АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Доповідач-Чобіток А.О.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого -Чобіток А.О.

суддів - Немировської О.В., Соколової В.В.

при секретарі - Казанник М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 21 листопада 2016 року в справі за заявою ОСОБА_3, заінтересована особа: Головне територіальне управління юстиції у Київській області про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини ,-

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2016 року ОСОБА_3 звернулася до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання із спадкоємцем на час відкриття спадщини, заінтересована особа: Головне територіальне управління юстиції у Київській області.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 21 листопада 2016 року відмовлено у відкритті провадження по справі через наявність спору про право.

В апеляційній скарзі представник заявника просить скасувати ухвалу та направити справу до суду першої інстанції для вирішення питання про прийняття,посилаючись на безпідставність висновку суду про наявність спору про право.

Вислухавши доповідь судді, обговоривши доводи апеляційної скарги , обставини справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так з матеріалів заяви вбачається, що заявниця є спадкоємицею за заповітом померлої ОСОБА_4, однак у шестимісячний строк передбачений ст.. 1270 ЦК України для прийняття спадщини вона до нотаріальної контори не звернулася.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 за № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

ОСОБА_3 в заяві зазначила, що на момент відкриття спадщини постійно проживала зі спадкодавцем, однак зареєстрована була за іншою адресою, тобто факт проживання її не підтверджений відповідними документами.

Відповідно до ч. 1 ст. 234 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

В порядку окремого провадження розглядаються зокрема і справи про встановлення фактів, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

Тобто, факт, що встановлюється судом у порядку окремого провадження, повинен мати юридичне значення.

Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення .

Постановою Верховного Суду України за № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз»яснено, що суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв'язку із втратою годувальника.

Як вбачається з заяви ОСОБА_3, метою встановлення факту проживання є отримання права на звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини.

Тобто, у разі встановлення даного факту, останній породжуватиме для ОСОБА_3 юридичний наслідок, від якого залежить одержання заявником свідоцтва про право на спадщину .

При вирішенні даної заяви суду необхідно було оцінити у сукупності надані заявницею докази на підтвердження зазначеному та вирішити справу по суті.

На підставі викладеного, ухвалу суду неможна визнати законною, а тому вона підлягає скасуванню з направленням питання на новий розгляд.

При цьому суду першої інстанції необхідно звернути увагу на те, що дана заява подана у відповідності до ч. 1 ст. 257 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 304, 307, 312, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 задовольнити.

Ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 21 листопада 2016 року скасувати, питання направити до суду першої інстанції на новий розгляд.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий : Судді: