Справа № 750/4480/16-ц Провадження № 22-ц/795/1541/2016 Категорія -цивільнаГоловуючий у I інстанції -Литвиненко І. В. Доповідач - Шевченко В. М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 вересня 2016 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіШевченка В.М.
суддів:Лакізи Г.П., Скрипки А.А.
при секретарі:Покладі Д.В.
за участю:позивача ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на заочне рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 24 червня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_5 до Відкритого акціонерного товариства Банку «Біг Енергія» про стягнення грошових коштів,-

в с т а н о в и в:

Не погоджуючись з заочним рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 24 червня 2016 року, ОСОБА_5 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати вищезазначене рішення та постановити нове, яким задовольнити його позовні вимоги до ВАТ Банк «Біг Енергія».

Заочним рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 24 червня 2016 року у задоволенні позову ОСОБА_5 до ВАТ Банку «Біг Енергія» про стягнення грошових коштів відмовлено.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що рішення є незаконним і необґрунтованим, прийнятим з порушенням норм матеріального та процесуального права.

ОСОБА_5 не погоджується з посиланням суду першої інстанції на норми закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», який набув чинності 23.02.2012 року і не поширює свою дію на правовідносини, які виникли 22.01.2007 року, оскільки Конституція України закріпила принцип відповідно до якого закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі.

Апелянт зазначає що правовою підставою задоволення його вимог про стягнення з відповідача 560861 грн. 61 коп. втрат від інфляції, є ч.2ст.625 ЦК України, порушення відповідачем умов грошового зобов»язання що виникло на підставі договору від 22.01.2007 року.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення ОСОБА_5, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду залишенню без змін.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що після відкликання НБУ банківської ліцензії й переходу до процедури ліквідації банку, задоволення вимог кредиторів банку здійснюється в порядку, передбаченому Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» який є спеціальним та приорітетним відносно інших законодавчих актів України у цих правовідносинах. Чинним законодавством не передбачено задоволення вимог кредиторів поза межами процедури ліквідації банку.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.1058 ЦК України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Частиною 1 ст.1060 ЦК України передбачено, що договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Договором може бути передбачено внесення грошової суми на інших умовах її повернення.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, між ОСОБА_5 та ВАТ Банк "БІГ Енергія" був укладений договір № 707/07/056 від 31.01.2007 року, згідно якого позивачем на депозитний рахунок банку був розміщений вклад в сумі 79800,00 грн. терміном з 31.01.2007 року по 30.01.2009 року з процентною ставкою за користування коштами 16,9% річних. За результатами ліквідаційної процедури у банку кошти позивачу виплачені не були.

Постановою Правління Національного банку України від 24.02.2010 № 97 було прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію з 01.03.2010 року Відкритого акціонерного товариства Банку «БІГ Енергія». На даний час ВАТ Банк «БІГ Енергія» знаходиться на стадії припинення.

28.01.2014 року між Відкритим акціонерним товариством Банк «БІГ Енергія» та Товариством з обмеженою відповідальністю «БРОКІНВЕСТГРУП» і Національним банком України було укладено тристоронній договір про передавання в управління непроданих активів № 33-Л, відповідно до умов якого ТОВ»»Брокінвестгруп» отримало в управління непродані активи ВАТ Банк «БІГ Енергія» (а.с. 18).

Як вбачається з письмового повідомлення до апеляційного суду ТОВ «БРОКІНВЕСТГРУП» в перелік (реєстр) вимог кредиторів включений і ОСОБА_5 за №83, акцептована сума до виплати складає 805165,48 грн. і віднесений до 4 черги по відшкодуванню кредиторської заборгованості, та за №1063 з акцептованою сумою 30, 00 грн., яка віднесена до 7 черги по відшкодуванню кредиторської заборгованості.

Відповідно до ч.1 ст.1074 ЦК України обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму, передбачених законом.

Тобто, випадки обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, можуть бути передбачені в спеціальному законі.

Процедура щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку врегульована Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», який є спеціальним законом, що регулює дані правовідносини.

Згідно з п. 16 ст. 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» тимчасова адміністрація - процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до п. 6 ст. 2 цього Закону України ліквідація банку - це процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства.

Таким чином, у спорах, пов'язаних з виконанням банком, у якому введена тимчасова адміністрація та/або запроваджена процедура ліквідації, своїх зобов'язань перед його кредиторами, норми зазначеного Закону є спеціальними, і цей Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у цих правовідносинах.

Статтею 36 вказаного Закону України врегульовано наслідки запровадження тимчасової адміністрації.

Зокрема, згідно з пп. 1, 2, 3 ч. 5 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час тимчасової адміністрації не здійснюється: задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку; примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку, також не здійснюється нарахування неустойки(штрафів,пені),інших фінансових(економічних) санкцій за невиконання зобов»язань щодо сплати податків і зборів(обов»язкових платежів), а також зобов»язань перед кредиторами, у тому числі не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошового зобов»язання.

Відповідно до ч. 2 ст. 46 цього Закону з дня призначення уповноваженої особи Фонду банківська діяльність завершується закінченням технологічного циклу конкретних операцій у разі, якщо це сприятиме збереженню чи збільшений ліквідаційної маси.

З 01 березня 2010 року Фонд гарантування вкладів фізичних осіб запровадив тимчасову адміністрацію та розпочав процедуру виведення ВАТ Банку «БІГ Енергія» з ринку, що унеможливлює стягнення коштів з банку у будь-який інший спосіб, аніж це передбачено законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»

Зазначене узгоджується з правовою позицією викладеною в постанові Верховного суду України 20 січня 2016 року у справі № 6-2001цс15, яка відповідно до положень ст.360-7 ЦПК України є обов»язковою для всіх судів України.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про те, що після запровадження у ВАТ Банку «БІГ Енергія» процедури виведення банку з ринку, задоволення вимог кредиторів відбувається в особливому, передбаченому зазначеним спеціальним законом порядку який є пріоритетним відносно інших законодавчих актів.

Оцінивши фактичні обставини справи, та визначивши їх правовий характер, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку що вимоги позивача про стягнення інфляційних втрат згідно із ч.2ст.625 ЦК України не можуть бути задоволенні в силу вимог вказаних норм Закону.

Суд першої інстанції повно та всебічно з'ясував обставини справи, зібраним доказам дав належну оцінку й прийшов до правильного висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_6 обґрунтовано відмовивши в позові.

Доводи апеляційної скарги про те, що Закон України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», який набув чинності 23.02.2012 року не поширює свою дію на правовідносини, які виникли за договором №707/07/056 від 31.01.2007 року згідно якого був розміщений вклад є необґрунтованими, виходячи з наступного.

Стаття 36 Закону України від 23.02.2012 року »Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» регулює наслідки запровадження тимчасової адміністрації та розповсюджується, в тому числі і на правовідносини, що виникли до запровадження тимчасової адміністрації, оскільки згідно частини 1ст.36 зазначеного Закону з дня призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб призупиняються всі повноваження органів управління банку(загальних зборів, спостережної ради і правління(ради директорів) та органів контролю(ревізійної комісії та внутрішнього аудиту).Уповноважена особа Фонду від імені Фонду набуває всі повноваження органів управління банку та органів контролю з дня початку тимчасової адміністрації і до її припинення.

Постановлене судом рішення відповідає вимогам матеріального та процесуального закону й не може бути скасованим з підстав, що наведені в апеляційній скарзі, тому апеляційну скаргу необхідно відхилити.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 317, 319, 324 ЦПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 - відхилити.

Заочне рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 24 червня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:Судді: