Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Є.У. № 310/2180/16-ц Головуючий у 1-й інстанції: Петягін В.В.
Провадження № 22-ц/778/4085/16 Суддя-доповідач: ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2016 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого: Трофимової Д.А.

Суддів: Крилової О.В.

ОСОБА_2

При секретарі: Семенчук О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 08 серпня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_4 до Луначарської сільської ради Бердянського району Запорізької області, голови Луначарської сільської ради Бердянського району Запорізької області ОСОБА_5, третя особа ОСОБА_3, про визнання недійсним рішення Луначарської сільської ради Бердянського району Запорізької області від 12.06.2014 року про розгляд технічної документації з землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі ОСОБА_3,

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2016 року ОСОБА_4 звернулася до суду з вищевказаним позовом, в обґрунтування якого зазначала, що під час розгляду адміністративної справи за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_6 до Державного кадастрового реєстратора Управління Держземагенства у Бердянському районі Запорізької області, Управління Держземагенства у Бердянському районі Запорізької області, треті особи - Луначарська сільська рада Бердянського району Запорізької області, ОСОБА_4, про визнання дій протиправними та скасування реєстрації земельної ділянки, їй стало відомо про те, що Луначарською сільською радою рішенням сесії № 6 від 12.06.2014 року було затверджено Акт визначення та погодження меж земельної ділянки в натурі від 08.04.2014 року ОСОБА_3

Зазначене рішення Луначарської сільської ради Бердянського району позивач вважає незаконним з наступних підстав.

Рішенням сесії Луначарської сільської ради їй був наданий дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку. На підставі цього дозволу вона звернулася до землевпорядної організації для виготовлення технічної документації, яка необхідна для приватизації земельної ділянки. ПП «Азимут Квадро» виготовило технічну документацію, згідно якої визначено межі її земельної ділянки відповідно до генплану, висновку спеціаліста ПП «Абріс-Азов» 2009 року, судової будівельної експертизи, а також висновку інституту «Запоріжагропроект» щодо поперечного профілю провулку Лазурного.

На підставі цих документів державним кадастровим реєстратором 23.12.2013 року були встановлені та закріплені межі земельної ділянки, що знаходиться у користуванні позивача.

Тобто, на момент складання акту визначення та погодження меж земельної ділянки в натурі від 08.04.2014 року, розробник цієї документації ДП «Центр ДЗК» не перевірив, чи накладаються межі земельної ділянки ОСОБА_3 на межі інших земельних ділянок, які вже внесені на кадастрову карту України.

Також на самому акті визначення та погодження меж земельної ділянки та на акті прийомки-передачі межових знаків відсутні печатка розробника та підпис керівника підприємства.

На сьогоднішній день в державному земельному кадастрі за ОСОБА_3 за адресою: пров. Лазурний, 2, в с. Луначарське закріплена земельна ділянка площею 0,0616 га, а ніяк не 0,1395 га, яку він має намір приватизувати.

Про розгляд технічної документації ОСОБА_3 та затвердження акту визначення меж земельної ділянки вона не була сповіщена Луначарською сільською радою, хоча дане питання безпосередньо стосується позивача, тому що межі її ділянки були вже встановлені та взагалі дана земельна ділянка вже була передана у приватну власність її матері.

Її житловий будинок розташований на земельній ділянці площею 0,25 га, що була передана у власність її матері на підставі рішення виконавчого комітету Луначарської сільської ради народних депутатів від 17.08.1995 року № 83. Даний факт також підтверджується відповіддю Головного управління Держземагенства у Запорізькій області від 26.03.2014 року, де вказано, що рішенням виконавчого комітету Луначарської сільської ради народних депутатів від 17.08.1995 року № 83 земельна ділянка, розташована за адресою: пров. Лазурний, 1, с. Луначарське передана в приватну власність гр. ОСОБА_7 Отже, позивач зазначає, що вона як єдиний спадкоємець ОСОБА_7 має право на дану земельну ділянку. А Луначарська сільська рада багато років чинить їй перешкоди в оформленні земельної ділянки.

В ухвалі Вищого адміністративного суду України від 20.11.2014 року по справі № К/800/1007/14, було встановлено, що вона є суміжним користувачем земельної ділянки, яка знаходиться під її домоволодінням, з земельною ділянкою ОСОБА_3

Посилаючись на зазначені обставини, позивач просила суд визнати недійсним рішення сесії Луначарської сільської ради № 6 від 12 червня 2014 року про розгляд технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі ОСОБА_3

Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 08 серпня 2016 року позов ОСОБА_4 задоволено.

Визнано недійсним рішення сесії Луначарської сільської ради № 06 від 12 червня 2014 року про розгляд технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі ОСОБА_3

Не погоджуючись із рішенням суду, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Згідно ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Таким чином, судова колегія перевіряє зазначене рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

З матеріалів справи вбачається, що суд вірно вирішив питання наявності обставин, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, суті правовідносин, що випливають із встановлених обставин, правильно застосував правові норми до цих правовідносин. З дотриманням вимог ст.ст. 212-215 ЦПК України суд належно оцінив надані сторонами докази, виконав вимоги цивільного судочинства і вирішив справу згідно із законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За ч. 1 ст. 21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Відповідно до п. г ч. 3 ст. 152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

У разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним (ч. 1 ст. 155 ЗК України).

За ч. 1 ст. 12 ЗК України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить, зокрема, розпорядження землями територіальних громад; передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу; надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу.

За положеннями ч.ч. 3, 5 ст. 158 ЗК України органи місцевого самоврядування вирішують земельні спори у межах населених пунктів щодо меж земельних ділянок, що перебувають у власності і користуванні громадян, та додержання громадянами правил добросусідства, а також спори щодо розмежування меж районів у містах. У разі незгоди власників землі або землекористувачів з рішенням органів місцевого самоврядування, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, спір вирішується судом.

Склад відомостей Державного земельного кадастру визначається законом (ст. 196 ЗК України).

Кадастровим зонуванням є встановлення меж кадастрових зон і кварталів (ст. 197 ЗК України).

Кадастрові зйомки - це комплекс робіт, виконуваних для визначення та відновлення меж земельних ділянок. Кадастрова зйомка включає: а) геодезичне встановлення меж земельної ділянки; б) погодження меж земельної ділянки з суміжними власниками та землекористувачами; в) відновлення меж земельної ділянки на місцевості; г) встановлення меж частин земельної ділянки, які містять обтяження та обмеження щодо використання землі; ґ) виготовлення кадастрового плану (ст. 198 ЗК України).

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, ОСОБА_4 є власником жилого будинку по пров. Лазурний, 1, у с. Луначарське Бердянського району Запорізької області, розташованого на земельній ділянці 2 500 кв.м., що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с. 23, 24).

Рішенням виконкому Луначарської сільської ради народних депутатів від 17.08.1995 року № 83 земельна ділянка за адресою: пров. Лазурний, 1, с. Луначарське Бердянського району Запорізької області була передана у приватну власність матері ОСОБА_4 ОСОБА_7 (а.с. 112, 113).

За договором дарування від 07.09.2005 року ОСОБА_3 набув право власності на житловий будинок, що знаходиться у с. Луначарське Бердянського району Запорізької області, пров. Лазурний, 2, розташований на земельній ділянці площею 2 300 кв.м. Право власності ОСОБА_3 на зазначену нерухомість зареєстровано в Державному реєстрі права власності на нерухоме майно 27.09.2005 року (а.с. 63).

Земельні ділянки ОСОБА_4 та ОСОБА_3, на яких розташовані будівлі та споруди, є суміжними.

Рішенням Луначарської сільської ради Бердянського району Запорізької області № 06 від 12.06.2014 року був затверджений Акт визначення та погодження меж земельної ділянки в натурі від 08.04.2014 року ОСОБА_3 (а.с. 8-11). При цьому в Акті визначення та погодження меж земельної ділянки в натурі від 08.04.2014 року відсутні посилання на користувача суміжної земельної ділянки - ОСОБА_4 (а.с. 11).

Державним кадастровим реєстратором 27.12.2013 року земельній ділянці позивача було присвоєно кадастровий номер :11:022:001, та вона була внесена на кадастрову карту України на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), 19.12.2003р., ПП Азимут Квадро (а.с. 25-26, 27-28, 29, 30).

Як встановлено постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 06 жовтня 2015 року по справі № 310/5847/41-а, яка ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 24 лютого 2016 року залишена без змін, рішенням № РВ-014 від 30.07.2014 року державним кадастровим реєстратором було відмовлено ОСОБА_3 у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру, оскільки земельна ділянка, якою користується ОСОБА_3 перетинається із земельною ділянкою кадастровий номер :11:022:001, що була зареєстрована за ОСОБА_4 Площа співпадає на 3,8992 % (а.с. 140-145, 146-149).

Також, постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 06 жовтня 2015 року по справі № 310/5847/41-а було визнано протиправними дії Державного кадастрового реєстратора Управління Держземагенства у Бердянському районі Запорізької області по реєстрації у Поземельній книзі Державного земельного кадастру земельної ділянки кадастровий номер :11:022:001, розташованої по пров. Лазурний, 1, с. Луначарське Бердянського району Запорізької області, та зобовязано Державного кадастрового реєстратора Управління Держземагенства у Бердянському районі Запорізької області скасувати у Поземельній книзі Державного земельного кадастру реєстрацію земельної ділянки кадастровий номер :11:022:001, розташованої по пров. Лазурний, 1, с. Луначарське Бердянського району Запорізької області.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд дійшов вірного висновку, що Акт визначення та погодження меж земельної ділянки в натурі ОСОБА_3 від 08.04.2014 року був затверджений рішенням Луначарської сільської ради Бердянського району Запорізької області № 06 від 12.06.2014 року без погодження межи земельної ділянки ОСОБА_3 з ОСОБА_4, чим порушені права суміжного користувача земельної ділянки ОСОБА_4

Крім того, як зазначалося вище, земельна ділянка, якою користується ОСОБА_3 перетинається із земельною ділянкою кадастровий номер :11:022:001, що була зареєстрована за ОСОБА_4 Площа співпадає на 3,8992 %.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, оскільки базуються на викладі фабули справи та є повторенням обставин, якими ОСОБА_3 обґрунтовував свої заперечення проти позову, оцінка яким була дана судом першої інстанції, і зводяться лише до особистої незгоди з висновками суду щодо їх оцінки.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції відповідає обставинам справи, ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права і не може бути скасоване з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Крім того, у разі відмови ОСОБА_3 у задоволенні його апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції у повному обсязі у цій справі, він не має права на компенсацію судових витрат у вигляді судового збору, понесених ним при подачі апеляційної скарги до апеляційного суду.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313 - 315, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 08 серпня 2016 року по цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: