Номер провадження 4-с/754/57/16
Справа № 754/2819/16-ц
У Х В А Л А

Іменем України

01 березня 2016 року м. Київ

Суддя Деснянського районного суду міста Києва Петріщева І.В., розглянувши цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції м. Києва та на постанову про відкриття виконавчого провадження,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Деснянського районного суду м. Києва з вищевказаною скаргою на дії головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції у м. Києві, в якій просить визнати незаконними дії державного виконавця державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції у м. Києві Варави Р.С. стосовно винесення постанови про відкриття виконавчого провадження від 15.09.2015 року №48736781; скасувати постанову ВП №48736781 про відкриття виконавчого провадження від 15.09.2015 року по виконанню виконавчого листа Деснянського районного суду м. Києва № 2-4211/14 від 23.09.2014 року.

Перевіривши скаргу й додані до неї матеріали, суд приходить до висновку про те, що вона підлягає залишенню без розгляду, з таких підстав.

Відповідно п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 грудня 2003р. №14 "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження" такі скарги мають відповідати вимогам щодо форми та змісту позовної заяви, тобто відповідати ст.ст. 119-120 ЦПК України, та містити відомості, перелічені в Законі України "Про виконавче провадження".

Відповідно п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 грудня 2003 р. №14 "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження" у разі відсутності спеціальної норми щодо вирішення певних питань, які виникають при розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність посадових осіб державної виконавчої служби, до заяв (скарг, подань) учасників виконавчого провадження мають застосовуватися положення ЦПК, якими врегульовано аналогічні питання.

Як зазначає Пленум ВС України у постанові №2 від 12.06.2009р. "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суду першої інстанції" у позовній заяві повинні міститися не лише позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину".

Згідно ч. 1 ст. 385 ЦПК України скаргу може бути подано до суду: удесятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод; у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій.

Згідно ч. 2 ст. 385 ЦПК України пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом в порядку ст. 73 ЦПК України. Скарга, пропущений строк на подання якої не поновлено судом, залишається без розгляду.

У контексті наведеного слід зазначити, що дотримання строків звернення до суду зі скаргою є однією з умов дисциплінування учасників цих відносин у випадку, якщо вони стали спірними. У випадку пропуску строку звернення до суду підставами для розгляду скарги є лише наявність поважних причин, тобто, обставин, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

При цьому, скарга ОСОБА_1 не містить доводів в обґрунтування поважності причин пропуску строку звернення до суду, які пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій, та доказів на підтвердження наведеного.

Судом встановлено, що постановою про відкриття виконавчого провадження від 15.09.2015 року було відкрито виконавче провадження та боржнику наданий строк для самостійного виконання до 22.09.2015 року.

Згідно ч. 5 ст. 25 Закону України "Про виконавче провадження" копія постанови про відкриття виконавчого провадження, що може бути оскаржена до суду, надсилається сторонам виконавчого провадження не пізніше наступного робочого дня, тому початок строку на оскарження в даному випадку визначається саме з цього моменту, або з моменту одержання постанови заінтересованою особою, оскільки цей момент може бути встановленим за відміткою засобів зв'язку, за розпискою або іншими способами.

У разі оскарження дії або бездіяльності державного виконавця щодо виконання виконавчого документа, початок строку буде спливати з дня вчинення дії або відмови в її вчиненні державним виконавцем.

Якщо стягувач або боржник не були повідомлені про час і місце вчинення виконавчої дії, то строк для оскарження розпочинається для них з дня, коли їм стало про це відомо.

Разом з тим, заявник не надав жодних доказів на підтвердження того, що він саме 19.02.2016 року дізнався про порушення своїх прав чи свобод, як він зазначає у скарзі.

Таким чином, заявник звернувся до суду з пропуском десятиденного строку з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод, оскільки з матеріалів справи вбачається, що особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення прав чи свобод не пізніше наступного робочого дня з 15.09.2014 року, після спливу нормативного строку пересилання відповідного поштового відправлення, що підтверджується копією постанови про відкриття виконавчого провадження від 15.09.2015 року.

Клопотання про поновлення пропущеного з поважних причин строку для подання скарги не заявлено, доказів про наявність поважних причин пропуску строку суду не надано.

Разом з тим, доказів подання скарги до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод, суду не надано.

Скарга, пропущений строк на подання якої не поновлено судом, залишається без розгляду.

Судом встановлено, що скаржник звернувся до суду після спливу строку, встановленого для подання скарги до суду, який обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, клопотання про поновлення пропущеного строку для звернення до суду не заявлено, на підтвердження поважності підстав пропуску встановленого строку звернення до суду, жодних доказів або підтверджень не надано, поважні причини пропуску строку звернення до суду та підстави для відновлення пропущеного строку для звернення до суду за захистом порушених прав, свобод та інтересів судом не встановлено та суд не знайшов інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними.

Суд встановив, що скаргу було подано з пропущенням строку для її подання, тому скаргу повинно бути залишено без розгляду, оскільки заявник не надав суду підтвердження, що особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод діями державного виконавця саме 19.02.2016 року, що не було доведено суду.

Згідно ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно ч. 3 ст. 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати свої процесуальні обов'язки.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 383-385 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали. Апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Суддя Петріщева І.В.