Справа № 323/3506/16-ц
22.12.2016 м. Оріхів
Оріхівський районний суд Запорізької області у складі судді Н.В.Фісун, при секретарі А.А. Сабліній, розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: сектор з питань опіки та піклування над дітьми виконавчого комітету Рубіжанської міської ради про надання тимчасового дозволу на виїзд дитини на тимчасово непідконтрольну Україні територію, та в'їзд у зворотному напрямку, -
Позивач звернулася до суду з позовом в якому вказує, що вона перебувала у шлюбі з ОСОБА_2. На теперішній час шлюб між ними розірвано, позивач та відповідач зв'язки не підтримують, місце проживання відповідача позивачу невідоме. В шлюбі у них народився син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. На теперішній час позивач з сином проживають у м. Рубіжне Луганської області. В позасудовому порядку отримати від відповідача дозвіл на виїзд дитини на тимчасово непідконтрольну Україні територію Донецької та Луганської областей, а також на її в'їзд у зворотному напрямку, неможливо через відсутність зв'язків та контактів з ним. Водночас на території Донецької та Луганської областей у неповнолітнього ОСОБА_3 залишились проживати багато родичів, а саме бабуся та дідусь, хрещена мати. Тому подорожі до м. Донецька матимуть велике значення для духовного та фізичного розвитку дитини.
Позивач просить надати дозвіл на тимчасовий виїзд неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 на тимчасово непідконтрольну Україні (окуповану) територію Донецької та Луганської областей, а також на його в'їзд на територію, що контролюється органами державної влади України на період часу з моменту набрання законної сили судовим рішенням по даній справі до досягнення дитиною 16-річного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_6, у супроводі матері ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженки м. Рубіжне, Луганської області, без згоди та супроводу батька - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5..
У судове засідання позивач не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, на позовних вимогах наполягає.
Відповідач у судове засідання не з'явився, по невідомій суду причині, про час і місце судового засідання повідомлений належним чином, згідно оголошення у засобах масової інформації, газеті «Урядовий кур'єр» №233 (5853) від 10 грудня 2016 року.
Представник третьої особи у судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи у їх відсутності, проти задоволення позову не заперечують.
Відповідно до вимог ч. 4 ст. 169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у справі даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є батьками неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 /а.с.7/.
Позивач та відповідач перебували у шлюбі, на теперішній час шлюб між ними розрізано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії НОМЕР_2 від 20 листопада 2007 року /а.с.8/
У зв'язку із складною ситуацією, що склалася в окремих районах Донецької та Луганської областей через активні бойові дії, позивач разом з дитиною переїхала до м. Рубіжне Луганської області та набули статусу тимчасово переміщених осіб, що підтверджується довідкою від 15.04.2015 року №917006640 про взяття на облік особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції /а.с.11/.
Згідно характеристики учня Рубіжанської загальноосвітньої школи 1-111 ступенів ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, його вихованням займається мати, ОСОБА_1, батько за весь час навчання дитини до школи не з'являвся та не дзвонив, життям ОСОБА_3 не цікавився /а.с.13/.
Позивач має намір вивозити дитину до Донецької та Луганської області, де проживають її родичі, та повертатись на територію, що знаходиться під контролем органів державної влади України, з метою забезпечення спілкування дитини з іншими членам своєї сімї, забезпечення її нормального духовного та фізичного розвитку.
Згідно заяви від 23.11.2016 року старший інспектор сектору з питань опіки та піклування служби у справах дітей Рубіжанської міської ради не заперечує на надання дозволу на виїзд неповнолітнього на тимчасово окуповану територію України для побачень із близькими родичами /а.с.40/.
Відповідно до ст. 313 ЦК України визначено, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Водночас фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України.
Відповідно до ч. 1ст. 10 зазначеного Закону, громадяни України мають право на вільний та безперешкодний в'їзд на тимчасово окуповану територію і виїзд з неї через контрольні пункти в'їзду - виїзду за умови пред'явлення документа, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України.
Постановою Верховної Ради України від 17.03.2015 року № 254-VIIIвизнано тимчасово окупованими територіями окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей, в яких відповідно до Закону України "Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей"запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, до моменту виведення усіх незаконних збройних формувань, російських окупаційних військ, їх військової техніки, а також бойовиків та найманців з території України та відновлення повного контролю України за державним кордоном України.
Пунктом 3 Порядку в'їзду на тимчасово окуповану територію та виїзду з неї, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04.06.2015 року № 367, в'їзд на тимчасово окуповану територію України та виїзд з неї здійснюється через контрольні пункти громадянами України - за умови пред'явлення будь-якого документа, визначеного статтею 5 Закону України «Про громадянство України» або статтею 2 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», а громадян України, що не досягли 16-річного віку, - з дотриманням вимог, передбачених для таких осіб Правилами перетинання державного кордону громадянами України, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 р. № 57.
Порядок виїзду за кордон дітей громадян України визначено Законом України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадяни України» від 21 січня 1994 року №3857-ХІІ,постановою КМУ від 27 січня 1995 р. № 57 «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України», Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затвердженихпостановою КМУ від 31 березня 1995 р. № 231(із змінами).
Правила перетинання державного кордону громадянами України, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 р. № 57 із змінами і доповненнями, передбачають, що перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадянами, які не досягли 16-річного віку, здійснюються лише за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку.
На виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків, згода другого з батьків не вимагається у разі пред'явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.
Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31 березня 1995 р. № 231 (із змінами) визначено зокрема, що виїзд неповнолітніх громадян України за межі території України здійснюється за одним із таких документів: паспорт громадянина України для виїзду за кордон, виданий дітям - громадянам України згідно з цими правилами; проїзний документ дитини, виданий відповідно до Правил; паспорт громадянина України для виїзду за кордон одного з батьків, у який, відповідно до Правил, записано дитину, яка прямує у його супроводі через державний кордон.
Статтею 18 цих Правил передбачено, що оформлення паспорта/проїзного документа здійснюється на підставі заяви батьків (законних представників батьків чи дітей), а у разі, коли батьки не перебувають у шлюбі між собою, - того з них, з ким проживає дитина, справжність підпису яких засвідчено нотаріально. За наявності заперечень одного з батьків документ може бути оформлено на підставі рішення суду.
Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, у супроводі одного з батьків або у супроводі осіб, які уповноважені одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється, зокрема, у разі пред'явлення оригіналу або нотаріально посвідченої копії рішення суду про надання дозволу на виїзд за межі України громадянина, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.
Таким чином, чинним законодавством не встановлено обмеження щодо виїзду неповнолітньої дитини за кордон та на тимчасово окуповану територію, а лише встановлено певний порядок її виїзду за згодою батьків або дозволу суду при відсутності згоди одного з батьків.
Сімейне законодавство виходить із принципу повної рівноправності обох батьків - батька і матері - у всіх правах і обов'язках відносно своїх дітей. Зокрема,ст. 155 СК України визначає, що здійснення батьками своїх прав по виконанню обов'язків мають ґрунтуватися на повній повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.
Законодавством визначено права та обов'язки батьків щодо виховання дитини, при цьому пріоритетним та принциповим визначенням є інтереси дитини, які повинні бути непорушними незалежно від стосунків батьків між собою.
Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» за відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду.
З огляду на те, що виїзд дитини на тимчасово окуповану територію без згоди одного з батьків передбачений чинним законодавством України та не суперечитиме інтересам дитини, що було встановлено у судовому засіданні, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову.
Враховуючи вищенаведене, на підставі ст. 155 Сімейного кодексу України,ст. 313 Цивільного кодексу України,Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України»,ст. 10 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», керуючись ст. ст.10,60,88,212,214,215,224 ЦПК України, суд,-
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: сектор з питань опіки та піклування над дітьми виконавчого комітету Рубіжанської міської ради про надання тимчасового дозволу на виїзд дитини на тимчасово непідконтрольну Україні територію, та в'їзд у зворотному напрямку - задовольнити у повному обсязі.
Надати дозвіл на тимчасовий виїзд неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 на тимчасово непідконтрольну Україні (окуповану) територію Донецької та Луганської областей, а також на його в'їзд на територію, що контролюється органами державної влади України на період часу з моменту набрання законної сили судовим рішенням по даній справі до досягнення дитиною 16-річного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_6, у супроводі матері ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженки м. Рубіжне, Луганської області, без згоди та супроводу батька - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5.
Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Оріхівського районного суду

Запорізької області Н.В.Фісун