АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер провадження №22-ц/791/2442/2016 Єдиний унікальний номер 766/725/16-ц
Головуючий в І інстанції Майдан С.І.
Доповідач: Приходько Л.А.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Херсонської області в складі:

головуючогоОСОБА_1
суддів:ОСОБА_2
ОСОБА_3
секретарОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на заочне рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 20 жовтня 2016 року у справі

за позовом

ОСОБА_5 до ОСОБА_6, третя особа: приватний нотаріус Херсонського міського нотаріального округу ОСОБА_7 про розірвання договору про сплату аліментів на утримання дитини та стягнення коштів,

В С Т А Н О В И Л А:

12 квітня 2016 року ОСОБА_5 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_6 про розірвання договору про сплату аліментів на утримання дитини, стягнення коштів. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що вона та ОСОБА_6 є батьками неповнолітнього ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1. 01 серпня 2013 року між сторонами, як між батьками, укладено договір про сплату аліментів на утримання дитини, участь у вихованні та додаткових витратах на дитину ОСОБА_8, посвідчений приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу ОСОБА_7 за №1212. Згідно умов договору аліменти сплачуються ОСОБА_6 щомісяця у розмірі 1000,00грн. не пізніше 25 числа поточного місяця, розмір аліментів у твердій грошовій сумі підлягає індексації згідно із Законом України «Про індексацію грошових доходів населення» та дорівнює індексу споживчих цін. Крім того, умовами договору визначено, що для забезпечення літнього відпочинку дитини платник зобов'язується надавати матеріальну допомогу у розмірі 50% від вартості такого відпочинку (оплата проводиться платником у 3-денний строк з моменту документального підтвердження одержувачем вартості відпочинку) або самостійно організувати літній відпочинок дитини. Посилаючись на те, що аліменти сплачувались відповідачем своєчасно, проте без урахування індексації, внаслідок чого за період з 01.03.2014 р. по 30.11.2015 р. виникла заборгованість по індексації аліментів в сумі 772,28 грн., крім того, за станом здоровя дитина сторін визнана дитиною-інвалідом до 18 років та з огляду на хронічні захворювання вона потребує санаторно-курортного лікування згідно рекомендацій лікарів. Проте, не зважаючи на прохання позивача протягом 2-х останніх років та можливість відповідача самостійно організувати для дитини санаторно-курортне лікування в закладах охорони здоров'я за місцем роботи відповідача, дитина не отримала такого лікування. Участь батька дитини у вихованні та утриманні дитини є формальною. Тому вона змушена самостійно та за власні кошти організовувати його літній відпочинок та оздоровлення. Оскільки домовленості щодо розміру аліментів та стягнення додаткових витрат на дитину між сторонами не досягнуто, в досудовому порядку спір не врегульовано, позивачка просила стягнути з ОСОБА_6 на її користь за договором між батьками про сплату аліментів на утримання дитини, участь у вихованні та додаткових витратах на дитину від 01.08.2013 р. заборгованість по аліментам з урахуванням індексації - 772,28грн.; кошти, що витрачені на організацію літнього відпочинку дитини - 228,21грн. та на лікування дитини - 260,47грн., всього -1260,96грн.; розірвати договір між батьками про сплату аліментів на утримання дитини, участь у вихованні та додаткових витратах на дитину від 01.08.2013 р., укладений між ОСОБА_6 та ОСОБА_9, посвідчений приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу ОСОБА_10 за №1212; стягувати з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 аліменти на утримання сина ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 30% всіх видів його доходів щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення із позовом й до досягнення дитиною повноліття.

Заочним рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 20 жовтня 2016 року позов ОСОБА_11 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 за договором між батьками про сплату аліментів на утримання дитини, участь у вихованні та додаткових витратах на дитину від 01.08.2013 року суму індексації аліментів в розмірі 772,28грн., кошти, що витрачені на організацію літнього відпочинку дитини в сумі 228,21грн. та витрати на лікування дитини в сумі 260,47грн., а всього 1260,96грн.

Розірвано договір між батьками про сплату аліментів на утримання дитини, участь у вихованні та додаткових витратах на дитину від 01.08.2013 року, укладений між ОСОБА_6 та ОСОБА_9, посвідчений приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу ОСОБА_10 за №1212.

Стягнено з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 аліменти на утримання сина ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/6 частини всіх видів його доходу (заробітку) щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до повноліття дитини.

В решті позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду в частині вирішення позовних вимог про розмір стягнутих аліментів змінити, збільшивши їх розмір з 1/6 частини на 1/3 частину усіх видів доходів щомісячно, в решті рішення залишити без змін.

В іншій частині рішення суду в апеляційному порядку не оскаржено.

В судовому засіданні ОСОБА_5 апеляційну скаргу підтримала в повному обсязі за обставинами викладеними у скарзі. Просила рішення суду першої інстанції змінити збільшивши їх з 1/6 частини на 1/4 частину усіх видів доходів щомісячно, в решті рішення залишити без змін.

Заперечуючи проти апеляційної скарги ОСОБА_6, зазначив, що на його думку, рішення суду є законним та обґрунтованим, розмір аліментів визначений з урахуванням всіх вимог закону, просив апеляційну скаргу відхилити, рішення суду залишити без змін.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду, в межах визначених ст. 303 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом встановлено, що з 06 листопада 2004 року сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають неповнолітню дитину: сина ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження №828, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Херсоні від 30 грудня 2004 року (а.с.19).

Рішенням Суворовського районного суду м. Херсона від 19 липня 2013 року шлюб між ОСОБА_9 та ОСОБА_6 розірвано. Після розірвання шлюбу ОСОБА_9 змінила прізвище на «Проніна» (а.с.20).

01 серпня 2013 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_9 укладено Договір між батьками про сплату аліментів на утримання дитини, участь у вихованні та додаткових витратах на дитину, посвідчений приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу ОСОБА_7 (а.с.18).

Згідно п.1, 3 умов Договору сторони домовились встановити розмір, строки та порядок виплати аліментів на утримання їх малолітнього сина ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, а також участь у вихованні та додаткових витратах на дитину до моменту досягнення дитиною повноліття, а в разі продовження навчання дитини у вищому навчальному закладі до його закінчення, за умови, що дитині не виповниться більше двадцяти трьох років. Сторони також домовились, що одержувачем за договором є ОСОБА_9

Дитина проживає з матірю, ОСОБА_5, та знаходиться на повному її утриманні.

Задовольняючи позовні вимоги щодо розірвання Договору між батьками про сплату аліментів на утримання дитини, участь у вихованні та додаткових витратах на дитину укладеного 01.08.2013 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_9 та стягуючи з відповідача на користь позивачки суму індексації аліментів в розмірі 772,28грн., кошти, що витрачені на організацію літнього відпочинку дитини в сумі 228,21грн. та витрати на лікування дитини в сумі 260,47грн., суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем ОСОБА_6 порушуються умови зазначеного Договору, а саме в порушення п.7 Договору аліменти в твердій грошовій сумі сплачуються відповідачем без індексації, в порушення п.5 Договору відповідач не надає матеріальну допомогу в розмірі 50% від вартості літнього відпочинку дитини, крім того відповідач не приймає участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами, а саме хворобою дитини. Вказані порушення є істотними, оскільки позивачка, в результаті допущених відповідачем порушень, позбавлена того, на що вона розраховувала при укладенні Договору.

В цій частині рішення не оскаржено, тому в апеляційному порядку не переглядалось.

Обовязок матері, батька утримувати дитину та його виконання регулюється главою 15 СК України.

Так, за змістом ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Способи виконання батьками обовязку утримувати дитину, згідно ч.1 ст. 181 СК України, визначаються за домовленістю між ними.

Відповідно до частини 3 цієї ж статті, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

За ч.1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Судом встановлено, щомалолітній ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає з матірю, ОСОБА_5, та знаходиться на повному її утриманні.

Малолітній ОСОБА_8 є, відповідно до медичного висновку №681 від 20.06.2012 про дитину-інваліда віком до 18 року, має захворювання «Помірна розумова відсталість, СНМ», яке відповідає розділу Х, п.3, п.п.3.1 Переліку медичних показань, що дають право на одержання державної соціальної допомоги на дітей-інвалідів віком до 18 років, затвердженого наказом Міністерства охорони здоровя України, Міністерства фінансів України від 08.11.2001 №454/471/516

Домовленість між сторонами, щодо способів виконання відповідачем обовязку утримувати дитину, внаслідок розірвання Договору між батьками про сплату аліментів на утримання дитини, участь у вихованні та додаткових витратах на дитину укладеного 01.08.2013 року, відсутня.

Відповідач, ОСОБА_6, має постійний дохід, працюючи в Управлінні Служби безпеки України в Херсонській області та отримуючи грошове забезпечення (а.с75).

На час розгляду справи на утриманні ОСОБА_6 перебувають малолітній син ОСОБА_12, ІНФОРМАЦІЯ_3 та дружина ОСОБА_13, відповідно вимог ст. 84 СК України.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов правильного висновку, щодо обґрунтованості позовних вимог про присудження аліментів на утримання дитини у частці від доходу її батька.

Розмір частки доходу відповідача, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначений судом з урахуванням вимог ст. 182 СК України, а саме судом враховано перебування на його утриманні малолітньої дитини та дружини.

Доводи апелянта про те, що судом не враховано що дитина, будучи дитиною-інвалідом, потребує, згідно індивідуальних програм реабілітації інваліда від 20.06.2012 та від 10.03.2016, щорічного курсу відновного лікування в Херсонській обласній психіатричній лікарні, двічі на рік санаторно-курортного лікування, лікувального масажу, ЛФК та ортопедичного взуття висновків суду щодо визначення розміру частки доходу відповідача, яка буде стягуватися як аліменти на дитину.

Так, частиною 1 ст. 185 СК України на того з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, покладений обовязок і брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами, зокрема її хворобою. Вказані витрати, відповідно до ч.2 цієї ж статті, можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

А отже, при наявності додаткових витрат на дитину, що викликані, зокрема її хворобою, у тому числі витрат на проходження дитиною відновного лікування, санаторно-курортного лікування, лікувального масажу, ЛФК та на придбання ортопедичного взуття, позивачка, відповідно до вимог ст.185 СК України, має право в судовому порядку визначити розмір участі батька, ОСОБА_6, у додаткових витратах шляхом фінансування наперед або після їх фактичного понесення разово, періодично чи постійно.

Доводи ОСОБА_5 про те, що судом не взято до уваги та обставина, що відповідач забезпечений житлом, а вона винаймає житло за договором оренди, незважаючи на те, що зареєстрована разом з сином в квартирі де проживає ОСОБА_14, не мають правового значення для визначення розміру аліментів на утримання дитини.

Також є неприйнятними доводи апелянта про те, що у неї значно зменшився дохід у звязку зі перебуванням у відпустці по догляду за дитиною, що народилася у неї від другого шлюбу, оскільки обовязок по утриманню дитини та її, до досягнення дитиною трирічного віку, несе батько цієї дитини, а не відповідач у справі.

Суд з достатньою повнотою зясував дійсні обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дослідив надані сторонами докази, яким дав належну оцінку та постановив законне і обґрунтоване рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги висновки суду не спростовують і не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність ухваленого у справі рішення, а тому підлягають відхиленню.

Керуючись ст.ст.303, 307, 308 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Заочне рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 20 жовтня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий Л.А. Приходько

Судді: В.О. Бездрабко

ОСОБА_3