Справа №645/148/16-ц
Провадження №2/645/764/16
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

10 листопада 2016 року Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Бондарєвої І.В., при секретарі - Проневич Д.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору іпотеки припиненим,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про визнання договору іпотки припиненим, вказуючи, що 14.08.2013 р. ОСОБА_1 уклала з КС «Східноєвропейський Кредитний Союз» договір про надання споживчого кредиту та отримала кредит у розмірі 75000 грн., зі сплатою 36% річних. На забезпечення вказаного кредитного договору 14.08.2013 р. було укладено договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом ХМНО Вахрушевою О.О., де предметом іпотеки стала квартира АДРЕСА_1, належна позивачеві. Всі оригінали правовстановлюючих документів на цю квартиру були передані іпотеко держателю, КС «Східноєвропейський Кредитний Союз».

В кінці вересня 2014 р. позивача повідомили, що вказана юридична особа припиняє свою діяльність, а всі права вимоги кредитора та іпотекодержателя передаються відповідачу ОСОБА_2 На вимогу позивача повернути їй оригінали правовстановлюючих документів на квартиру їй повідомили, що вони знаходяться у ОСОБА_2

В березні 2015 р. позивач зустрілась з відповідачем та уточнили суму заборгованості, яка склала 42461, 61 грн., а також досягли угоди про припинення цивільних правовідносин за кредитним договором від 14.08.2013 р.

Після цього позивач сплатила відповідачеві усю заборгованість у розмірі, яку вони встановили у розмірі 2500 доларів США, а відповідач повернув їй всі оригінали правовстановлюючих документів на квартиру та пояснив, що вони можуть припинити договір іпотеки у без судовому порядку, шляхом звернення до нотаріуса із спальною заявою.

Вони домовились про зустріч для звернення до нотаріуса, проте ОСОБА_2 на зустріч не прийшов, та з квітня 2015 р. його місцезнаходження позивачеві невідоме.

Оскілки позивач виконав свої зобов'язання за кредитним договором, що підтверджується фактом знаходження оригіналів правовстановлюючих документів на квартиру, позивач просить суд визнати припиненим договір іпотеки від 14.08.2013 р., з підстав, передбачених ч.2 ст.651 ЦК України (а.с.34).

В судовому засіданні позивач та її представник - ОСОБА_4 позовні вимоги підтримали. Пояснили суду, що у січні 2015 р. вона направила ОСОБА_2 поштовий переказ на 7000 грн., проте він був повернутий у зв'язку з неотриманням його. Точну суму усіх повернутих нею коштів вона не пам'ятає, але при зустрічі з ОСОБА_2 вони досягли згоди про сплату позивачкою боргу у розмірі 42000 грн. Розписки ОСОБА_2 про отримання ним від ОСОБА_1 грошових коштів вона повернула відповідачу для оформлення у нотаріуса припинення договору іпотеки. Розписку про отримання 2500 доларів США ОСОБА_2 позивачеві не писав, вона повірила йому на слово. Оскільки позивачка виконала досягнуту домовленість, відповідач у березні 2015 р. повернув їй документи на квартиру. Вважає дії відповідача шахрайством.

Представники відповідача - ОСОБА_5 та ОСОБА_6 проти позовних вимог

заперечували та пояснили, що відповідач мав право вимоги сплати заборгованості за кредитним

договором у розмірі 56735,96 грн. На виконання кредитного договору відповідач отримав від позивача двічі по 3435 грн., про що дав письмові розписки. Поштові перекази або інші суми він не отримував, та ніяких інших розписок про отримання інших сум не давав. Він дійсно повернув позивачці на її прохання оригінали документів на належну їй квартиру, оскільки вона хотіла зареєструвати в квартирі свою сестру.

Вислухавши пояснення учасників судового розгляду,дослідивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов до наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що 14.08.2013 р. між ОСОБА_1 та КС «Східноєвропейський Кредитний Союз», правонаступником якого є ОСОБА_2, був укладений Кредитний договір № КСНП-62, відповідно до якого позивач отримала кредит у розмірі 75000 грн., зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 36% річних, на строк з 14.08.2013 р. по 14.08.2016 р. (а.с.72).

Згідно додатку №1 до кредитного договору, встановлений графік розрахунку та визначений розмір щомісячної плати у сумі 3435,28 грн. (а.с.75).

Крім того, на забезпечення виконання зобов'язань позичальником, того ж дня, 14.08.2013 р. між ОСОБА_1, ОСОБА_7 з одного доку, та КС «Східноєвропейська Кредитна Спілка», правонаступником якого є ОСОБА_2, з іншого боку, було укладено договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом ХМНО Вахрушевою О.О., де предметом іпотеки стала квартира АДРЕСА_1, належна позивачеві на праві спільної сумісної власності (а.с.78, 86-90).

Строк дії договору іпотеки сторонами узгоджено в п.18 - до повного виконання Іпотекодавцем своїх зобов'язань за основним зобов'язанням.

Згідно п.8.7, п.9.2.1 Договору іпотеки, спірна квартира залишена у користуванні і володінні Іпотекодавців відповідно до її функціонального призначення та технічних можливостей.

Відповідно до договору відступлення права вимоги (цесії) за кредитним договором, укладеним 18.09.2014 р. між КС «Східноєвропейська Кредитна Спілка», та ОСОБА_2, сума переданого до п.1 цього договору вимоги становить 56735,96 грн., з яких 56519,52 грн. - залишок неповернутої суми кредиту, а 216,44 грн. становить заборгованість ОСОБА_1 за відсотками за користування кредитом станом на 18.09.2014 р., що, на думку суду, свідчить про наявність незначної заборгованості, лише зі сплати процентів (а.с.81).

Після цього, згідно пояснень позивача, з вересня 2015 р. , після отримання відомостей про зміну кредитора та іпотеко держателя, вона була позбавлена можливості сплачувати щомісячні платежі, оскільки не могла зустрітись з відповідачем, що підтверджується змістом повідомлення поштового відділення щодо неможливості вручення телеграми ОСОБА_2, поданої 21.01.2015 р. позивачем ОСОБА_1 (а.с.100).

Судом встановлено, що 26.01.2015 р. відповідач письмово повідомив позивача про порушення основного зобов'язання та заявив вимогу про усунення порушення, де зазначив про наявність заборгованості за кредитним договором у розмірі 65577,45 грн. станом на 24.01.2015 р., вимагаючи її сплати та попереджаючи про можливість звернення стягнення на предмет іпотеки. До вказаного листа-повідомлення було додано відповідний розрахунок (а.с.99).

Матеріали справи містять копії дві розписок від імені ОСОБА_8, датовані 14.11.14 р. та 16.10.14 р., про отримання ним від ОСОБА_1 двічі по 3435 грн., а також дві квитанції про грошовий переказ на ім'я ОСОБА_2: 21.01.2015 р. на суму 7000 грн. та 17.02.2015 р. на суму 3543 грн., які не були ним отримані.

Згідно ч.2 ст. 651 ЦУК України, на яку посилався позивач як на підставу звернення до суду, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї з сторін в разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Статтею 531 ЦК України встановлено право боржника на дострокове виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено договором, актами цивільного законодавства або не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Згідно ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається в обґрунтування своїх вимог і заперечень.

Враховуючи, що розмір заборгованості, визначений за договором відступлення права вимоги у сумі 56735,96 грн., позивачем не оспорений, та ним не надано суду безспірних доказів сплати вказаної суми відповідачеві, окрім сум, зазначених у розписках відповідача від 14.11.14 р. та 16.10.14 р., тобто не надано доказів повного виконання зобов'язань позичальника за кредитним договором, розглянувши справу в межах заявлених вимог та підстав, суд дійшов висновку про недоведеність заявлених позовних вимог.

Посилання позивача на наявність у нього оригіналів правовстановлюючих документів на квартиру як на доказ сплати кредиту - судом до уваги не приймається, оскільки згідно п.9.1.3 Договору іпотеки іпотекодавці зобов'язані надавати іптекодержателю можливість перевірки експлуатаційного та технічного стану і правильності використання предмету іпотеки та надавати йому відповідні документи за першою вимогою.

Тобто іпотекодержатель має право періодично перевіряти технічний стан предмету іпотеки та дані правовстановлюючих документів, проте утримання цих документів іпотекодержателем до повного виконання іпотекодавцем своїх зобов'язань за кредитним договором - договором іпотеки не передбачено.

Доводи позивача щодо наявності в діях відповідача ознак шахрайства також не підтверджені відповідним судовим рішенням.

За таких обставин суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.514, 531, 651 ЦК України, 10, 60, 88, 212-215 ЦПК України, суд -

У Х В АЛ И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору іпотеки припиненим - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Харківської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Головуючий - суддя