Справа № 146/1125/16-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

"13" жовтня 2016 р. Томашпільський районний суд Вінницької області

в складі головуючого-судді Пилипчука О.В.

з участю секретаря Бойко Т.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Томашпіль справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,-

В С Т А Н О В И В:

2 вересня 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з цим позовом, в якому попросила стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2 селище Шевченка, 51 лінія, буд.9, на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 в твердій грошовій сумі 2000 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Позов обгрунтовано наступним.

2 червня 2007 року сторони зареєстрували шлюб у Першому відділі реєстрації актів цивільного стану Суворівського районного управління юстиції м.Одеси, актовий запис № 411.

Від спільного проживання у сторін 20 листопада 2007 року народився син ОСОБА_4, в свідоцтві про народження якого відповідач записаний батьком. Неповнолітня дитина в даний час проживає із позивачкою та знаходиться на її утриманні.

Відповідач матеріально забезпечений і має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, але добровільної угоди про сплату аліментів сторони не дійшли, тому позивачка вимушена звернутися до суду з даним позовом.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 позовні вимоги зменшила, попросила стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі 1000 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні змінені позовні вимоги визнав частково, попросив присудити суму до стягнення аліментів в твердій грошовій сумі 500 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття, пояснюючи, що він не в змозі сплачувати аліменти у визначеному позивачкою розмірі, оскільки отримує невелику заробітну плату. Окрім того, зобовязується в добровільному порядку по мірі можливості допомагати дитині, підтримувати її.

Суд, заслухавши пояснення сторін у справі, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного висновку.

Згідно ч. 2 ст. 27 ЦПК України, особи, які беруть участь у справі позовного провадження, для підтвердження своїх вимог або заперечень зобовязані подати усі наявні у них докази або під час попереднього судового засідання, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться до початку розгляду справи по суті.

Відповідно до ч.3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

На підставі ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів.

Згідно зі ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Судом встановлено, що між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4 2 червня 2007 року укладено шлюб у Першому відділі реєстрації актів цивільного стану Суворівського районного управління юстиції м.Одеси, актовий запис № 411. Після реєстрації шлюбу сторонам залишено їхні прізвища (а.с.4).

Від спільного проживання у сторін є дитина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, в свідоцтві про народження якого сторони у справі записані батьками (а.с.5).

Згідно довідки Вапнярської селищної ради № 2081 від 1 вересня 2016 року, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5 знаходиться на утриманні матері ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с.8).

Згідно ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно довідки ФОП ОСОБА_5 № 29/09/16-01 від 29 вересня 2016 року, ОСОБА_2 працює у фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 механіком з 1 березня 2015 року, дохід за період з 1 березня 2016 року по 31 серпня 2016 року склав 11242,28 гривень (а.с.20).

Згідно ч. 2 та 3 ст. 181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Прожиткові мінімуми для piзних категорій населення на 2016 рік в Україні втановлюються Законом "Пpo Державний бюджeт на 2016 рік" за пoданням Міністерства фінансів.

Ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків передбачених ст. 184 Сімейного кодексу України (коли розмір аліментів визначається у твердій грошовій сумі).

Так, станом на день подачі позову до суду прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років становить 1228 гривні, для дітей віком від 6 до 18 років становить 1531 гривень.

Враховуючи, що відповідач ОСОБА_2 частково визнав змінені позовні вимоги ОСОБА_1, а також те, що він працює, отримує заробітну плату, інших дітей або непрацездатних осіб на утриманні не має, а також враховуючи інтереси малолітньої дитини, прожитковий мінімум для дитини віком від 6 до 18 років, суд вважає за необхідне визначити розмір аліментів, що будуть стягуватись з відповідача на користь позивачки на утримання їхньої неповнолітньої дитини в твердій грошовій сумі 600 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до ч.1 ст.79, ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Позовну заяву ОСОБА_1 предявлено до суду 2 вересня 2016 року, відповідно починаючи з цієї дати суд присуджує аліменти.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 81 ЦПК України не підлягають оплаті при зверненні до суду і покладаються на сторони після розгляду справи судом судовий збір у справах про стягнення аліментів.

Згідно п. 5 ст. 4 Декрету Кабінету Міністрів України Про державне мито від сплати державного мита звільняються позивачі - за позовами про стягнення аліментів.

Згідно Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленому законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду,-у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Ставка судового збору за поданням до суду позовної заяви майнового характеру справляється у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати. Отже, якщо станом на 1 січня 2016 року розмір мінімальної заробітної плати становив 1378,00 грн, тому ставка судового збору в даній справу становитиме 551,20 гривень.

Таким чином з ОСОБА_2 підлягає стягненню в доход держави 551,20 гривень судового збору.

На підставі викладеного, керуючись статями 180-182, 191, 198-200 СК України, статями 10, 15, 57-62, 64, 88, 212-215, 224-227, 367 ЦПК України суд,

В И Р І Ш И В :

Змінені позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2 селище Шевченка, 51 лінія, буд.9, працюючого у фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 механіком, на користь ОСОБА_1, яка проживає в ІНФОРМАЦІЯ_7 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 в твердій грошовій сумі 600 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 2 вересня 2016 року.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави 551,20 гривень (пятсот пятдесят одну гривню 20 копійок) судового збору.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано у строк, встановлений ст. 294 ЦПК України. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Вінницької області через Томашпільський районний суд Вінницької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення виготовлено 17 жовтня 2016 року.

Суддя: ОСОБА_6