Провадження № 2/645/2442/16
Справа № 645/4348/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2016 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Бабкової Т.В.,

при секретарі судових засідань - Кривеженко М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3, в якому просить розірвати шлюб з ОСОБА_3, зареєстрований 31.10.2009 року відідлом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 1864, а також просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі в розмірі 2000,00 грн., щомісячно, починаючи від дня пред*явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. На обгрунтування позову посилалася на те, що з грудня 2013 року проживають окремо один від одного, з цього часу не ведуть спільне господарство, відсутній спільний сімейний бюджет, не підтримують шлюбно-сімейні відносини. На даний час відповідач перебуває у фактичних шлюбних відносинах з іншою жінкою. На примирення не згодна. Майнового спору не мають. ОСОБА_3 офіційно працює та має дохід, але їй не відомо місце його роботи та розмір заробітної плати. Відповідач відмовляє їй у наданні матеріальної допомоги, мотивуючи це тим, що він не має грошей. Позивач тимчасово не працює, перебуває у пошуках роботи.

Позивач ОСОБА_2 у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні не заперечував проти розірвання шлюбу. В частині стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 2000,00 грн., щомісячно, заперечував, пояснивши, що в змозі надавати 1000,00 грн. кожного 25-го числа місяця, так як його заробітна плата становить 2500,00 грн., на підтвердження чого надав відповідну довідку.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши надані докази у їх сукупності, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню, виходячи із наступного.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який був зареєстрований 31.10.2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 1864 (свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1).

Від шлюбу мають неповнолітню дитину - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_2, видане 01.04.2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 316).

Судом встановлено, що сторони не підтримують шлюбно-сімейні стосунки з грудня 2013 року, проживають окремо один від одного, не ведуть спільне господарство, відсутній сімейний бюджет. Між ними відсутнє взаєморозуміння та різні погляди на життя. На підставі цього між ними виникають конфлікти та непорозуміння, які призвели до відчуження один від одного.

Відповідно зі ст.112 Сімейного Кодексу України - суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивач при реєстрації шлюбу змінила прізвище, вона має право залишити його після розірвання шлюбу.

З врахуванням наведеного, приймаючи до уваги, що сторони дійшли до остаточного висновку про припинення сімейних відносин, на примирення не згодні, суд вважає необхідним шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 розірвати, так як подальше сумісне життя подружжя і збереження сім'ї за неможливе.

Також встановлено, що відповідач ОСОБА_3 у добровільному порядку кошти на утримання неповнолітньої дитини не надає.

Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України, обов'язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов'язків.

У відповідності до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За ст. 181 СК України, у разі відсутності домовленості між сторонами щодо обрання способу виконання обов'язку утримувати дитину, питання щодо стягнення аліментів і визначення їх розміру вирішується судом.

Згідно роз'яснень, які містяться в п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Судом встановлено, що позивачка проживає разом з дитиною за адресою: АДРЕСА_1.

Згідно довідки, виданої ПП «Офісклініксервіс», встановлено, що ОСОБА_3 працює в ПП «Офісклініксервіс» з 23.03.2015 року на посаді водія. Заробітна плата за жовтень 2016 року склала 1898,99 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Підставою для визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі, відповідно до положень змісту ст.184 Сімейного Кодексу України, є випадки, коли платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення.

За таких обставин, суд визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі, яка підлягає індексації відповідно до закону.

Частиною 1 ст. 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

З огляду на наведене, враховуючи рівний обов'язок батьків щодо утримання дитини, виходячи із зазначених у статті 3 ЦК України засад розумності, справедливості і добросовісності цивільного законодавства, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі в розмірі 949,50 грн. щомісячно, починаючи з 13.09.2016 року і до досягнення дитиною повноліття.

Судові витрати визначаються судом у відповідності з ст. 88 ЦПК України.

Крім того, у відповідність до положень ч.1 п.1) ст.367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 88, 212, 214, 215, 367 ЦПК України, ст.ст. 110- 114, 180,183,184, 191 Сімейного Кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів - задовольнити частково.

Шлюб між ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований 31.10.2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 1864 - розірвати.

Після розірвання шлюбу прізвище ОСОБА_2 залишити без змін - «ОСОБА_2».

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, аліменти на утримання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 949,50 грн. щомісячно, починаючи з 13.09.2016 року і до досягнення дитиною повноліття.

Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, судовий збір у розмірі 551,21 грн.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь держави судовий збір у розмірі 551,20 грн.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 у розмірі аліментів за один місяць.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення шляхом подання апеляційної скарги.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя -