Справа № 464/7588/16 Головуючий у 1 інстанції: Теслюк Д.Ю.
Провадження № 22-ц/783/6963/16 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 Н. О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого - судді: Шеремети Н.О.

суддів: Ванівського О.М., Цяцяка Р.П.

секретаря: Цапа П.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 на ухвалу Сихівського районного суду м. Львова від 13 жовтня 2016 року, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа Сихівський відділ державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції про визнання недійсним договору дарування частини квартири АДРЕСА_1, посвідченого 01.08.2015 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_6

В порядку забезпечення позову представник позивача ОСОБА_3 подав заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_2.

Оскаржуваною ухвалою в задоволенні заяви представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 про забезпечення позову ОСОБА_2 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа Сихівський відділ державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції про визнання недійсним договору дарування відмовлено.

Ухвалу в апеляційному порядку оскаржив представник ОСОБА_2 ОСОБА_3, в апеляційній скарзі, посилаючись на її незаконність, необґрунтованість, на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу, якою заяву про забезпечення позову задоволити. Апелянт зазначає про те, що подаючи заяву про забезпечення позову ОСОБА_2, навів достатні підстави для підтвердження можливості існування реальної загрози, у разі задоволення його позовних вимог, зі сторони відповідачів щодо вжиття заходів для недобросовісного захисту спірного майна 4/6 частини квартири за адресою: АДРЕСА_3, шляхом вчинення договору дарування, купівлі продажу або будь якого незабороненого законодавством правочину, посилаючись на те, що такі дії були ними вже вчинені під час розгляду справи № 464/5986/15 Сихівським районним судом м. Львова. Також, апелянт вважає, що спосіб забезпечення позову був обраний співмірно до позовних вимог, а тому суд першої інстанції дійшов до невірного висновку про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Заслухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що така не підлягає до задоволення з наступних підстав.

У відповідності до вимог ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно з п.п. 1 п.1 ст.152 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного суду України №9 від 22.12.2006р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Представник позивача звернувся із заявою про забезпечення позову, в якій просить накласти арешт на квартиру АДРЕСА_2, мотивуючи заяву тим, що відповідач ОСОБА_4 вчинила недобросовісні дії з метою ухилення від виконання рішення Сихівського районного суду м.Львова від 06.04.2016 року про стягнення з неї на користь ОСОБА_2 1 518 921 грн. заборгованості.

Тобто, необхідність забезпечення позову у даній справі шляхом накладення арешту на майно, а саме, на квартиру АДРЕСА_2, представник позивача ОСОБА_3 мотивує тим, що подальші можливі дії ОСОБА_4 по відчуженню квартири, можуть утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 1518921 грн. заборгованості, тобто, рішення суду в іншій справі.

Оскільки заяву про забезпечення позову представник позивача обґрунтовує тим, що невжиття заходів забезпечення позову у даній справі утруднить чи зробить неможливим виконання рішення Сихівського районного суду м.Львова від 06.04.2016 року про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 1518921 грн. заборгованості, тобто, рішення суду в іншій справі, у поданій заяві про забезпечення позову заявник не навів достатніх підстав щодо необхідності застосування заходів забезпечення даного позову і яким чином невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання можливого рішення суду про задоволення позову саме у даній справі, суд першої інстанції вірно відмовив в задоволенні заяви представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_2.

Крім цього, як вбачається з ухвали Сихівського районного суду м.Львова від 13.12.2016 року позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання недійсним договору дарування залишено без розгляду.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду першої інстанції про необгрунтованість заяви та про відсутність підстав для забезпечення позову.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Враховуючи те, що оскаржувана ухвала постановлена з додержанням вимог закону, така є законною, а тому колегія суддів не вбачає підстав для її скасування.

Керуючись ст. 303, п.1 ч.2 ст. 307, п.1 ч.1 ст. 312, ст.ст. 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 відхилити.

Ухвалу Сихівського районного суду м. Львова від 13 жовтня 2016 року залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий: Шеремета Н.О.

Судді: Ванівський О.М.

ОСОБА_7