Справа № 199/776/16-ц
ЗАОЧНЕ (ПОВТОРНЕ) РІШЕННЯ
16.08.2016 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська
в складі: головуючого судді Якименко Л.Г.
при секретарі Лавріщевій Г.Є.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -
Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом до відповідачки ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.
В обґрунтування своїх позовних вимог посилалася на те, що згідно зі свідоцтвом про право власності від 16.05.2002 року, виданим Виконавчим комітетом Амур-Нижньодніпровської районної ради міста Дніпропетровська, позивачка є власницею домоволодіння № №73-Е по вул.Робкорівській у місті Дніпропетровську, в якому зареєстровані її син ОСОБА_3 та колишня невістка відповідачка по справі ОСОБА_2.
Шлюбно-сімейні відносини між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 були припинені з травня 2012 року, з цього часу відповідачка зібрала свої речі та за власним бажанням покинула домоволодіння №73-Е по вул.Робкорівській у місті Дніпропетровську, перейшла проживати за іншою адресою.
Оскільки відповідачка з травня 2012 року без поважних причин та з власної ініціативи не проживає у вказаному домоволодінні більше року, не бере участі в оплаті комунальних послуг та в утриманні житла, тому позивачка просила суд визнати відповідачку такою, що втратила право користування житловим приміщенням домоволодіння №73-Е по вул.Робкорівській у місті Дніпропетровську.
11.04.2016 року по даній справі було постановлено заочне рішення, яке ухвалою суду від 13.06.2016 року було скасоване та справа призначена до розгляду в загальному порядку.
Представник позивачки ОСОБА_1 ОСОБА_4 в судове засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, проти постановлення повторного заочного рішення не заперечувала, про що надала відповідну заяву.
Відповідачка в судове засідання не з'явилася, причин неявки суду не повідомила, про день слухання повідомлена належним чином, надала заяву про зняття її з реєстрації за адресою: м.Дніпро, вул.Робкорівська,73-Е.
Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному (повторному) розгляді справи, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України.
Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.
У судовому засіданні встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності від 16.05.2002 року, виданого Виконавчим комітетом Амур-Нижньодніпровської районної ради міста Дніпропетровська, ОСОБА_1 на праві власності належить домоволодіння №№73-Е по вул.Робкорівській у місті Дніпропетровську, в якому з 29.11.2007 року зареєстрована відповідачка по справі ОСОБА_2.
Як встановлено рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 26.02.2016 року, яке не оскаржувалося та набрало чинності, відповідачка ОСОБА_2 та син позивачки ОСОБА_3 з 23.09.2011 перебували у зареєстрованому шлюбі. З травня 2012 року подружні стосунки між ними були припинені та ОСОБА_2 стала проживати за іншою адресою.
Доказів стосовно створення відповідачці перешкод у її проживанні в даному домоволодінні з боку позивачки, ОСОБА_2 суду не надала та дану обставину не спростовувала.
Суд також бере до уваги факт добровільного волевиявлення відповідачки ОСОБА_2 щодо зняття з реєстрації місця проживання у домоволодінні №73-Е по вул. Робкорівській у місті Дніпропетровську.
Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не допускаються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.
Таким чином, обставини стосовно непроживання ОСОБА_2 в домоволодінні №73-Е по вул. Робкорівській у місті Дніпропетровську з травня 2012 року без поважних причин, є встановленими.
Згідно з ч.2 ст.405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Статтею 319 ЦК України зазначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
В ході судового розгляду знайшов своє підтвердження факт непроживання відповідачки більше року, а саме з травня 2012 року, у домоволодінні №73-Е по вул. Робкорівській у місті Дніпропетровську, у зв'язку з чим суд вважає визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням у домоволодінні №73-Е у місті Дніпропетровську.
Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідачки ОСОБА_2 підлягає стягненню на користь позивачки ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 551 гривні 20 копійок.
Керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 210-215, 224 ЦПК України, ст.ст. 319, 405 ЦК України, суд,
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням в домоволодінні № 73-Е по вул. Робкорівській у місті Дніпропетровську.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення. У разі якщо рішення було постановлено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається з дня отримання копії рішення.

Суддя