Дата документу 22.12.2016
Справа № 320/5039/16-ц
Провадження № 2/320/3226/16-ц
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 грудня 2016 року м. Мелітополь
Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області в складі:
головуючого судді Бахаєва І.М.
при секретарі: Фурсовій Л.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Мелітополі цивільну справу позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом, -
Позивач звернулася до Мелітопольського міськрайонного суду з позовом, в якому просить визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, такою, що втратив право користування житлом, а саме будинком № 107 по вул.. Річкова в місті Мелітополь, Запорізької області.
Обґрунтовуючи свої вимоги тим, що їй ОСОБА_1, на підставі свідоцтва про право власності належить житловий будинок № 107 по вул.. Річкова в місті Мелітополь, Запорізької області. У належному їй будинку, зареєстрована її донька ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка починаючи з 2008 року покинула місце мешкання та поїхала жити та працювати в місто Запоріжжя. Весь час вона мешкає у місті Запоріжжя, її адресу проживання та роботи вона не знає, так як у них з дочкою напружені відносини. На даний час ніяких її особистих речей в будинку по вул.. Річкова № 107, немає. Ніякого домашнього господарства відповідачка за зазначеною адресою не веде. Домовленостей щодо збереження права на користування житлом між ними не було. На даний час наявність зареєстрованої відповідачки, створює їй відповідне додаткове фінансове навантаження у вигляді сплати податків та комунальних послуг. Весь цей час позивачка самостійно сплачує комунальні послуги та несе витрати по утриманню житлового будинку. Цей факт, призводить до порушення прав позивачці, як власника даного будинку.
Позивачка в судове засідання не зявилася, але на адресу суду, але від неї надійшла заява про слухання справи за її відсутністю, підтримує позовні вимоги викладені у позові, та наполягає на їх задоволенні. Проти винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідачка в судове засідання не зявилася, про час і дату судового засідання була повідомлена належним чином, рекомендованим листом, заяви про відкладення розгляду справи та про розгляд справи за її відсутністю від неї не надходило.
Через неявку відповідача у судове засідання з невідомих причин, на підставі заяви позивача, у відповідності зі ст. 224 ЦПК України, суд вважає за необхідне ухвалити по справі заочне рішення.
У звязку з неявкою сторін у судове засідання, згідно ч.2 ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, вивчивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, дав оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об'єктивному та всебічному з'ясування обставин справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до вимог ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Стаття 60 ЦПК України передбачає, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Судом встановлено, що ОСОБА_1, належить на підставі свідоцтва про право власності їх належить житловий будинок № 107 по вул. Річкова в місті Мелітополь, Запорізької області, (а.с.6).
Відповідно до довідки квартальної від 08.08.2016 року, у належному будинку ОСОБА_1, зареєстрована її дочка ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1. яка не проживає у зазначеному будинку з 2008 року, (а.с.7).
На теперішній час, місце знаходження відповідачці невідомо, відповідачка з житлового будинку добровільно так і не виписалась.
Реєстрація відповідачці у житловому будинку № 107 по вул.. Річкова в місті Мелітополь, Запорізької області, приводить до порушення прав позивача, комунальні послуги за проживання в будинку нараховуються на усіх осіб, які зареєстровані в будинку, і вона повинна сплачувати їх за свій рахунок.
Відповідно до вимог ст. 383 ЦК України, власник квартири, має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї.
Згідно із ст. 150 Житлового кодексу України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.
Згідно ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Той факт, що відповідач з 2008 року не проживає за вказаною вище адресою підтверджується доданою до позову довідкою квартальної.
Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до ч.1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до ч.1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Таким чином, відповідач по справі ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, не проживає за місцем реєстрації вже понад тривалого часу без поважних причин, плату за користування жилим приміщенням і комунальні послуги не сплачує.
Відповідно до ст. 71 Житлового Кодексу України, при відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення
Відповідно до ст. 72 Житлового Кодексу України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Таким чином, у ході судового розгляду встановлено, що відповідачка по справі ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 прописана, але не проживає у житловому будинку № 107 по вул.. Річкова в місті Мелітополь, Запорізької області.
На підставі викладеного, аналізуючи зібрані у справі докази, кожний окремо та всі в сукупності, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом такими, що підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст. 71, 72, 105 ЖК України, ст.ст. 317, 319, 383, 391, 405 ЦК України, ст.ст. 15, 57, 59, 107, 208, 212-215, 224-228 ЦПК України,
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом задовольнити.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, (паспорт громадянина України СА № 492640 виданий Мелітопольським МВ УМВС України в Запорізькій області 01.07.1997 року такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме житловим будинком № 107 по вул. Річкова в місті Мелітополь, Запорізької області.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку.
Апеляційну скаргу на рішення може бути подано до апеляційного суду Запорізької області через Мелітопольський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
СУДДЯ: І.М. БАХАЄВ