015 року частково недійсним, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування своїх вимог посилаючись на те, що 12 серпня 2015 року між нею та відповідачем по справі укладено кредитний договір № 805827153. За умовами вказаного договору, вона отримала від відповідача кошти в сумі 34068,64 грн ., на умовах визначених в договорі. Разом з тим, вона вважає умови кредитування несправедливими, такими що призводять до істотного дисбалансу прав і обовязків сторін не на користь позичальника, завдають їй шкоди як споживачу фінансових послуг, а тому з посиланням на вимоги чинного законодавства просить визнати недійсними умови кредитного договору №805827153 від 12.08.2015, викладені в розділі 2 «Умови надання кредиту» заяви № 805827153 від 12.08.2015 року щодо встановлення початкового проценту в розмірі 6% від суми кредиту, щомісячних процентів в розмірі 2,5% від суми кредиту та щоденної пені в розмірі 0,3% від загальної суми прострочення з моменту укладення кредитного договору.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 не зявились, але представник подав до суду заяву, в якій просив позов розглянути у їх відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував.

Представник відповідача в судове засідання повторно не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки до суду не повідомив, тому суд відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України з урахуванням згоди представника позивача вважає можливим провести заочний розгляд справи.

В судове засідання сторони не з'явилися, тому згідно з правилами ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що заявлені вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частина 1 ст. 15 ЦПК України передбачає, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Згідно вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, 12 серпня 2015 року між позивачем та відповідачем укладено кредитний договір № 805827153. За умовами кредитного договору, відповідач надав позивачу ОСОБА_1 кредитні кошти в сумі 34068,64 грн.

Одночасно з укладенням договору відповідачу позивачем-позичальником було надано доручення про перерахування кредитних коштів:

-в сумі 24680,00 грн. - на рахунок СПД ОСОБА_3 - оплата за придбаний товар;

-в сумі 800,00 грн. - на рахунок ПРАТ СК «Арсенал Страхування» - страховий платіж;

-в сумі 7107,84 грн. - на рахунок ТДВ «СК «Арсенал Лайф» - оплата страхового платежу.

Розділом 2 Заяви № 805827153 від 12.08.2015, яка є складовою частиною кредитного договору, передбачена відповідальність позичальника за невиконання або неналежне виконання умов договору, плату за користування кредитом:

-початковий процент - 6% від суми кредиту;

-щомісячні проценти - 2,5% від суми кредиту;

-річні проценти - 0,01 % від суми кредиту;

-щоденна пеня - 0,3% від загальної суми прострочення.

За положеннями статей 626628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Сторони є вільними в укладенні договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом.

Частиною 1 ст.203 ЦК України передбачено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Згідно до ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, пятою та шостою ст. 203 цього Кодексу.

Згідно з ч. 5 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» до договорів із споживачами про надання споживчого кредиту застосовуються положення цього Закону про несправедливі умови в договорах.

Згідно зі ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів», продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими.

Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду споживача.

Відповідно до п.5 ч.3 ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів» несправедливими є, зокрема, умови договору про встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п'ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов'язань за договором.

Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового.

Покладення на боржника нових додаткових обов'язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).

Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).

За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий де юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року у справі №6-2003 цс15.

Умовами Кредитного договору передбачена потрійна відповідальність за користуванні кредитом - початковий процент - 6% від суми кредиту, щомісячний процент - 2,5% від сумі кредиту, річні проценти - 0,01% від суми кредиту.

Щомісячний процент, встановлений в Кредитному договорі в розмірі 2,5% від суми кредиту насправді є нічим іншим, як річним процентом. Строк договору встановлений 24 місяці, отже, за цей строк позичальник має сплатити по 30% річних кожного року (2,5% помножених на 12 місяців), що в сумі складає 60%. Натомість, при укладенні договору позичальнику розяснювалося, що річний процент за користування кредитом складатиме 0,01% (і ця умова також зафіксована в договорі).

Несправедливою також є умови Кредитного договору, що передбачає стягнення щоденно пені в розмірі 0,3% від загальної суми прострочення. Календарний рік складає 365 днів. Таким чином 0,3% в день складає 109,5% на рік.

Таким чином, умови договору про встановлення плати за користування кредитом у вигляді щомісячного проценту в розмірі 2,5% від суми кредиту, а також щодо стягнення щоденної пені в розмірі 0,3% від загальної суми прострочення є несправедливими, суперечать принципам розумності та добросовісності та є наслідком суттєвого дисбалансу договірних прав та обов'язків на шкоду позичальника, як споживача Фінансові послуг, оскільки встановлюють вимогу щодо сплати непропорційно великої суми компенсації (понад п'ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов'язань за кредитним договором.

Разом з тим, умови договору про встановлення плати за користування кредитом у вигляді початкового проценту в розмірі 6% від суми кредиту не можна вважати несправедливими, так як не суперечать розумності та не є наслідком дисбалансу договірних прав та обовязків на шкоду позичальника.

Як зазначив Конституційний суд України в рішенні № 7-рп/2013 від 11 липня 2013 року в пункті 3.2.: Положеннями частин першої, другої статті 18 Закону про захист прав споживачів встановлено, що продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду споживача. В частинах третій, четвертій статті 18 Закону про захист прав споживачів наведено окремі несправедливі умови договору, перелік яких не є вичерпним. При цьому пунктом 4 частини першої статті 21 Закону про захист прав споживачів встановлено, що для цілей застосування цього закону та пов'язаного з ним законодавства про захист прав споживачів права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо порушується принцип рівності сторін договору, учасником якого є споживач.

Конституційний Суд України виходить з того, що вимога про нарахування та сплату неустойки за договором споживчого кредиту, яка є явно завищеною, не відповідає передбаченим у пункті 6 статті 3, частині третій статті 509 та частинах першій, другій статті 627 Кодексу засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права. Наявність у кредитора можливості стягувати із споживача надмірні грошові суми як неустойку спотворює її дійсне правове призначення, оскільки із засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне грошове зобов'язання неустойка перетворюється на несправедливо непомірний тягар для споживача та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором.

За положеннями ч. 5 ст. 11, ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів» до договорів із споживачами про надання споживчого кредиту застосовуються положення цього Закону про несправедливі умови в договорах зокрема положення, згідно з якими передбачаються зміни в будь-яких витратах за договором, крім відсоткової ставки. Продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачами умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним. Положення, що було визнане недійсним, вважається таким з моменту укладення договору.

Аналіз указаних норм дає підстави для висновку про те, що несправедливими є положення договору про споживчий кредит, які містять умови про зміни у витратах, зокрема, щодо плати за обслуговування кредиту та плати за дострокове його погашення, і це є підставою для визнання таких положень недійсними.

Аналогічний висновок міститься у постанові Верховного Суду України від 25 вересня 2013 року №6-80цс13, яка згідно зі ст.360-7 ЦПК України є обовязковою для застосування судами у справах про аналогічні правовідносини.

З урахуванням викладеного, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а умови договору про встановлення плати за користування кредитом у вигляді щомісячного проценту в розмірі 2,5% від суми кредиту, а також щодо стягнення щоденної пені в розмірі 0,3% від загальної суми прострочення визнанню недійсними з моменту укладення кредитного договору № 805827153 від 12.08.2015 року.

Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 57-60, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових послуг» про захист порушеного права споживача фінансових послуг, визнання кредитного договору №805827153 від 12.08.2015 року частково недійсним - задовольнити частково.

Визнати недійсними умови кредитного договору №805827153 від 12.08.2015 року викладені в розділі 2 «Умови надання кредиту» заяви №805827153 від 12.08.2015 щодо встановлення щомісячних процентів в розмірі 2,5% від суми кредиту, щоденної пені в розмірі 0,3% від загальної суми прострочення з моменту укладення кредитного договору.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових послуг» в дохід держави судовий збір у розмірі 551, 20 грн.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Заочне рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення рішення.

Суддя Орджонікідзевського міського суду ОСОБА_4