Справа № 750/9669/16-ц
Провадження № 2/750/2718/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 листопада 2016 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова в складі судді Коверзнева В. О.,

з участю: секретаря судового засідання Мачачі І. П., представника позивача ОСОБА_1;

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Чернігівської міської ради про визнання права власності на квартиру,

третя особа без самостійних вимог щодо предмету спору Обєднання житлово-будівельних кооперативів м. Чернігова,

в с т а н о в и в:

12.10.2016 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання за нею права власності на квартиру АДРЕСА_1 в порядку спадкування майна чоловіка, який помер в грудні 2014 року.

В обґрунтування позову зазначила, що за життя чоловік не отримав правовстановлюючий документ на належну йому на праві власності кооперативну квартиру, що позбавляє її можливості отримати свідоцтво про право на спадщину в нотаріальній конторі після смерті чоловіка та змушує захищати порушене право в судовому порядку.

У судовому засіданні представник позивача предявлений позов підтримала і наполягала на задоволенні. Представники відповідача і третьої особи не зявилися, при цьому представник відповідача подала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, якою також повідомила, що при вирішенні справи повністю покладається на розсуд суду.

Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини.

Позивач є дружиною ОСОБА_3, який помер 21.12.2014 року. Будучи членом житлово-будівельного кооперативу № 77 м. Чернігова в 1978 році ОСОБА_3 отримав в користування квартиру АДРЕСА_1 (далі квартира). У 1991 році ОСОБА_3 повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, проте правовстановлюючий документ на квартиру не отримував.

Відповідно до статті 15 Закону України «Про власність» член житлово-будівельного кооперативу, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, набуває на неї право власності.

Таким чином, не зважаючи на відсутність правовстановлюючого документа вважається, що в 1991 році ОСОБА_3 автоматично набув право власності на квартиру за законом, у звязку з повним внесенням пайового внеску.

На момент виникнення права власності на квартиру ОСОБА_3 перебував у шлюбі з позивачем.

Відповідно до статей 22, 28 Кодексу про шлюб та сімю Української РСР, який діяв на час виникнення права особистої приватної власності на квартиру, майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною власністю. В разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними.

Отже, в силу положень Кодексу про шлюб та сімю Української РСР, право власності на квартиру виникло в 1991 році не лише в ОСОБА_3 але й в позивача як дружини, при цьому їхні частки в праві спільної сумісної власності на квартиру були рівними.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина на його майно, в тому числі й на ? частину квартиру.

Згідно статей 1261, 1262 Цивільного кодексу України (далі Кодекс) до першої черги спадкоємців майна ОСОБА_3 за законом належать позивач як дружина, а також їхня повнолітня дочка ОСОБА_4, яка 19.01.2015 року подала заяву про відмову від спадщини на користь позивача.

У свою чергу, позивач, у встановлений статтею 1270 Кодексу шестимісячний строк подала до приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_5 заяву про прийняття спадщини чоловіка. Втім, через не отримання спадкодавцем правовстановлюючого документу на квартиру на теперішній час позивач позбавлена можливості отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право власності на ? її частину, що є підставою для захисту її прав у судовому порядку.

За таких обставин, за позивачем слід визнати право власності на квартиру в цілому, зокрема: на ? частину квартири як на спільне сумісне майно подружжя і на ? її частину в порядку спадкування майна чоловіка, а тому предявлений позов підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 10, 208, 209, 212 215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

позов задовольнити. Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженкою ІНФОРМАЦІЯ_2 право власності на квартиру АДРЕСА_1 в цілому.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Чернігівської області протягом 10 днів з дня його проголошення в порядку, встановленому статтею 294 ЦПК України.

Суддя В. О. Коверзнев