АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/7129/16 Справа № 199/5211/13-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Свистунова О.В.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2016 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого Свистунової О.В.

суддів Городничої В.С., Лаченкової О.В.

за участю секретаря Гулієва М.І.о

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 21 листопада 2013 року

по цивільній справі за заявою Дніпропетровської міської ради в особі Комунального підприємства «Бюро обліку майнових прав та діяльності з нерухомістю» Дніпропетровської міської ради, заінтересовані особи: Відділ реєстрації мійнових прав Управління у сфері державної реєстрації Департаменту адміністративних послуг Дніпропетровської міської ради, ОСОБА_3 дніпропетровська державна нотаріальна контора та Публічне акціонерне товариство «Ерсте Банк» про визнання спадщини відумерлою та передачу її територіальній громаді, -

В С Т А Н О В И Л А:

Дніпропетровська міська рада в особі Комунального підприємства «Бюро обліку майнових прав та діяльності з нерухомістю» Дніпропетровської міської ради звернулась до суду із заявою про визнання спадщини відумерлою та передачу її територіальній громаді.

У обґрунтування заявлених вимог зазначали, що 25.03.2013 року Дніпропетровською міською радою було отримано лист Акціонерного товариства «Ерсте Банк», у якому вказано, що у будинку №36 по вул. Повздовжній у м. Дніпропетровську мешкав та був зареєстрований ОСОБА_4 (паспорт серія АК № 568112, виданий Амур-Нижньодніпровським РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області 10.06.1999 року), який помер 28.12.2009 року, про що вчинено актовий запис про смерть № 179 від 25.01.2010 року.

Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина на домоволодіння №36 по вул. Повздовжній у м. Дніпропетровську.

ОСОБА_3 Дніпропетровської державної нотаріальної контори №1322/01-16 від 28.04.2012 року було повідомлено, що після смерті ОСОБА_4 заяв про прийняття спадщини не надходило, свідоцтво про право на спадщину не видавалось, а також на підстави заяви-претензії кредитора ПАТ «Ерсте Банк» від 07.04.2010 року була відкрита спадкова справа № 435/2010.

Оскільки, ОСОБА_4 помер 28.12.2009 року і річний строк з часу відкриття спадщини сплив, Дніпропетровська міська рада в особі Комунального підприємства «Бюро обліку майнових прав та діяльності з нерухомістю» Дніпропетровської міської ради (як уповноваженої особи) просила суд визнати спадщину, у вигляді домоволодіння №36 по вул. Повздовжній у м. Дніпропетровську, яка відкрилась після смерті ОСОБА_4, який помер 28.12.2009 року, відумерлою, та передати вказане домоволодіння у комунальну власність територіальної громади м. Дніпропетровська в особі Дніпропетровської міської ради.

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 21 листопада 2013 року заяву задоволено.

Визнано спадщину, що відкрилася 28.12.2009 року після смерті ОСОБА_4, яка складається з домоволодіння №36 по вулиці Повздовжній у місті Дніпропетровську, - відумерлою.

Передано домоволодіння №36 по вулиці Повздовжній у місті Дніпропетровську у комунальну власність територіальної громади міста Дніпропетровська в особі Дніпропетровської міської ради.

У апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду першої скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні заяви, оскільки вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу від 25.06.2008 року, реєстровий №3982, на праві власності належало домоволодіння №36 по вул. Повздовжній у м. Дніпропетровську.

25.03.2013 року Дніпропетровською міською радою було отримано лист Акціонерного товариства «Ерсте Банк», в якому зазначено, що у будинку №36 по вул. Повздовжній у м. Дніпропетровську мешкав та був зареєстрований ОСОБА_4 (паспорт серія АК № 568112, виданий Амур-Нижньодніпровським РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області 10.06.1999 року).

ОСОБА_4 помер 28.12.2009 року, про що вчинено актовий запис про смерть № 179 від 25.01.2010 року.

Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина на домоволодіння №36 по вул. Повздовжній у м. Дніпропетровську.

З матеріалів спадкової справи №435/2010 вбачається, що після смерті ОСОБА_4 заяв про прийняття спадщини не надходило, свідоцтво про право на спадщину не видавалось, а також на підставі заяви-претензії кредитора ПАТ «Ерсте Банк» від 07.04.2010 року була відкрита спадкова справа №435/2010.

Задовольнячи заяву, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки ОСОБА_4 помер 28.12.2009 року і річний строк з часу відкриття спадщини сплив, до теперішнього часу спадкоємці не зявилися та не прийняли спадщину, суд визнав спадщину відумерлою, у вигляді домоволодіння №36 по вул. Повздовжній у м. Дніпропетровську, яка відкрилась після смерті ОСОБА_4, який помер 28.12.2009 року, та передати вказане домоволодіння у комунальну власність територіальної громади м. Дніпропетровська в особі Дніпропетровської міської ради.

Проте з таким висновком суду першої інстанції колегія суддів погодитись не може.

На підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

За змістом п. п. 3.21., 3.22. глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 Цивільного кодексу, він не заявив про відмову від неї.

До спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори.

Як вбачається з матеріалів справи, апелянтом було надано ксерокопію паспорту та домової книги, згідно яких, ОСОБА_2 зареєстрований у домоволодіння №36 по вул. Повздовжній у м. Дніпропетровську з 31.05.2007 року, тобто на момент відкриття спадщини 28.12.2009 року вже був зареєстрований у спірному домоволодінні.

Оскільки ОСОБА_2 не звертався із заявою про відмову від спадщини, то вважається таким, що прийняв спадщину.

За таких обставин, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні заяви.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 314, 316 ЦПК України колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 21 листопада 2013 року скасувати.

Відмовити у задоволенні заяви Дніпропетровської міської ради в особі Комунального підприємства «Бюро обліку майнових прав та діяльності з нерухомістю» Дніпропетровської міської ради, заінтересовані особи: Відділ реєстрації мійнових прав Управління у сфері державної реєстрації Департаменту адміністративних послуг Дніпропетровської міської ради, ОСОБА_3 дніпропетровська державна нотаріальна контора та Публічне акціонерне товариство «Ерсте Банк» про визнання спадщини відумерлою та передачу її територіальній громаді.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і протягом двадцяти днів може бути оскаржено у касаційному порядку.

Головуючий О.В.Свистунова

Судді В.С.Городнича

ОСОБА_5