Справа № 727/165/15-ц
Провадження № 2/727/375/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2015 року Шевченківський районний суд м. Чернівці

в складі : головуючого судді Літвінової О.Г.

при секретарі Гуцул Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернівці справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про встановлення порядку користування квартирою та за зустрічним позовними заявами ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_2, третя особа на стороні відповідача: ОСОБА_1, служба у справах дітей про визнання такими, що втратили право кориутвання житловим приміщенням, ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про визнання порядку користування квартирою, що є спільною частковою власністю між співвласниками , -

В С Т А Н О В И В:

Позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 звернулись з позовом до суду в якому посилаються на те, що квартира АДРЕСА_1 перебуває в спільній частковій власності ОСОБА_7 - 1/2 частина на підставі договору купівлі-продажу від 18.10.99року та ОСОБА_1 - 1/2 частина на підставі рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 26 березня 2013 року.

Вказана квартира розташована на другому поверсі п'ятиповерхового будинку має загальну площу 56,98 кв.м., житлову площу 41,50 кв. м. та складається з трьох кімнат: 1-а кімната площею 9,7 кв.м.; 2- а кімната площею 17,90 кв.м.; З- а кімната площею 13,90кв.; кухні площею 5,90 кв.м.; ванної кімнати площею 2,0 кв.м.; вбиральні площею 1.0 кв.м., коридору площею 5,50 кв. м. та балконом площею 3,60кв.м.

Станом на 09.07.12р. в квартирі були зареєстровані ОСОБА_1, ОСОБА_7 та двоє їх дітей ОСОБА_2, 1986р.н., та ОСОБА_3, 1997р.н.

Заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 21 серпня 2013 року задоволено позовні вимоги ОСОБА_4 та визнано ОСОБА_1, ОСОБА_2 такими, що втратили право користування квартирою АДРЕСА_1.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 30 грудня 2014 року заочне рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 21.08.2013 р. скасовано та справу призначено до розгляду в загальному порядку.

Станом на 16.12.14р. в квартирі зареєстровані ОСОБА_7, ОСОБА_3, 1997р.н., ОСОБА_8, ОСОБА_9 та ОСОБА_10.

Протягом останніх років відповідач вчиняє дії спрямовані на позбавлення права позивачів на проживання та користування квартирою АДРЕСА_1. Свою колишню дружину ОСОБА_1 та сина відповідач в судовому порядку визнав такими, що втратили право користування квартирою.

Позивачі не мають доступу до квартири АДРЕСА_1, відповідач відмовляється добровільно пустити їх до спірної квартири, а тому вони позбавлені можливості користуватись нею. Крім того, відповідач відмовляється в добровільному порядку визначити порядок користування жилими кімнатами спірної квартири та підсобними приміщеннями.

Незважаючи на те, що спірна квартира є спільною власністю ОСОБА_7 та ОСОБА_1, відповідач на даний час безпідставно, без згоди позивача ОСОБА_1 одноособово розпоряджається даною квартирою, чинить перешкоди позивачу ОСОБА_1 та спільним дітям сторін ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в користуванні квартирою, замінив замки на вхідних дверях та не допускає позивачів до квартири, чим позбавляє їх права користування своїм майном. Відповідач без будь-яких законних підстав та згоди позивачів надав для проживання вказану квартиру стороннім позивачам особам, які разом з відповідачем користуються вказаною квартирою. Зазначене може бути підтверджена показами позивачів, відповідача та матеріалами звернення позивачів до міліції по факту заміни замків та перешкоди у допуску до квартири.

Просили суд зобов'язати ОСОБА_7 не чинити перешкоди ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у користуванні квартирою АДРЕСА_1; зобов'язання ОСОБА_7 надати комплект ключів від вхідних дверей квартири та заборонити ОСОБА_7 надавати квартиру в користування стороннім особам без згоди позивачів.Вселити ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в квартиру АДРЕСА_1, визначити наступний порядок користування квартирою АДРЕСА_1: виділити в користування ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 житлову кімнату площею 13,90 кв.м. та балкон площею 3,6 кв.м., виділити в користування ОСОБА_4 житлову кімнату площею 9,70 кв.м; житлову кімнату площею 17,90 кв.м., кухню площею 5,90 кв.м.; ванну кімнату площею 2,0 кв.м.; вбиральню площею 1.0 кв.м., коридор площею 5,50 кв. м. залишити у спільному користуванні ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4.

ОСОБА_4 надав суду зустрічну позовну заяву в якій, посилався на те, що ОСОБА_4 у 1999 році була придбана трикімнатна квартира АДРЕСА_1.

Відповідно до рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 26.03.2013 року за колишньою дружиною ОСОБА_1 визнано право власності на 1/2 частину даної квартири.

Станом на 26 червня 2013 року у спірній квартирі були зареєстровані 6 осіб: ОСОБА_4, колишня жінка ОСОБА_1, син ОСОБА_2, дочка ОСОБА_3, дружина ОСОБА_8, син дружини ОСОБА_9.

Заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 21 серпня 2013 року колишня дружина ОСОБА_1, 1962 р.н. та син ОСОБА_2, 193г р. н. визнано такими, що втратили право користування спірною квартирою та 26 вересня 2013 року зняті з реєстрації.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 30 грудня 2014 року заочне рішення по справі № 727/6376/13ц Шевченківського районного суду м. Чернівці скасовано і призначено новий розгляд, провадження 2/727/260/15 .

Згідно ухвали суду від 14.02.2015 року справу № 727/6376/13ц, провадження 2/727/260/15 об'єднано в одне провадження із справою №727/37/15ц, провадження 2/727/334/15 за позовом: ОСОБА_4 до ОСОБА_3, третя особа без самостійних вимог на сторони відповідача Шевченківський РВ УДМС України в Чернівецькій області, Служба у справах дітей Чернівецької міської ради про визнання особи такою, що втратила право користування квартирою усунення перешкод у користуванні власністю шляхом зняття з реєстраційного обліку.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 25 червня 2015 р. позовні заяви де ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 залишена без розгляду. У Шевченківському відділі УДМС України в Чернівецькій області реєстрацію свого місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не поновили.

На сьогоднішній день у квартирі АДРЕСА_1 зареєстровано 6 осіб: ОСОБА_4; дочка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, дружина ОСОБА_8; син дружини пасинок ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2.; син ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_3., внучка ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4. - дочка ОСОБА_5.

Діти від шлюбу із ОСОБА_1 (ОСОБА_2, 1986 р. народження та ОСОБА_5, 1997 р. народження зОСОБА_4 не проживають тривалий час, а саме ОСОБА_2 - більше восьми років, ОСОБА_3 - близько двох років, фактично не підтримують з ОСОБА_4, жодних стосунків, не цікавляться життям та не допомагають у веденні домашнього господарства, не користуються житловими приміщеннями в квартирі АДРЕСА_1,більше одного року без поважних причин.

Діти від першого шлюбу вже дорослі, кожний із них має свою сім'ю.

Син ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_5.), зареєстрований, але не проживає у квартирі АДРЕСА_1 з 2006 року, оскільки після закінчення служби в лавах Збройних Сил України не повернувся проживати у спірну квартиру. Син перестав спілкуватися з ОСОБА_4 з 2007 року, жодних його речей в квартирі немає. На сьогодні мені не відомо його місце фактичного проживання. Відомо, що ОСОБА_2 у громадянському шлюбі і проживає у своєї співмешканки.

ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 офіційно одружена, шлюб було зареєстровано 26 січня 2015 року, оскільки по рішенню Шевченківського районного суду м. Чернівці їй було надано право на реєстрацію шлюбу до досягнення 18 років.

По досягненню шістнадцятиріччя виявила бажання проживати з матір'ю, що встановлено судом.

З 20 серпня 2013 року до останнього часу ОСОБА_3 проживала у квартирі своєї матері ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2..

ІНФОРМАЦІЯ_4 у ОСОБА_5 народилась дитина ОСОБА_6, яку ОСОБА_5 зареєструвала за адресою: АДРЕСА_1. Однак новонароджена ОСОБА_6., ІНФОРМАЦІЯ_4. проживає з матір'ю ОСОБА_5 за місцем її проживання і житловим приміщенням спірної квартири АДРЕСА_1 не користується.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_5 добровільно покинули спірну квартиру, забравши всі свої речі з квартири АДРЕСА_1. Речей малолітньої ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4. у квартирі АДРЕСА_1 немає, у спірній квартирі дитина не проживає.

Перешкод ОСОБА_2 та ОСОБА_5, ОСОБА_6 у користуванні вказаним жилим приміщенням ОСОБА_4 чи ОСОБА_8 не чинили. Відповідачі добровільно визначили собі інше місце проживання і жилим приміщенням квартири АДРЕСА_1 взагалі не користуються більше одного року без поважних причин.

Спірну квартиру АДРЕСА_1 з часу її придбання у 1999 р. утримує ОСОБА_4 самостійно.

В зустрічній позовній заяві ОСОБА_4 просить визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5., ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4 такими, що втратили право користуватися жилим приміщенням в квартирі АДРЕСА_1 та встановити наступний порядок користування квартирою: виділити в коритування ОСОБА_1 житлову кімнату площею 9,70 кв.м. Виділити в користування ОСОБА_4 та членам його сім?ї житлову кімнату площею 13,9 кв.м. Житлову кімнату площею. 17.9 кв.м., кухню площею 5,9 кв.м., ванну кімнату площею 2,0 кв.м., вбиральну площею 1,0 кв.м., коридор площею 5,50 кв.м. залишити у спільному користуванні ОСОБА_1, ОСОБА_4 та членах його сім?ї.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1, ОСОБА_5 позовні вимоги за первісним позовом підтримала, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві та просила задовольнити. Зустрічні позовні заяви не визнала на пояснила, що на її думку ОСОБА_4 не має права ставити питання про втративши ми право користування квартирою дітей, оскільки є співвласником квартири. Просила відмовити в задоволенні позовних вимог за безпідставністю.

ОСОБА_4 та його представник в судовому засіданні позовні вимоги за первісним позовом не визнали та надали пояснення згідно письмових заперечень, просили відмовити в задоволенні позову. Свої позовні заяви підтримали, посилаючись на обставини в них викладені та просили їх задовольнити.

Служба у справах дітей в судовому засідання вирішення позовних вимог залишили на розсуд суду та просили врахувати інтереси дитини.

ОСОБА_8 в судовому засіданні первісним позов не визнала та просила відмовити в його задоволенні. Зустрічні позовні заяви підтримала та просила задовольнити.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши всі письмові одкази, які відповідно до ст.60 ЦПК України були подані сторонами, суд встановив наступне.

Квартира АДРЕСА_1 перебуває в спільній частковій власності ОСОБА_7 - 1/2 частина на підставі договору купівлі-продажу від 18.10.99року та ОСОБА_1 - 1/2 частина на підставі рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 26 березня 2013 року.

Вказана квартира розташована на другому поверсі п'ятиповерхового будинку має загальну площу 56,98 кв.м., житлову площу 41,50 кв. м. та складається з трьох кімнат: 1-а кімната площею 9,7 кв.м.; 2- а кімната площею 17,90 кв.м.; З- а кімната площею 13,90кв.; кухні площею 5,90 кв.м.; ванної кімнати площею 2,0 кв.м.; вбиральні площею 1.0 кв.м., коридору площею 5,50 кв. м. та балконом площею 3,60кв.м.

Станом на 09.07.12р. в квартирі були зареєстровані ОСОБА_1, ОСОБА_7 та двоє їх дітей ОСОБА_2, 1986р.н., та ОСОБА_3, 1997р.н.

Заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 21 серпня 2013 року задоволено позовні вимоги ОСОБА_4 та визнано ОСОБА_1, ОСОБА_2 такими, що втратили право користування квартирою АДРЕСА_1.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 30 грудня 2014 року заочне рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 21.08.2013 р. скасовано та справу призначено до розгляду в загальному порядку.

Станом на 16.12.14р. в квартирі зареєстровані ОСОБА_7, ОСОБА_3, 1997р.н., ОСОБА_8, ОСОБА_9 та ОСОБА_10.

Відповідно до ст. 319 ЦК Українивласник володіє, користується, розпоряджається своїм майном, в тому числіі часткою квартири, на власний розсуд.

Відповідно до ст. 355 ЦК Українимайно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності /спільне майно/. Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності.

Згідно ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Статтею 358 ЦК України визначено,право спільної часткової власності здійснюється власниками за їх згодою.

Кожний із власників має право на надання йому у володіння і користування тієї частки спільного майна в натурі, яка відповідає його частці в праві загальної часткової власності. У випадку неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спірним майном, відповідної матеріальної компенсації або пропонувати встановити порядок користування.

Пунктом 14 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику по справам за позовами про захист права приватної власності» №20 від 22.12.1995 року встановлено, що квартира не підлягає поділу в натурі якщо не можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири.

В такому випадку може бути встановлений лише порядок користування приміщеннями квартири.

Відповідно до ч. 8 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користь користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік.

Відповідно до ст. 156 ЖК України повнолітні члени сім'ї власника зобов'язані брати участь у витратах по утриманню квартири і прибудинкової території та проведення ремонту

Судом встановлено, що ОСОБА_2, ОСОБА_5 в спірному житловому приміщенні не проживають житловою площею не цікавляться, витрат по його утриманню не несуть, усі витрати несе позивач (а.с. 10- 19). Відсутність відповідачів у квартирі АДРЕСА_1 підтверджується актом КЖКП №14 від 12.06. 2013року.

Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистою немайновою або майнового права та інтересу.

Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право ним, на усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод користуванні власністю.

Водночас, відповідно до ст. 7 Закону України від 11 грудня 2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів, на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.

Таким чином, як випливає із вказаної норми, зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду виключно про: 1) позбавлення права власності на житлове приміщення: 2) позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) визнання особи безвісно відсутньою; 4) оголошення фізичної особи померлою.

Виходячи з того, що Закон України від 11 грудня 2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов'язані із зняттям з реєстрації місця проживання, вбачається, що положення ст. 7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов'язані із юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання.

Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, (окрема, шляхом зняття особи із реєстрації місця проживання, пред'явивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення: 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням: 3) про визнання особи безвісно відсутністю; 4) про оголошення фізичної особи померлою.

З письмових доказів вбачається, що ОСОБА_2 тривалий час не проживає у спірній квартирі, витрат на її утримання не несе. ОСОБА_5 20.08.2013 року змінила місце проживання, а саме проживала по АДРЕСА_2.

Відповідно до ст..61 ЦПК України обставини, які встановлені рішенням суду по цивільній, адміністративній, кримінальній або господарськиій справі, яке набрало законної сили не потребують доказування.

З рішень суддів, які в якості письмових доказів знаходяться в справі встановлено, що ОСОБА_5 добровільно змінила місце проживання, бцдь-яких звернень на перешкоди в користування спірної квартирою від неї не надходило, а тому суд вважає, що необхідно визнати такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Враховуючи те, що ОСОБА_4 перебуває у шлюбі, від шлюбу у нього народився син, суд вважає, що необхідно встановити наступний порядок користування спірної квартирою, а саме: виділити в користування ОСОБА_1 житлову кімнату площею 9,70 кв.м. Виділити в користування ОСОБА_4 та членам його сім?ї житлову кімнату площею 13,9 кв.м.

Житлову кімнату площею. 17.9 кв.м., кухню площею 5,9 кв.м., ванну кімнату площею 2,0 кв.м., вбиральну площею 1,0 кв.м., коридор площею 5,50 кв.м. залишити у спільному користуванні ОСОБА_1, ОСОБА_4 та членах його сім?ї.

Відповідно до ст.ст.10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.11,60,213-215,88 ЦПК України,суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про встановлення порядку користування квартирою та за зустрічним позовними заявами ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_2, третя особа на стороні відповідача: ОСОБА_1, служба у справах дітей про визнання такими, що втратили право кориутвання житловим приміщенням, ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про визнання порядку користування квартирою, що є спільною частковою власністю між співвласниками задовольнити частково.

Зобов?язати ОСОБА_4 не чинити перешкоди ОСОБА_1 в користуванні квартирою АДРЕСА_1 шляхом зобов?язання ОСОБА_4 надати комплект ключів від вхідних дверей квартири.

Вселити ОСОБА_1 в квартиру АДРЕСА_1.

Визначити наступний порядок користування квартирою: виділити в користування ОСОБА_1 житлову кімнату площею 9,70 кв.м. Виділити в користування ОСОБА_4 та членам його сім?ї житлову кімнату площею 13,9 кв.м.

Житлову кімнату площею. 17.9 кв.м., кухню площею 5,9 кв.м., ванну кімнату площею 2,0 кв.м., вбиральну площею 1,0 кв.м., коридор площею 5,50 кв.м. залишити у спільному користуванні ОСОБА_1, ОСОБА_4 та членах його сім?ї.

Визнати такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп.

Стягнути з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене протягом 10 днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Чернівецької області через Шевченківський районний суд м.Чернівці.

СУДДЯ : О.Г. Літвінова