Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 320/8910/15-ц Головуючий у 1-й інстанції: Ковальова Ю.В.
Провадження № 22-ц/778/2955/16 Суддя-доповідач: Поляков О.З.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2016 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Полякова О.З.,

Спас О.В.,

Бондар М.С.

при секретарі: Остащенко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4, ОСОБА_5 на рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 26 квітня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_6, третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Маттіол», орган опіки та піклування виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області, про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням шляхом виселення та визнання договору укладеним,-

ВСТАНОВИЛА :

У жовтні 2015 року ОСОБА_4, ОСОБА_5 звернулись до суду з позовом до ОСОБА_6, третя особа - ТОВ «Маттіол», орган опіки та піклування виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області, про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням шляхом виселення та визнання договору укладеним, який згодом було уточнено.

В обґрунтування позову зазначали, що на підставі рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 20 листопада 2007 року вони є власниками гуртожитку по АДРЕСА_1, що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 07.06.2006 року, зі змінами від 29.01.2008 року

В даному гуртожитку у кім. №79, №100-а мешкає ОСОБА_6, яка у кім. №100-а вселилася самовільно, приєднавши її до кімнати №79 без дозволу власників.

Зазначали, що у трудових відносинах з ними не перебуває, плату за проживання, комунальні послуги, утримання будинку та прибудинкової території не сплачує, ухиляється від укладення договору найму.

Станом на 01.10.2015 року вона має заборгованість за житлово-комунальні послуги у розмірі 5906 грн. 21 коп.

ОСОБА_6 було запропоновано укласти договір найму житлового приміщення: кім. №79 за адресою: АДРЕСА_1 проте вона не бажає його укладати і відмовилася навіть від отримання договору.

Враховуючи вищевикладене просили усунути перешкоди в користуванні кімнатою №100-а в гуртожитку АДРЕСА_1 шляхом виселення ОСОБА_6; визнати укладеним договір найму житлового приміщення: кімнати №79 у гуртожитку по АДРЕСА_1,між ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6

Рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 26 квітня 2016 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_4, ОСОБА_5 подали апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати, ухвалити нове про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін,якщо визнає,що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Як вбачаэться з матеріалів справи відповідачка по справі ОСОБА_6 проживає в гуртожитку з 1989 року, має постійну реєстрацію в гуртожитку без зазначення номеру кімнати , на час надання їй житла перебувала в трудових відносинах з підприємством- АТ "Мелітопольпродмаш", має стаж роботи на підприємстві більш ніж десять років, не має іншого житла. На даний час має малолітню доньку, 2002 року народження, яка проживає разом з нею. Вказане підтверджується наступними доказами;

- копіями паспортів ОСОБА_6, ОСОБА_7.(а.с. 61-62,66);

-довідками про реєстрацію місця проживання ОСОБА_6, ОСОБА_7.(а.с. 45,141);

- рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 09 серпня 2006 року (а.с.97);

- довідкою про склад сім"ї ОСОБА_6 від 18.11.2015 року (а.с.60);

-копією свідоцтва про народження від 10.02.2011року (а.с.65);

- копією ордеру на житлову площу в гуртожитку від 07 квітня 1989 року (а.с.198).

Стаття 22 Конституції України зазначає, що конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. Відповідно до ст. 47 Конституції України кожна особа має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше, як на підставі закону за рішенням суду.

За матеріалами справи ОСОБА_6 як працівнику заводу було надано 2 кімнати у гуртожитку, в яких вона проживала з 1993 року по 1997 рік та з 2006 року по теперішній час (з 1997 року по 2006 рік проживали в одній кімнаті), відповідних документів не збереглося, що підтверджують обидві сторони.

Суд першої інстанції розглянувши справу вірно встановив характер спірних правовідносин і обґрунтовано прийшов до висновку ,що позивачами не надано доказів самовільного зайняття ОСОБА_6 кімнати № 100а,з яких однозначно вбачався би факт та час незаконного її вселення.

Про необґрунтованість позовних вимог, свідчить те, що як на час розгляду справи як судом першої інстанції так і під час апеляційного розгляду , відсутня технічна документація яка б переконливо підтверджувала взагалі наявність у гуртожитку кімнати № 100 а, і вказаний факт не спростовано апелянтом в судовому засіданні апеляційного суду.

Відповідно до ст. 810 ЦК України за договором найму (оренди) житла одна сторона - власник житла (наймодавець) передає або зобов'язується передати другій стороні (наймачеві) житло для проживання у ньому на певний строк за плату. До договору найму житла, крім найму житла, що є об'єктом права державної або комунальної власності, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено законом.

Згідно ч.1 ст.638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Стороною позивачів не надано доказів досягнення згоди з усіх істотних умов договору.

Діючим законодавством не передбачено такий спосіб захисту порушеного права, як визнання договору найму укладеним і тому вірними є висновки суду щодо відмови у задоволенні позовних вимог про визнання укладеним договору найму приміщення .

На підставі вищенаведеного,судова колегія вважає,що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права,які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст.307,308,317 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4, ОСОБА_5 - відхилити.

Рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 26 квітня 2016 року по цій справі - залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий:

Судді: