Справа № 691/1126/16-ц
Провадження № 2/691/568/16
УХВАЛА

про залишення позову без руху

19 жовтня 2016 року м. Городище

Суддя Городищенського районного суду Черненко В.О., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Товстівської сільської ради Городищенського району Черкаської області про продовження загального строку позовної давності та визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Товстівської сільської ради, в якому просить: продовжити строк позовної давності на звернення до суду по захисту її цивільного права, визнанню права власності на спадкове майно померлої ОСОБА_2; визнати за нею право власності по спадщині на земельну ділянку, площею 2,88 в умовних кадастрових гектарах, вартістю 14703 гривні, яка розташована в адмінмежах Товстівської сільської ради Городищенського району, Черкаської області і яка, відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧР № 0281477, належала матері ОСОБА_2

Відповідно до ст. 119 ЦПК України, позовна заява повинна містити зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для доказування.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику в справах про спадкування», за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ, у своєму листі від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» звертає увагу на обовязкову наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема, відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину, що є належним доказом щодо фактів, які необхідно встановити для вирішення спору про право спадкування.

З наявних на даний час у матеріалах справи документів, спору про право на спадкування не вбачається, оскільки відмова нотаріуса в оформленні ОСОБА_1 права на спадщину, у додатках до позовної заяви, відсутня.

Окрім того, згідно ст. 80 ЦПК України, ціна позову у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, визначається дійсною вартістю нерухомого майна.

Як вбачається з позовної заяви, позивач просить продовжити їй строк позовної давності та визнати за нею право на земельну ділянку. Ціна позову заявлена на суму 14703 гривні.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» (зі змінами, внесеними згідно із Законами № 42-12-VI від 22.12.2011 року, № 590- VIІ від 19.09.2013; в редакції Закону від 22.05.2015), за подання фізичною особою позовної заяви майнового характеру, нею сплачується судовій збір у розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати.

При подачі позову, позивачем, сплачено судовий збір у сумі 1471 гривня 00 копійок. Проте, до позову не додано жодного доказу вартості земельної ділянки, на яку просить визнати право власності позивач. Вартість майна визначається з урахуванням існуючих ринкових цін та може підтверджуватися відповідними документами, зокрема і довідкою відповідних земельних установ щодо нормативної грошової оцінки землі. З наведеного вбачається, що на даний час не можна встановити чи відповідає сума сплаченого судового збору дійсній вартості спірного майна, тобто грошовій сумі, за яку це майно може бути придбане у певній місцевості.

Окрім того, відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» (зі змінами, внесеними згідно із Законами № 42-12-VI від 22.12.2011 року, № 590- VIІ від 19.09.2013; в редакції Закону від 22.05.2015), за подання фізичною особою позовної заяви немайнового характеру, нею сплачується судовій збір - 0,4 розміру мінімальної заробітної плати.

Позивач звернувся до суду з однією вимогою немайнового характеру та однією вимогою майнового характеру, а згідно ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір», за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Крім того, у прохальній частині позовної заяви, вимоги позивача є некоректними, оскільки у мотивуючій частині заяви йдеться мова про одні правовідносини, а в прохальній зовсім про інші.

Враховуючи викладене, вважаю, що зазначене вище, не дає можливості вирішити питання про відкриття провадження у справі, а відтак даний позов, не відповідає ст. 119 ЦПК України.

Відповідно до ст. 121 ЦПК України, позовна заява, подана без додержання вимог, викладених у статті 119 ЦПК України, підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків.

Керуючись ст.ст. 119, 121 ЦПК України,

УХВАЛИВ :

позовну заяву ОСОБА_1 до Товстівської сільської ради Городищенського району Черкаської області про продовження загального строку позовної давності та визнання права власності на спадкове майно - залишити без руху.

Повідомити позивача про необхідність виправити недоліки позовної заяви, зазначені в описовій частині ухвали, не пізніше пяти днів з моменту отримання даної ухвали суду.

Розяснити, що інакше позовна заява буде вважатись неподаною та повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_3