АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/4045/16 Справа № 183/216/16 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Пономарь З.М.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2016 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді Пономарь З.М., суддів Петешенкової М.Ю., Черненкової Л.А., за участю секретаря Григорєвій В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Дніпропетровськ цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25 березня 2016 року за позовом ОСОБА_2 до Державної казначейської служби, Управління Державної казначейської служби України у м.Новомосковськ у Дніпропетровській області (третя особа: прокуратура Дніпропетровської області) про відшкодування шкоди,-

ВСТАНОВИЛА :

У січні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до Державної казначейської служби, Управління Державної казначейської служби України у м.Новомосковськ у Дніпропетровській області з позовом, у якій просив стягнути з державного бюджету України 235 000грн. компенсації моральної шкоди, посилаючись на незаконне притягнення його до кримінальної відповідальності та порушення права на досудове слідство протягом розумного строку, яке тривало більше 19 місяців. В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_2 посилався на наступні обставини. 27.12.2013р. його повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.382 КК України. 14.02.2014р. йому вручено затверджений прокурором обвинувальний акт, який повернуто ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25.02.2014р. за його невідповідністю нормам процесуального права. Після цього прокурором неодноразово затверджувались обвинувальні акти, кожний який повертався судом за його невідповідністю закону і лише 10.08.2015р. прокурором Новомосковської міжрайонної прокуратури кримінальне провадження було закрито за відсутністю складу злочину.

Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25.03.2016р. позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково, на його користь з Державного бюджету України стягнуто 28182грн. компенсації моральної шкоди. В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просив скасувати вказане судове рішення та ухвалити нове про задоволення його позову у повному обсязі, посилаючись на необгрунтованість визначеного судом розміру морального відшкодування.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає, що воно підлягає зміні в частині розміру присудженої до стягнення суми морального відшкодування за такими підставами.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи наступне.

29.10.2013р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань за кваліфікацією на підставі ч.2 ст.382 КК України внесено запис про факт умисного невиконання рішення суду, що набрало законної сили, за наступних обставин. ОСОБА_2, перебуваючи на посаді директора КП «Новомосковсьтеплоенерго», до повноважень якого входило вчинення дій по виконанню рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 19.06.2012р. про стягнення з вказаного підприємства на користь НАК «Нафтогаз України» заборгованості, та який неодноразово попереджався про арешт коштів підприємства боржника на усіх його рахунках та про кримінальну відповідальність за відкриття нових рахунків, відкрив такий рахунок, на який з 25.03.2013р. по 16.06.2013р. підприємством було перераховано 4,4 млн.грн. на закупівлю товарно-матеріальних цінностей, на розрахунки за послуги та інші, крім виконання судового рішення, цілі.

05.11.2013р. призначено слідчого по справі, а 26.12.2013р. ОСОБА_2 оголошено підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.382 КК України. 14.02.2014р. матеріали кримінального провадження з обвинувальним актом направлені до Новомосковського міськрайонного суду, яким 25.02.2014р. вказаний акт повернуто прокурору за його невідповідністю вимогам КПК України. 17.03.2014р. матеріали кримінального провадження з обвинувальним актом направлені до Новомосковського міськрайонного суду, яким 12.05.2014р. вказаний акт повернуто прокурору за його невідповідністю вимогам КПК України. 27.05.2014р. матеріали кримінального провадження з обвинувальним актом направлені до Новомосковського міськрайонного суду, яким 16.06.2014р. вказаний акт повернуто прокурору за його невідповідністю вимогам КПК України. Після скасування ухвали суду від 16.06.2014р. ухвалою того ж суду від 31.10.2014р. обвинувальний акт повернуто прокурору за його невідповідністю вимогам КПК України. 09.12.2014р. матеріали кримінального провадження з обвинувальним актом направлені до Новомосковського міськрайонного суду, яким 19.01.2015р. вказаний акт повернуто прокурору за його невідповідністю вимогам КПК України. 31.01.2015р. обвинувальний акт повернуто прокурору за його невідповідністю вимогам КПК України. Постановою прокурора Новомосковської міжрайонної прокуратури від 10.08.2015р. кримінальне провадження, внесене 29.10.2013р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань закрито у звязку відсутністю складу злочину у діях ОСОБА_2 (а.с.6-9,19-27,41-51).

Враховуючи встановлені обставини про спричинення ОСОБА_2 моральної шкоди внаслідок незаконного притягнення його до кримінальної відповідальності та порушення права на досудове слідство протягом розумного строку, суд першої інстанції обґрунтовано відповідно до вимог ч.1 ст.1176 ЦК України, Закону України «Про відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» ухвалив рішення про відшкодування ОСОБА_2 завданої моральної шкоди.

Проте при визначенні розміру морального відшкодування судом першої інстанції не у повному обсязі врахував довготривалості часу, внаслідок якого відбувалось порушення прав та інтересів ОСОБА_2 та спричинення йому цим моральних переживань та страждань, характеру та тяжкості останніх на потязі більше 19 місяців. Враховуючи зазначені обставини, розмір присудженого до стягнення на користь ОСОБА_2 морального відшкодування підлягає збільшенню з 28 182грн. до 50 000грн.

Оскільки висновки суду першої інстанції не у повному обсязі відповідають обставинам справи, його рішення на підставі п.3 ст.309 ЦПК України підлягає зміні в частині розміру компенсації моральної шкоди з частковим задоволенням апеляційної скарги ОСОБА_2

Апеляційна скарга ОСОБА_2 у іншій частині про визначення розміру морального відшкодування у розмірі 235 000грн. не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вимоги про стягнення саме такого розміру компенсації мають субєктивний характер, не відповідають дійсним характеру, обсягу, тяжкості спричинених моральних страждань та його переживань, а також принципу розумності.

Керуючись ст.ст.303,307,309,316 ЦПК України, колегія суддів,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25 березня 2016 року змінити в частині розміру присудженої на користь ОСОБА_2 морального відшкодування до 50 000 грн.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і протягом двадцяти днів може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Судді : Пономарь З.М.

ОСОБА_3

ОСОБА_4