№ апеляційного провадження: 22-ц/796/7742/2016
Головуючий у суді першої інстанції: Астахова О.О.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Шкоріна О.І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 листопада 2016 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: головуючого-судді Шкоріної О.І.,

суддів: Антоненко Н.О., Стрижеуса А.М.,

при секретарі:Юрченко А.С.,

за участю: представника позивача - Яндульського Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на заочне рішення Дніпровського районного суду м.Києва від 4 березня 2016 року у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2015 року позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що відповідно до укладеного договору № б/н від 12 липня 2013 року, ОСОБА_4 отримав у ПАТ КБ «ПриватБанк» кредит в розмірі 2500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Зазначив, що відповідач ОСОБА_4 підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг «Правилами користування платіжною карткою», затвердженими наказом № СП-2010-256 від 6 березня 2010 року та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/, складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві.

ПАТ КБ «Приватбанк» свої зобов'язання за Договором виконав в повному обсязі, а саме надав Відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором.

Відповідач своєчасно позивачу грошові кошти не повернув, відсотки за користування кредитом не сплатив, внаслідок чого станом на 30 вересня 2015 року утворилась заборгованість в сумі 14567 грн.76 коп., яка складається із заборгованості за кредитом в сумі 2500 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 8497 грн.87 коп., заборгованості за комісією та пенею в сумі 2400 грн., штрафів в сумі 500 грн. ( фіксована частина) і 669 грн.89 коп. ( процентна складова).

Заочним рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 4 березня 2016 року у задоволенні позову ПАТ КБ «Приват Банк» відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням, позивач Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» через свого представника Сокуренко Н.В., подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. В апеляційній скарзі послався на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Зокрема, зазначав, що суд установивши наявність спору сторін з приводу не укладення кредитного договору, у порушення ст.ст. 10,11 ЦПК України не сприяв всебічному й повному з'ясуванню обставин справи, не уточнив підстави заявленого банком позову, межі позовних вимог, в достатньому обсязі не визначився з характером спірних правовідносин та правовою нормою, яка підлягає застосуванню, а послався під час ухвалення рішення лише на правові норми, які не є підставами визнання правочину неукладеним. Судом не було надано належної оцінки наданим позивачем доказам, а саме: розрахунку заборгованості в якому зазначені всі операції за кредитним договором, нарахування санкцій за невиконання відповідачем умов договору. Банк надав розрахунок заборгованості, з якого вбачається, що відповідач дійсно отримав грошові кошти та деякий час сплачував заборгованість, але не в повному обсязі, що стало підставою для звернення до суду. Вважає, що судом першої інстанції фактично звільнено відповідача від виконання зобов'язань за кредитним договором на підставі формальних міркувань, що порушує законні права та інтереси позивача.

Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги та пред'явлених у суді першої інстанції вимог, колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Залишаючи без задоволення вимоги про стягнення з відповідача кредитної заборгованості, суд першої інстанції виходив із безпідставності позовних вимог.

Такі висновки суду відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Відповідно до ст..3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно з ч.1 ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом установлено, що 12 липня 2013 року відповідач підписав анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку ( а.с.4).

Анкета-заява не містить відомостей про вид картки, яку бажав оформить на своє ім.»я відповідач. Відсутність інформації про вид картки, оформленої на ім.»я ОСОБА_4., не дають підстав для застосування умов кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», на що посилається позивач в обґрунтування своїх вимог в частині стягнення заборгованості по кредиту, процентам за користування кредитними коштами, комісії, пені та штрафів.

Інших доказів на підтвердження правомірності застосування розміру процентів, комісії, пені та штрафів, які визначені банком для кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» ні суду першої інстанції, ні апеляційному суду представником позивача у передбаченому ст..ст.10,60 ЦПК України порядку не надано.

Сам по собі наданий позивачем розрахунок заборгованості без доведення виду картки, оформленої на ім.»я відповідача, не дає можливості перевірити обґрунтованість, правильність розрахунку заборгованості, що є обов»язковим для прийняття рішення про стягнення з відповідача кредитної заборгованості.

За таких обставин, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про недоведеність позовних вимог.

Посилання суду першої інстанції на правовий висновок Верховного Суду України у справі № 6-16цс15 від 11 березня 2015 року, колегія суддів вважає безпідставним, оскільки фактичні обставини, які були предметом розгляду Верховного Суду України, та даної справи є різними. Крім того, Верховним Судом України у зазначеній справі був зроблений правовий висновок стосовно договору про збільшення строку позовної давності.

Разом з тим, безпідставність посилання суду першої інстанції на зазначений висновок Верховного Суду України не може бути підставою для скасування оскаржуваного рішення, оскільки вимоги позивача є недоведеними.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо,а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку про законність та обґрунтованість рішення суду, ухваленого в даній справі, підстави до скасування якого відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.303, 308, 313, 315 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк»- відхилити.

Заочне рішення Дніпровського районного суду м.Києва від 4 березня 2016 року- залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: