АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/2388/16Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 19,20 ОСОБА_1
Доповідач в апеляційній інстанції
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2016 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоОСОБА_2
суддівОСОБА_3, ОСОБА_4
при секретаріОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу державного підприємства «Машинобудівний завод «Оризон» на рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 07 березня 2008 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_6 до державного підприємства «Машинобудівний завод «Оризон» про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності, -

в с т а н о в и л а :

У січні 2008 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом.

В обгрунтування своїх позовних вимог вказував, що між позивачем та ДП «Машинобудівний завод «Оризон» 20 грудня 2007 року був укладений договір купівлі-продажу № 03/12-07, за умовами якого він придбав у відповідача овочеву базу та холодильник овочевої бази, що розташовані за адресою: м. Сміла, вул. Промислова, 22, які знаходяться на балансі відповідача.

Позивач вказав, що договір укладено в письмовій формі з дотриманням усіх атрибутів, встановлених ст. 9 ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Згідно п.3.1 договору, відповідач зобов'язаний передати товар, підготувати інвентарні справи та підготувати необхідні документи для переоформлення землі, проте відповідач не виконує обов'язки, взяті на себе за умовами договору, а остаточний розрахунок повинен бути проведений до 01 квітня 2008 року.

За вказаних обставин, позивач просив суд визнати договір між ОСОБА_6 та ДП «Машинобудівний завод «Оризон» № 03/12-07 від 20 грудня 2007 року купівлі-продажу товару овочевої бази та холодильника овочевої бази, розташованих за адресою: м. Сміла, вул. Промислова, 22, які знаходяться на балансі відповідача дійсним. Зобов'язати відповідача здійснити дії, направлені на виконання обов'язків згідно договору, передати ОСОБА_6 товар згідно акту, підготувати і передати інвентарні справи на товар та документи, необхідні для оформлення права користування земельною ділянкою.

Рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 07 березня 2008 року позов задоволено.

В апеляційній скарзі ДП «Оризон», посилаючись на незаконність рішення районного суду з підстав неповного з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеністю обставин, невідповідністю висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги залишити без задоволення. Судові витрати покласти на позивача.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до п.1 ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що сторони частково виконали умови договору, відповідач визнав позов, тому у відповідності до ст. 220 ЦК України, договір купівлі-продажу овочевої бази та холодильника овочевої бази слід визнати дійсним та визнати за останнім право власності на придбані товари.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

За матеріалами справи встановлено, що 20 грудня 2007 року між державним підприємством «Машинобудівний завод «Оризон» в особі директора ОСОБА_7, та ОСОБА_6 був укладений договір № 03/12-07, за умовами якого ДП «Машинобудівний завод «Оризон» продав, а ОСОБА_6 купив товар овочеву базу та холодильник овочевої бази, розташовані за адресою: м. Сміла, вул. Промислова, 22, які знаходяться на балансі відповідача.

Згідно п. 2.1. договору вартість овочевої бази складає 274 680 грн.; вартість холодильника овочевої бази складає 79 440 грн.

Згідно акту приймання-передачі товару від 20 грудня 2007 року ДП «Машинобудівний завод «Оризон» здав покупцю за вищевказаним договором овочеву базу, площею 1 621, 02 м2 , вартістю 274 680 грн., та холодильник овочевої бази, площею 432 м2 , вартістю 79 440 грн. (а.с. 6)

Згідно довідок ДП «Машонобудівний завод «Оризон» № 63а від 26 лютого 2008 року та № 122 від 07 березня 2008 року, ОСОБА_6 відповідно до договору купівлі-продажу перерахував грошові кошти в розмірі 180 000 грн. та 174 120 грн., загальна суму 354 120 грн.

Платежі, проведені ОСОБА_6 на вказану суму, підтверджені квитанціями від 26 лютого 2008 року, 25 лютого 2008 року та випискою по рахунку ДП «Машинобудівний завод «Оризон» за березень 2008 року. (а.с. 22, 23, 25).

Таким чином, у зв'язку із зазначеними діями позивача та ДП відбулося часткове виконання умов договору купівлі-продажу № 03/12-07 від 20 грудня 2007 року.

Вказаний договір купівлі-продажу не було посвідчено нотаріально та зареєстровано у встановленому законом порядку.

Згідно положень ч. 2 ст. 220 ЦК України у редакції станом на час виникнення спірних правовідносин) якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Відповідно до ст. 657 ЦК України (у редакції станом на час виникнення спірних правовідносин) договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається в письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.

Відповідно до ч. 3 ст. 640 ЦК України (у редакції станом на час виникнення спірних правовідносин) договір, який підлягає нотаріальному посвідченню або державній реєстрації, є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення або державної реєстрації, а в разі необхідності і нотаріального посвідчення, і державної реєстрації - з моменту державної реєстрації.

За змістом приписів вказаної норми, правила ч. 2 ст. 220 ЦК України не застосовується щодо правочинів, які підлягають і нотаріальному посвідченню, і державній реєстрації, оскільки момент вчинення таких правочинів відповідно до статей 210 та 640 ЦК України пов'язується з державною реєстрацією, тому вони є неукладеними і не створюють прав та обов'язків для сторін.

У зв'язку з цим, не будучи укладеним, договір не може бути визнаний судом дійсним на підставі ст. 220 ЦК України.

Такий самий правовий висновок щодо застосування норм ч. 3 ст. 640, ч. 2 ст. 220 ЦК України міститься й у постанові ВСУ від 30 січня 2013 у справі N 6-162цс12, який відповідно до статті 360-7 ЦПК України є обовязковим для всіх субєктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права, а також має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні цієї норми права.

Пунктами 5, 6 Тимчасового порядку державної реєстрації правочинів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 травня 2004 року N 671, (який діяв на час укладення спірного договору) передбачено, що державній реєстрації підлягають договори купівлі-продажу, міни земельної ділянки або іншого нерухомого майна; державна реєстрація правочинів проводиться шляхом внесення нотаріусом запису до Державного реєстру правочинів одночасно з його нотаріальним посвідченням.

Із матеріалів справи вбачається, що договір купівлі-продажу овочевої бази та холодильника овочевої бази від 20 грудня 2007 року укладений у простій письмовій формі, нотаріально не посвідчений, державна реєстрація його не проведена.

У силу положень ст. ст. 640, 657 ЦК України такий договір не може вважатись укладеним, у зв'язку з чим не може визнаватись дійсним у судовому порядку на підставі ч. 2 ст. 220 ЦК України.

За таких обставин у районного суду при ухваленні оскаржуваного рішення були відсутні правові підстави для визнання договору купівлі-продажу овочевої бази та холодильника овочевої бази від 20 грудня 2007 року дійсним.

Колегія суддів зауважує, що пред'являючи позов, ОСОБА_6 просив суд захистити його права шляхом визнання договору купівлі-продажу дійсним та шляхом зобов'язання відповідача здійснити дії, направлені на виконання обов'язків згідно договору, передати позивачу товар згідно акту, підготувати і передати інвентарні справи на товар та документи, необхідні для оформлення права користування земельною ділянкою.

У силу вимог ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до статті 19 Конституції України, статті 1 ЦПК та з урахуванням положення частини четвертої статті 10 ЦПК вийти за межі заявлених вимог (вирішити незаявлену вимогу, задовольнити вимогу позивача у більшому розмірі, ніж було заявлено) суд має право лише у випадках, прямо передбачених законом. (п. 3 постанови Пленуму ВСУ «Про судове рішення у цивільній справі» від 18 грудня 2009 року N 14)

Ст. 27 ЦПК України в поєднанні з нормою ст. 11 ЦПК передбачає право позивача на власний розсуд розпоряджатися своїми правами щодо предмета спору, у зв'язку з чим виключно позивачу належить право вибору своїх процесуальних дій: змінити підставу чи предмет позову або відмовитися від позовних вимог у цілому чи від їх частини.

Зі змісту резолютивної частини оскаржуваного рішення вбачається, що суд першої інстанції, вирішив питання про визнання права власності на майно, що було предметом оспорюваного договору без заявлення ОСОБА_6 таких позовних вимог. Матеріали справи не містять відомостей щодо збільшення чи зміни позивачем позовних вимог, викладених у прохальній частині позовної заяви від 30 січня 2008 року.

Таким чином, районний суд вийшов за межі заявлених позовних вимог шляхом вирішення незаявленої позовної вимоги про визнання за позивачем права власності на овочеву базу та холодильник овочевої бази, розташованих за адресою: м. Сміла, вул. Промислова, 22, чим порушив норми процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

В той же час, позовна вимога ОСОБА_6 в частині зобов'язання відповідача здійснити дії не була вирішена судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення суду. Тобто, суд першої інстанції вимог, які були заявлені, не дослідив та позовні вимоги не розглянув, а розглянув вимоги, які заявлені не були.

За вказаних вище обставин, враховуючи неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування судом норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що призвели до неправильного вирішення справи , рішення суду підлягає скасуванню на підставі п.1, 4 ч.1 ст. 309 ЦПК України, з ухваленням нового рішення про відмову в позові.

Крім того, враховуючи вимоги ч. 3 ст. 88 ЦПК України, із ОСОБА_6 на користь ДП «Машинобудівний завод «Оризон» підлягає стягненню судовий збір за подачу апеляційної скарги у розмір 1212, 64 грн.

Керуючись ст. ст. 209, 303, 307, 309, 314, 316, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу державного підприємства «Машинобудівний завод «Оризон» задовольнити.

Рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 07 березня 2008 року скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь державного підприємства «Машинобудівний завод «Оризон» судовий збір у розмірі 1212, 64 грн.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів після його проголошення.

Головуючий :

Судді :