РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2016 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Калюжної В.В., за участю секретаря Ведмедьової В.В., розглянувши у судовому засіданні у залі суду у м. Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: ЖБК-1 треста „Запоріжбуд та метизного заводу, Запорізька міська рада, про визнання права власності в порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом про визнання права власності в порядку спадкування за законом, зазначивши в обґрунтування позову наступне.

25.11.2015 року помер її батько ОСОБА_3, після смерті якого залишилося спадкове майно квартира АДРЕСА_1. Після смерті ОСОБА_3 спадщину прийняли його мати ОСОБА_4, у відповідності до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, так як проживала разом із спадкоємцем на час його смерті, та позивач, яка є його донькою, шляхом звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, тобто по 1/2 частині спадкового майна кожна.

26.11.2015 року померла ОСОБА_4, тобто до збігу шестимісячного строку після смерті ОСОБА_3, у звязку з чим не встигла оформити у відповідності до закону своїх спадкових прав після померлого ОСОБА_3

Після її смерті спадщину у вигляді 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 прийняла позивач, шляхом звернення у шестимісячний термін до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини.

У звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно після смерті ОСОБА_3 та ОСОБА_4, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Відповідач ОСОБА_2, який є рідним сином ОСОБА_3 та онуком ОСОБА_4, після їх смерті із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори не звертався, разом зі спадкодавцями не мешкав.

За вказаних обставин позивач просить суд визнати за нею право власності на спадкове майно на квартиру АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_3 та ОСОБА_4

Позивач та її представник у судове засідання не зявилися, позивач надала суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутність без фіксації судового процесу, у якій зазначила, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити.

Відповідач до судового засідання не зявився, суду надав письмову заяву про розгляд справи у його відсутність, у якій вказав, що позовні вимоги визнає у повному обсязі.

Представник третьої особи ЖБК-1 треста „Запоріжбуд та метизного заводу у судове засідання не зявився, суду надав письмову заяву про розгляд справи у його відсутність, у якій вказав, що проти задоволення позовних вимог не заперечує.

Представник третьої особи Запорізької міської ради у судове засідання не зявився, суду надав письмову заяву про розгляд справи у його відсутність, у якій просить ухвалити рішення у відповідності до вимог чинного законодавства.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо, відповідно до положень Кодексу, розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється.

У звязку з чим, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи визначені у заповіті, а у разі відсутності заповіту, спадкоємці за законом.

З матеріалів справи вбачається, що на підставі ордеру № 37 від 25.01.1971 року, виданого Виконавчим комітетом Запорізької міської ради, ОСОБА_5, який був членом ЖБК-1 треста „Запоріжбуд та метизного заводу, у користування було надано у квартиру АДРЕСА_1.

Згідно довідки № 37 від 17.07.1987 року, виданої головою ЖБК-1 треста „Запоріжбуд та метизного заводу, грошовий пай на квартиру № 37 у будинку ЖБК-1 треста „Запоріжбуд та метизного заводу по вул. Яценка, 6, у м. Запоріжжя виплачений у повному обсязі ОСОБА_5

За результатами зборів членів ЖБК-1 треста „Запоріжбуд та метизного заводу від 21.02.1988 року ОСОБА_5 виключено із членів кооперативу, у звязку з передачею пая, а ОСОБА_3 включено до членів ЖБК-1 треста „Запоріжбуд та метизного заводу.

Відповідно до ст. 15 Закону України „Про власність від 07.02.1991 року, член житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані йому в користування, набуває права власності на це майно.

Підпунктом б. п. 11 ППВСУ № 20 від 22.12.1995 року „Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» визначено, що при повному внесені пайових внесків за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані члену житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, у особи, яка має право на частку в пайових внесках, виникає право власності на відповідну частку квартири, дачі, гаража чи іншої будівлі.

Таким чином, ОСОБА_3 за життя набув право власності на квартиру АДРЕСА_2 .

Судом встановлено, що ОСОБА_3 помер 25.11.2015 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ЖС № 344141 від 27.11.2015 року, виданого Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції. Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді квартири АДРЕСА_1.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України, спадкоємцями першої черги є діти спадкодавця, той з подружжя, який пережив та батьки.

Позивач є донькою померлого ОСОБА_3, що підтверджується копією Свідоцтва про народження серії ІІ-ЖС № 274279 від 20.09.1977 року; копією Свідоцтва про одруження серії І-ЖС № 079428 від 09.07.1999 року, відповідно до якого після укладення шлюбу з ОСОБА_6 позивач взяла прізвище ОСОБА_6, та є спадкоємцем першої черги після смерті ОСОБА_3

Згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Після смерті ОСОБА_3 позивач у встановлений законом строк звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, на підставі якої було заведено спадкову справу № 8/2016.

Крім позивача спадкоємцем першої черги після смерті ОСОБА_3 є його мати ОСОБА_4, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії ЯК № 049093 від 02.08.1954 року, виданого відділом РАЦС м. Червоно град Харківської області, яка прийняла спадщину після смерті ОСОБА_3, у відповідності до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, так як постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що підтверджується довідкою № 400 від 20.07.2016 року, виданою ЖБК-1 треста „Запоріжбуд та метизного заводу.

За життя ОСОБА_3 заповіту не складав, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру № 42748541 від 25.01.2016 року.

Відповідач ОСОБА_2 є сином померлого ОСОБА_3, що підтверджується матеріалами спадкової справи № 8/2016, який до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини не звертався, та, враховуючи заяву про визнання позовних вимог, не претендує на спадкове майно.

Відповідно до ч. 1 ст. 1267 ЦК України , частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними.

Таким чином, суд приходить о висновку, що після смерті ОСОБА_3 спадщину у вигляді квартири АДРЕСА_1 прийняли його донька ОСОБА_1 та мати ОСОБА_4 кожна по 1/2 частині вказаної квартири.

ОСОБА_4 померла 26.11.2016 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ЖС № 344142 від 27.11.2015 року, виданого Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції. Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді 1/2 частини квартири АДРЕСА_1, на яку вона не встигла оформити своїх спадкових прав.

Відповідно до ч. 1 ст. 1266 ЦК України, внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини.

В ході розгляду справи встановлено, що позивач є онукою ОСОБА_4, яка звернулася у встановлений законом строк до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, що підтверджується матеріалами спадкової справи № 9/2016, заведеної на підставі її заяви.

За життя ОСОБА_4 заповіту не складала, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру № 42748679 від 25.01.2016 року.

Відповідач ОСОБА_2 не претендує на спадкове майно, що підтверджується письмовою заявою від 26.09.2016 року про визнання позовних вимог, спадщину не прийняв.

Таким чином, позивач є єдиним спадкоємцем після смерті ОСОБА_4, яка прийняла спадщину шляхом звернення з письмовою заявою до нотаріальної контори.

Відповідно до ч. 1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Відповідно до ст. 1296 ЦК України, спадкоємець який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє

спадкоємця права на спадщину.

Постановою приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_7 № 1665/02-31 від 05.08.2016 року позивачу відмовлено у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 та Постановою приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_7 № 1666/02-31 від 05.08.2016 року позивачу відмовлено у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_4, з тих підстав, що нею не надано документів, які посвідчують право власності на спадкове майно.

На підставі вищевикладеного, враховуючи, що позивач прийняла спадщину, однак не може її оформити через нотаріальну контору, суд вважає позовні вимоги законними, обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Керуючись, ст.ст. 10,11, 209, 212, 214-215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: ЖБК-1 треста „Запоріжбуд та метизного заводу, Запорізька міська рада, про визнання права власності в порядку спадкування за законом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, НОМЕР_1, право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, який помер 25.11.2015 року та на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, яка померла 26.11.2015 року, а в цілому на всю квартиру АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя шляхом подачі у 10-денний строк з дня отримання копії рішення апеляційної скарги.

Суддя: В.В.Калюжна