Провадження № 2-з/761/447/2016
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про відмову в задовленні клопотання про забезпечення позову

03 жовтня 2016 року Шевченківський районний суд м.Києва

в складі головуючого судді Осаулова А.А.

при секретарі: Вольда М.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві заяву представника позивача в інтересах ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна особистою приватною власністю та відшкодування грошової вартості майна, -

В С Т А Н О В И В:

В липні 2016 року в провадження судді Шевченківського районного суду м.Києва Осаулова А.А. надійшла вказана цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна особистою приватною власністю та відшкодування грошової вартості майна.

Ухвалою Шевченківського районного суду м.Києва від 31.08.2016 р. у вказаній справі було відкрито провадження та справу було призначено до розгляду в судовому засіданні за участю сторін.

В судовому засіданні представником позивача було заявлено і оголошено заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно, що належить позивачу - земельну ділянку, що знаходиться по АДРЕСА_1.

Необхідність вжиття заходів забезпечення позову представник Позивача мотивував тим, що вказаний об»єкт нерухомого майна відповідач може відчужити, а невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення про стягнення коштів на її користь.

При вирішенні вказаної заяви судом враховано, що предметом позовних вимог є відшкодування збитків та стягнення на користь позивача коштів в сумі - 249 194 грн. та визнання автомобіля особистою приватною власністю позивача.

Як вбачається з копії витягу з державного реєстру прав на нерухоме майно за відповідачем ОСОБА_2 було зареєстровано станом на 2013 рік земельна ділянка із відповідним кадастровим номером без визначення площі за адресою АДРЕСА_1.

Відповідно до ч. 1 та ч.3 ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно з п.1 ч.1 ст.152 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Частиною 2 вказаної статті встановлено, що у разі необхідності судом можуть бути застосовані інші види забезпечення позову, при цьому суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Відповідно до ч.6 ст.153 ЦПК України, залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково.

Крім того, ч.3 ст.152 ЦПК України імперативно встановлює, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Зі змісту позовної заяви та матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування збитків та стягнення на користь позивача коштів в сумі - 249 194 грн. та визнання автомобіля особистою приватною власністю позивача.

У відповідності до п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки сторони позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Як вбачається із матеріалів заяви позивач просить шляхом забезпечення цивільного позову накласти арешт на земельну ділянку без надання доказів реєстрації права власності на неї за відповідачем станом на даний час та у відсутність повної адреси її знаходження та площі, що необхідно для визначення співмірності розміру позовних вимог сумі майна, на яке пропонується накласти арешт.

Також, не надано доказів існування реальної загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду в разі задоволення позову.

Приймаючи до уваги наведені норми процесуального законодавства, з врахуванням роз'яснення Верховного Суду України, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін; наявності зв'язку між заходом щодо забезпечення позову і предметом позовної вимоги, в тому числі, спроможності заходів, який заявник просить вжити у порядку забезпечення позову, забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; суд вважає, що заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 151 - 153, 209, 210, 293, 294 ЦПК України, , суд -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви представника від 03.10.2016 року в інтересах ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна особистою приватною власністю та відшкодування грошової вартості майна, - відмовити.

Ухвалу суду може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків, або після перегляду в апеляційному порядку, якщо її не скасовано.

Суддя: