Апеляційний суд Житомирської області
Категорія 47 Доповідач Зарицька Г. В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючої - судді Зарицької Г.В.

суддів: Жигановської О.С., Якухно О.М.

з участю секретаря Добровольської Т.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа ОСОБА_5, про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою за апеляційною скаргою ОСОБА_3, ОСОБА_4 на рішення Богунського районного суду м. Житомира від 20 липня 2016 року

встановила:

Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 20 липня 2016 року позов задоволено.

Зобов'язано ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не чинити перешкоди в користуванні проїздом загального користування площею 117 кв.м між будинковолодіннями №136 та АДРЕСА_1, шляхом демонтажу воріт та хвіртки (калітки), які перекривають прохід загального користування між зазначеними будинковолодіннями; демонтажу огорожі з металевої сітки, що встановлена на проїзді загального користування, та перекриває вихід з будинковолодіння по АДРЕСА_2 на проїзд загального користування.

У решті позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, ОСОБА_4, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просять рішення скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову. Зокрема зазначають, що суд невірно застосував до спірних правовідносин ч.ч.1, 2 ст.120 ЗК України, оскільки позивачі набули право власності на конкретну земельну ділянку площею 10000 кв.м, а проїзд від будинковолодіння АДРЕСА_1 не їх власністю. Крім того, суд не взяв до уваги відповідь Житомирської міської ради від 19.04.2016 р. за №1029/13, згідно з якою земельна ділянка площею 0,0117 га не віднесена до земель загального користування; пояснення свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, які підтвердили що позивачі не користувались спірним входом до будинковолодіння АДРЕСА_1, у позивачів є окремий вхід до їх будинку №136.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_3 та представник відповідачів ОСОБА_9 доводи апеляційної скарги підтримали.

Позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2, представник позивача ОСОБА_10 та третя особа ОСОБА_5 заперечували проти доводів апеляційної скарги, вважали їх необґрунтованими.

Відповідачка ОСОБА_4 в судове засідання не з'явилася, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги та позовних вимог, заявлених до суду першої інстанції, перевіривши законність і обґрунтованість рішення в цих межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.

Як видно з матеріалів справи, ОСОБА_1, ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 05 травня 2005 року та державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 від 14 грудня 2005 року являються власниками житлового будинку АДРЕСА_2 та земельної ділянки площею 1000 кв.м за цією ж адресою (а.с.7-8).

Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 являються співвласниками житлового будинку АДРЕСА_1. Дана обставина встановлена рішенням Апеляційного суду Житомирської області від 25 серпня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Житомирської міської ради, ОСОБА_1, ОСОБА_2 про визначення меж земельної ділянки в натурі, відшкодування матеріальної та моральної шкоди. та не заперечується сторонами (а.с.5-6).

Вищенаведеним рішенням також встановлено, що між будинками №136 і АДРЕСА_1 знаходиться земельна ділянка для проїзду площею 117 кв.м, яка не надана у власність або користування співвласників зазначених будинків і не включена до відповідних правовстановлюючих документів, тобто вказана земельна ділянка належить територіальній громаді м. Житомира в особі Житомирської міської ради.

Про наявність проїзду загального користування для будинків №138 та АДРЕСА_2 свідчить також план встановлення зовнішніх меж земельної ділянки по АДРЕСА_1 (а.с.10).

Належних та допустимих доказів на спростування даних обставин відповідачами суду не надано.

Відповідно до ч.1 ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Звертаючись до суду з даним позовом, в обґрунтування вимог позивачі зазначали, що в 2014 році на спірній земельній ділянці загального користування площею 117 кв. м, яка розташована між будинками №136 та АДРЕСА_1 та служить для проїзду, відповідачі без їхнього дозволу та погодження встановили металеві ворота, хвіртку (калітку), та огорожу з металевої сітки, ворота та хвіртку закрили на замки, внаслідок чого позивачі позбавлені виходу зі свого подвір'я на загальний прохід.

Дані обставини підтверджуються показами свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, які пояснили суду, що в 2014 році відповідачі на спірній земельній ділянці загального користування встановили металеві ворота, хвіртку (калітку) та огорожу з металевої сітки.

За таких обставин, коли спірна земельна ділянка не перебуває у власності відповідачів, а відноситься до земель загального користування, встановивши на ній ворота, хвіртку та огорожу, відповідачі позбавили можливості позивачів користуватися нею, чим порушили їх права.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції правильно виходив з вимог ст.ст. 103, 108 ЗК України та обґрунтовано задовольнив позов.

Доводи апеляційної скарги про те, що позивачі мають інший вхід до свого домоволодіння на правильність рішення не впливають.

Інформація управління містобудування, архітектури та дизайну міського середовища Житомирської міської ради від 19.04.2016 р. про відсутність конкретних відомостей щодо віднесення спірної земельної ділянки до земель загального користування висновків суду не спростовує.

Інші доводи апеляційної скарги не свідчать про порушення судом норм матеріального чи процесуального права, які призвели чи могли призвести до неправильного вирішення спору, а тому підстав для скасування рішення немає.

Керуючись ст. ст. 209, 303, 304, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Богунського районного суду м. Житомира від 20 липня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і з цього ж часу може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуюча Судді: