Справа № 728/1872/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2016 року Бахмацький районний суд Чернігівської області в складі:

головуючої судді - Лободи Н.В.

за участі секретаря - Кирути Л.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бахмачі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - ОСОБА_3 про визнання права спільної сумісної власності на земельну ділянку в порядку спадкування, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, третя особа - ОСОБА_3 про визнання права спільної сумісної власності на земельну ділянку в порядку спадкування, яка залишилася після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 його матері ОСОБА_4 і знаходиться на в АДРЕСА_1, обгрунтовуючи свої вимоги тим, що він прийняв спадщину після смерті матері, але не може оформити свої спадкові права у нотаріуса, оскільки втрачені оригінали правовстановлюючих документів на право власності на земельну ділянку.

Учасники провадження в судове засідання не з»явилися, надали суду заяви про розгляд справи без їх участі; позивач та його представник заявлені вимоги підтримують в повному обсязі, просять їх задовольнити; відповідач, її представник та третя особа проти задоволення вимог ОСОБА_1 не заперечують.

Судом, на підставі ч.2 ст. 197 ЦПК України, у зв'язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Повно та всебічно дослідивши матеріали справи, розглядаючи позов в межах заявлених вимог, суд приходить до слідуючого висновку.

Згідно зі ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до положень ч.1 ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

У ст.1297 ЦК України визначено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 (а.с.5), яка на підставі свідоцтва про право власності на землю НОМЕР_1 разом з ОСОБА_2 на праві спільної сумісної власності мала земельну ділянку, яка знаходиться в АДРЕСА_1 з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), загальною площею 0,1443 га. (а.с.14-15).

За життя ОСОБА_4 03.06.1994 року склала заповіт, згідно з яким все своє майно заповіла ОСОБА_5 та ОСОБА_3 (а.с.7).

Як вбачається з повідомлення приватного нотаріуса Бахмацького районного нотаріального округу Дорошенко Н.В. від 03.08.2016 року № 111/01-16, 24.09.2016 року за заявою позивача була заведена спадкова справа щодо майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4; окрім того, інший спадкоємець - ОСОБА_3 надала заяву про відмову від прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 (а.с. 8, 9,36).

Згідно з ч. 1 та ч. 2 ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Згідно з ч. 1 ст. 86 ЗК України, земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність).

Згідно зі ст.1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом.

Відповідно до ст. 1226 ЦК України, частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб'єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі.

Судом встановлено, що позивачу нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва на право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_4 у виді права на земельну ділянку, розташовану в АДРЕСА_1, оскільки відсутні оригінали відповідних правовстановлюючих документів. (а.с.12).

Згідно з п. 2.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року „Про судову практику у справах про спадкування" вбачається, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до положень п. г ч.1 ст.81 ЗК України, однією з підстав набуття права власності на земельну ділянку є прийняття спадщини.

Згідно з вимогами ч 2. ст.81 ЗК України, іноземці та особи без громадянства можуть набувати права власності на земельні ділянки несільськогосподарського призначення в межах населених пунктів, а також на земельні ділянки несільськогосподарського призначення за межами населених пунктів, на яких розташовані об'єкти нерухомого майна, що належать їм на праві приватної власності.

Відповідно до ч.1 ст.126 ЗК України право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Відповідно до п.5 ч.1 ст.19 вищезазначеного Закону підставою для державної реєстрації прав є рішення судів, які набрали законної сили.

Як встановлено в судовому засіданні, позивач не має можливості зареєструвати право власності на дану земельну ділянку за собою, оскільки втрачене свідоцтво про право власності на нерухоме майно НОМЕР_1 від 24.06.2014 року видане на ім»я ОСОБА_2 та ОСОБА_4

Оголошенням, опублікованим в районній газеті «Порадник» №14 від 15-21.07.2016 року позивачем було повідомлено про втрату свідоцтва про право власності на нерухоме майно НОМЕР_1 від 24.06.2014 року та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 24.06.2014 року з проханням вважати втрачені документи недійсними (а.с.16).

Вищевикладене підтверджує право спільної сумісної власності позивача в порядку спадкування за заповітом на земельну ділянку площею 0.1443 га, розташовану в АДРЕСА_1, з кадастровими номером НОМЕР_2, з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).

Тому за позивачем необхідно визнати право спільної сумісної власності на спадкове майно у виді земельної ділянки, яку він успадкував після смерті ОСОБА_4 оскільки, виходячи з вимог ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 355, 368, 392,1217, 1225, 1226, 1267-1270 ЦК України, ст.ст.10, 11, 60, 197, 208, 212-215 ЦПК України, ч.2, 3 ст.81, ст.126 Земельного кодексу України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - ОСОБА_3 про визнання права спільної сумісної власності на земельну ділянку в порядку спадкування - задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право спільної сумісної власності на земельну ділянку загальною площею 0.1443 га, з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер - НОМЕР_2, розташовану в АДРЕСА_1, яке належало померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Чернігівської області через Бахмацький районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення; особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Бахмацького районного суду Н.В.Лобода