Справа № 135/1350/16-ц
Провадження № 2/135/225/16
РІШЕННЯ

іменем України

02.09.2016 року Ладижинський міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Корнієнка О.М.,

при секретарі Паладій В.П.,

з участю позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ладижин цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини, зазначивши, що під час перебування у шлюбі із відповідачем у них 31.08.2014 року народився син ОСОБА_3. В даний час дитина проживає з нею та знаходяться на її утриманні. Відповідач має постійне місце роботи, однак матеріальної допомоги не надає, хоча має таку можливість. Тому вона змушена звернутись до суду і просить стягнути з відповідача аліменти на дитину в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів, до досягнення дитиною повноліття.

В судовому засіданні позивач позов підтримала, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві. Пояснила, що відповідач працює водієм та стабільно отримує заробітну плату. Кошти на утримання дитини відповідач надавав добровільно, однак вона не хоче, щоб їх з відповідачем щось повязувало, бо вони не спілкуються. Вважає, що відповідач має надавати більше коштів саме для забезпечення утримання дитини найнеобхіднішим. Вказала, що на її утриманні перебуває ще один син. Зазначила, що якби відповідач платив їй кошти в твердій грошовій сумі, то це мало б становити 2000 грн.

Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково. Вважає, що достатньо буде сплачувати аліменти в розмірі 1/6 частини всіх видів його доходів. Вказав, що надавав кошти на утримання дитини. Також повідомив, що на його утриманні є ще двоє дітей, на яких він сплачує аліменти в розмірі 800 грн. на двох. Позивач працює, отримує заробітну плату. Вказав також що він сплачує кошти за оренду квартири, йому потрібно біля 4000 грн. на витрати, повязані із роботою, бо харчується дорозі. Крім того, окрім аліментів надає допомогу старшому синові, оплачує йому квартиру. Дає ще кошти своїм батькам, оскільки вони отримують малу пенсію. Витрачає кошти для того, щоб поїхати один раз в місяць до своїх батьків та побачитись із дітьми, потрібні кошти на утримання автомобіля. Також вказав, що коли проводить час із дитиною, то хоче сам щось купувати, окрім сплати аліментів.

Суд, вислухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши письмові докази, вважає, позов підлягає частковому задоволенню, зважаючи на наступне.

Згідно ч. 2 ст. 51 Конституції України, ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до положення ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що сторони по справі є батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Дитина проживає разом з матірю та знаходяться на її утриманні. Відповідач має постійне місце роботи, працює водієм. Дані обставини визнаються сторонами, а тому не потребують доказування.

Відповідач працює водієм, має постійних дохід, а тому стягнення аліментів з нього слід проводити у частці від доходу.

Визначаючи розмір аліментів, які слід стягувати з відповідача, суд, згідно положень ч. 1 ст. 182 СК України, враховує таке.

Звернувшись в суд з даним позовом, ОСОБА_1 заявлено вимогу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів на утримання неповнолітнього сина до досягнення ним повноліття.

Заперечуючи проти розміру стягуваних аліментів, відповідач вказує, що погоджується сплачувати на утримання дитини 1/6 частини всіх видів його доходів.

Позивачем у судовому засіданні не зазначено жодних обставин, що свідчили б про неможливість її брати участь в утриманні дитини.

Із довідки про доходи позивача ОСОБА_1 видно, що вона працює в відділі освіти Ладижинської міської ради. Щомісяця отримує заробітну плату.

При цьому суд враховує також те, що на утриманні позивача перебуває ще одна дитина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. А відповідач продовжує надавати матеріальну допомогу двом дітям: повнолітньому сину який навчається ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, та неповнолітньому ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4. Дані обставини визнаються сторонами.

Із копії трудової книжки, довідки про доходи відповідача видно, що він працює водієм в Ладижинській філії ПАТ «Миронівський хлібопродукт». Дохід від заробітної плати, отриманий відповідачем, за останні 6 місяців становить 71364,59 грн.

Таким чином, середньомісячний дохід від заробітної плати відповідача, з якого будуть стягуватись аліменти, становить 11894,09 грн. (71364,59/6=11894,09).

При цьому суд виходить із того, що аліменти кошти на утримання дитини. Розмір коштів на утримання має відповідати певному рівню, достатньому для утримання та забезпечення нормальної життєдіяльності особи. Мінімальний розмір такого рівня визначений законодавчо прожитковий мінімум і встановлюється законом про бюджет кожного року.

Враховуючи викладене, суд вважає, що аліменти, які слід стягнути з відповідача на сина, необхідно визначити в розмірі 1/6 частки від доходів відповідача. В такому разі розмір аліментів становитиме близько 1982 грн. на місяць. Така сума буде більшою ніж прожитковий мінімум для дитини віком до 6 років, який з 01.05.2016 року встановлені на рівні 1228 грн. на місяць

Стягнення з батька зазначеної суми, на думку суду, буде достатньо для утримання сина, враховуючи, також те, що мати дитини працює, отримує дохід у виді заробітної плати, і також зобовязана утримувати дитину. Оскільки обоє з батьків зобовязані спільно утримувати дитину.

Крім того, враховуючи середній заробіток відповідача за останні 6 місяців, то 1/6 частина його заробітку і становитиме суму, близьку до тієї, яку позивач вважає необхідною для утримання дитини, а саме 2000 грн., про що вона зазначала в судовому засіданні.

Посилання позивача на те, що дитина відвідує дитячий садочок, який вона оплачує, суд приймає до уваги як доказ того, що дитина проживає з матірю та перебуває на її утриманні.

Разом з тим, щодо посилань відповідача на те, що на його утриманні перебувають непрацездатні батьки, то дана обставина є недоведеною, оскільки жодних належних доказів про надання їм утримання, як і їх потреби у ньому відповідачем не надано. А додані довідки про доходи батьків відповідача свідчать про те, що вони отримують пенсію за віком в розмірі більшому за прожитковий мінімум, встановлений для непрацездатних осіб.

Крім того, дана обставина не спростовує можливість відповідача надавати матеріальну допомогу сину у визначеному судом розмірі.

Доказів розміру витрат на оренду квартири, витрат, повязаних з роботою, зокрема харчування в дорозі, оплати квартири старшому синові відповідачем не наведено.

При цьому суд вважає за необхідне розяснити, що згідно норми статті 192 СК України, передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Тому суд вважає, що необхідно задовольнити частково.

Оскільки позивача звільнено від сплати судового збору при зверненні до суду, тому відповідно до ст. 88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню із відповідача в дохід держави.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 180 184 СК України, ст.ст. 10, 60, 169, 212-215, 224-226 ЦПК України суд ,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_6, ідентифікаційний код НОМЕР_1, аліменти на користь ОСОБА_1, на сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/6 частини всіх видів його доходів, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 18.07.2016 року щомісячно і до досягнення дитиною повноліття.

Рішення в частині стягнення аліментів відповідно до ст. 367 ЦПК України допустити до негайного виконання в межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 551,20 грн. судового збору.

На рішення може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня його проголошення через Ладижинський міський суд Вінницької області до Апеляційного суду Вінницької області.

Суддя: