Єдиний унікальний номер 341/390/16-ц
Номер провадження 2/341/288/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2016 року м. Галич

Галицький районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого-судді Юсип І.М.

секретаря Король І.Л.

з участю позивача ОСОБА_1

представників позивача ОСОБА_2, ОСОБА_3

відповідача ОСОБА_4

представників ОСОБА_4 ОСОБА_5,ОСОБА_6

представника ОСОБА_7 селищної ади ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Галичі цивільну справу за позовом ОСОБА_9 до ОСОБА_4, ОСОБА_7 селищної ради Галицького району про визнання недійсним та скасування рішення виконкому селищної ради, визнання права власності,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_10 та ОСОБА_7 селищної ради про визнання недійсним та скасування рішення № 28 від 27.07.1990 р. та визнання права власності на житловий будинок,господарські будівлі.

Позовні вимоги мотивує тим,що рішенням виконавчого комітету ОСОБА_7 селищної ради № 123 від 18.10.1990 р. йому надано земельну ділянку площею 0,12 га для будівництва будинку. Актом виносу в натурі меж земельної ділянки і розбивки будівель від 27.11.1990 р. винесено межі даної земельної ділянки на місцевість і проведено розбивку будівель передбачених на даній земельній ділянці. 9.11.1990 р. він звернувся із заявою до виконкому ОСОБА_7 селищної ради про надання йому дозволу на будівництво, виготовив план відводу земельної ділянки під будівництво житлового будинку і приступив до будівництво.У 1992 р. побудував на даній земельній ділянці житловий будинок, гараж ,літню кухню, стайню та вбиральню за адресою смт. Більшівці,вул.Проектна,5.

Звернувшись у 2016 р. до ОСОБА_7 селищної ради про надання йому рішення на оформлення за ним права власності на дане будинковолодіння дізнався,що рішенням селищної ради від 27.07.1994 р. № 28 « Про дозвіл на передачу земельної ділянки під будівництво житлового будинку» відмінено рішення виконкому селищної ради від 18.10.1990 р. « Про виділення у безстрокове користування для індивідуального будівництва ОСОБА_1 П. 2 даного рішення вирішено передати дану земельну ділянку під будівництво індивідуального житлового будинку ОСОБА_11 - його батьку. Підставою для видачі такого рішення зазначено його заява.

Оскільки він такої заяви не писав в селищну раду і з такого приводу в селищну раду не звертався то наступного дня звернувся до селищної ради із заявою про відміну рішення № 27.07.1994р. на що отримав рішення № 2 від 09.02.2016 р. яким рекомендовано йому оскаржити рішення № 28 від 27.07.1990р. Вважає,що причиною прийняття 09.02.2016 р. такого рішення послугувало і те,що його покійний батько ОСОБА_11 залишив заповіт від 13.05.2011 р. яким житловий будинок та господарські будівлі по вул. 16 липня,21 заповів його сестрі ОСОБА_4 та йому в рівних долях. Вважає рішення № 28 від 27.07.1994 р. незаконним та таким що підлягає скасуванню. У 1992 р. він побудував на земельній ділянці житловий будинок,літню кухню та господарські будівлі і тому селищна рада не мала права приймати рішення № 28 від 27.07.1994 р. про передачу земельної ділянки батьку ОСОБА_11 так як на той час вже були на цій земельній ділянці зведені будівлі.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги з підстав викладених в позовній заяві. Зазначив,що після надання йому земельної ділянки під будівництво житлового будинку він розпочав таке будівництво за свої власні кошти отримані від продажу квартири, 2-х автомобілів КАМАЗ та 2-х тракторів де протягом одного року побудував будинок, літню кухню та інші будівлі. Побудувавши будинок та інші споруди він у 1992 році поїхав у м. Донецьк а будинок здав для проживанням квартирантам. Повернувшись у 2006 р. в смт. Більшівці став проживати в будинку і вирішив узаконити його юридичним шляхом. Не заперечує той факт що можливо і батьки допомагали в будівництві але допомога ця була з їхньої сторони як у всіх з батьків для дітей. Мати інколи варила їсти майстрам. Вважає що в заповіті на цей будинок повинен бути в рівних долях йому та сестрі ОСОБА_10 є підробленим. Про заповіт батька йому відомо не було. Просить позовні вимоги задовольнити.

Представники позивача просили позов задовольнити. ОСОБА_3 зазначила,що будь-яких кредитних зобовязань у її чоловіка в той час не було. Він був під слідством але конфіскації майна не було. Вважає що заповіт підписано саме ОСОБА_4

Представник позивача ОСОБА_2 суду пояснив,що рішення виконкому ОСОБА_7 селищної ради за № 28 від 27 липня 1994 р. є незаконним та підлягає скасуванню так як заяви позивач про передачу земельної ділянки своєму батьку не писав. Абсурдним є передача земельної ділянки під будівництво житлового будинку батьку позивача у 1994 році коли у 1992 році на цій земельній ділянці були побудовані позивачем житловий будинок,літня кухня та інші господарські будівлі. Батьком позивача зроблено заповіт яким він заповів будинок по вул. Проектна,5 на позивача бо розумів що всі документи оформлені на нього і він його будував. Просить позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_4 позовних вимог ОСОБА_1 не визнала і підтримала доводи викладені у своїх запереченнях. Окрім того зазначила,що позивачем не надано жодних доказів з приводу побудови ним особисто житлового будинку по вул. Проектна,5 в смт. Більшівці який в рівних долях залишився їй та ОСОБА_1 як спадщина після смерті батьків. Даний будинок побудований батьками. ОСОБА_7 селищної радою відмінено рішення від 18.10.1990 р. на підставі заяви позивача. Просить в позові відмовити. Підтримав позицію ОСОБА_4 і її представники який вважає,що в даній справі ОСОБА_4 повинна мати статус третьої особи або зацікавлена особа однак не відповідача.

Представник ОСОБА_7 селищної ради позовних вимог ОСОБА_1 не визнав і зазначив,що рішення виконкому селищної ради № 28 від 27 липня 1994 р. було прийняте на підставі заяви позивача та його батька ОСОБА_11 На час розгляду звернення позивача до виконкому селищної ради письмова заява реєструвалась у встановленому порядку однак термін зберігання журналу реєстрації звернень минув (5років). Саме один екземпляр прийнятого рішення вручалося самому заявнику і вразі незгоди з таким рішенням особа мала право його оскаржити. З часу прийняття рішення минуло понад 20 років. Дане рішення не оскаржувалось так як позивач та його родина були в цьому зацікавлені. Селищна рада намагалась з'ясувати суть даного рішення однак голова виконкому ОСОБА_12 який підписував рішення № 28 від 27.07.1994 р. є особою похилого віку а щодо секретаря Г. Бойко нічого не відомо. Зі слів депутата сільської ради Бойко в цей час відомо що така заява була і це питання розглядалось однак було дуже складне так як ОСОБА_1 мав кредитні зобовязання і таким чином у нього могли відібрати це майно і так родина вирішила щоб це майно переписати. Погосподарський облік ведеться тільки в сільських населених пунктах і надати інформацію за ким рахується дане будинковолодіння немає можливості. Вважає що батько ОСОБА_1 став забудівником а не власником земельної ділянки. Питання належності земельної ділянки є передчасним так як необхідно з'ясувати чиє майно знаходиться на цій земельній ділянці. Сторонам неодноразово розяснювалось вирішити даний спір шляхом укладення мирової угоди однак будь-яких результатів це не дало. Просить в позові відмовити.

Суд, заслухавши доводи позивача,заперечення відповідача та представника відповідача ОСОБА_7 селищної ради, показання свідків прийшов до висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1

Встановлено,що ОСОБА_1 та ОСОБА_4 є рідними братом та сестрою.

22.08.2004 п. помер їх батько ОСОБА_11, а мати ОСОБА_13 померла 16.09.2015 р.

За змістом ст. 12 Земельного кодексу України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл,міст,селищ належить розпорядження землями територіальних рад.

Рішенням виконавчого комітету ОСОБА_7 селищної ради № 123 від 18.10.1990 р. ОСОБА_1 надано в безстрокове користування земельну ділянку площею 0,12 га для індивідуального будівництва будинку по вул. Проектуючій (Проектна). ( а.с.8).

Із копії заяви від 9.11.1990 р. видно,що ОСОБА_1 звернувся до виконавчого комітету Галицької районної ради про надання йому дозволу на будівництво житлового будинку на земельній ділянці 0,12 га на підставі вищезазначеного рішення ( а.с.9).

Актом виносу в натурі меж земельної ділянки і розбивки будівель від 27.11.1990 р. підтверджується факт винесення меж даної земельної ділянки на місцевість і проведено розбивку будівель передбачених на даній земельній ділянці та виготовлено план відводу земельної ділянки під будівництво індивідуального житлового будинку та затверджено рішенням виконкому № 192 від 14.11.1990 р. ( а.с.10-11).

З копії рішення виконавчого комітету ОСОБА_7 селищної ради № 28 від 27 липня 1994 р. « Про дозвіл на передачу земельної ділянки під будівництво житлового будинку» вбачається,що розглянуто заяву ОСОБА_1 про відмінення рішення виконкому селищної ради № 123-10 від 18.10.1990 р. про виділення йому ділянки під будівництво житлового будинку і передачі цієї ділянки батькові ОСОБА_11 під будівництво індивідуального житлового будинку. ( а.с.12).

З пояснень свідка ОСОБА_14 видно,що в 1990-1992 роках ОСОБА_1 після отримання земельної ділянки розпочав будівництво житлового будинку. Сама вона по професії архітектор а її чоловік будівельник. Вони допомагали позивачу як у оформленні плану цього будинку так і в його будівництві але за це плати у нього не брали. ОСОБА_1 будував будинок для себе і сам купляв для нього будматеріали. Його мати інколи приносила майстрам обід а батько завжди бідкався як ОСОБА_1 побудує цей будинок однак вона не бачила щоб вони йому давали гроші. Завжди ОСОБА_1 допомагали у будівництві багато його друзів з якими він особисто розраховувався. За її пам'яті був побудований житловий будинок і до кінця літню кухню. Гараж будувався без їх участі.

Свідок ОСОБА_15 пояснив,що з 1990р. він у ОСОБА_1 на будівництві житлового будинку виконував всі будівельні роботи починаючи від фундаменту. У нього на будові кожного дня працювало до 10-ти чоловік з якими він особисто розраховувався. Цеглу на будівництво він привозив з м. Галича, смт. Більшівці та з с. Яблунів. Чи допомагали йому батьки у будівництві йому не відомо однак за всі виконані роботи платив робітникам саме ОСОБА_1 Він мав достатньо для цього коштів так як продав квартиру, автомобіль КАМАЗ та відкрив своє підприємство. В будинок позивач перейшов жити у 1992 р.

Аналогічні пояснення дали суду свідки: ОСОБА_16 який під час будівництва житлового будинку ОСОБА_1 виконував всі мулярні роботи та свідок ОСОБА_17

ОСОБА_17 зазначив,що мати ОСОБА_1 допомагала приготуванням обіду для робітників.

Свідок ОСОБА_18 суду пояснив що йому не відомо хто будував житловий будинок по вул. Проектна,5 однак відомо що батьки ОСОБА_1 працювали на фермі радгоспу « Бовшівський» і мали велику заробітну плату, годували худобу. Бачив як під час будівництва житлового будинку мати носила сумки з обідом і говорила що будує хату для дітей. Хто саме будував і хто платив за будівельні роботи йому не відомо.

Свідок ОСОБА_19 суду пояснила,що будівництво житлового будинку для ОСОБА_1 спочатку будувала його мати але на своє прізвище так як чомусь боялась щоб він не розтратив його. Говорила їй що бере план на чоловіка але будинок будує для сина ОСОБА_20. План на будівництво брали десь у 1993-1994 роках. Як перша дружина ОСОБА_1 так і друга допомагали йому у будівництві. Відомо що мати позивача виписувала цеглу, а чи передавала гроші сину не бачила. Не заперечила того факту що у неї з матір'ю ОСОБА_1 виникали суперечки однак вона не гнівалась. Їй відомо що обіди для майстрів готувала дружина ОСОБА_1.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 18.10.1990 року виділялася у безстрокове користування земельна ділянка для індивідуального будівництва житлового будинку. Поясненнями позивача,показами свідків встановлено,що житловий будинок, літня кухня та інші споруди були зведені у 1992 році, будинок не відчужувався, в написанні такої заяви заперечує сам ОСОБА_1 то суд вважає,що рішення виконавчого комітету ОСОБА_7 селищної ради № 28 від 27 липня 1994р. « Про дозвіл на передачу земельної ділянки під будівництво житлового будинку « батьку позивача ОСОБА_11 В, є незаконним і підлягає скасуванню.

Відповідно до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах що не заборонені законом.

В судовому засіданні доведено і той факт що саме позивач будував житловий будинок,літню кухню, господарські будівлі і тому підлягає до задоволення вимога ОСОБА_1 про визнання права власності на житловий будинок та господарські будівлі.

На підставі вищевикладеного, Закону « Про місцеве самоврядування в Україні» ст.. 12 Земельного кодексу України, керуючись ст.ст.10,15,16,60,213-215,218 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 про визнання недійсним та скасування рішення виконкому ОСОБА_7 селищної ради від 27 липня 1994 року № 28 , визнання права власності - задовольнити.

Визнати незаконним та скасувати рішення виконавчого комітету ОСОБА_7 селищної ради від 27 липня 1994 року № 28 « Про дозвіл на передачу земельної ділянки під будівництво житлового будинку».

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок площею 196,4 кв.м. м. та господарські будівлі,які знаходяться за адресою: вул. Проектна,5 в смт. Більшівці Галицького району Івано-Франківської області.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Івано-Франківської області через суд першої інстанції протягом десяти днів з часу його проголошення.

Особи,які брали участь у розгляді справи але не були присутні під час проголошення судового рішення можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з часу отримання рішення.

Суддя:ОСОБА_21