Справа № 2-2899/16
№760/3656/16-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2016 року м. Київ

Суддя Солом'янського районного суду м. Києва Оксюта Т.Г., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Апеляційного суду м. Києва про відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и в:

У лютому 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Апеляційного суду м. Києва про відшкодування моральної шкоди.

ОСОБА_1 свої вимоги обгрунтовує тим, що Апеляційним судом м. Києва була проігнорована його апеляційна скарга на рішення слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва та у встановлений законом строк не була розглянута.

Зазначеними діями відповідач спричинив йому моральну шкоду.

Вивчивши матеріали позовної заяви прихожу до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно з положеннями рішення Конституційного Суду України у справі № 6-рп/2001 від 23.05.2001 (справа за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень абзаців третього, четвертого, п'ятого статті 248-3 ЦПК та за конституційними зверненнями громадян ОСОБА_2 і ОСОБА_3 щодо офіційного тлумачення положення абзацу четвертого статті 248-3 ЦПК (справа щодо конституційності статті 248-3 ЦПК України) визначено, що відповідно до частини першої статті 124 Конституції України правосуддя в Україні здійснюється виключно судами. При здійсненні правосуддя судді незалежні і підкоряються лише закону (частина перша статті 129 Конституції України). Виключно законами України визначаються судоустрій і судочинство. Порядок здійснення правосуддя регламентується відповідним процесуальним законодавством України. Процесуальні акти і дії суддів, які стосуються вирішення питань підвідомчості судам спорів, порушення і відкриття справ, підготовки їх до розгляду, судовий розгляд справ у першій інстанції, в касаційному і наглядовому порядку та прийняття по них судових рішень належать до сфери правосуддя і можуть бути оскаржені лише в судовому порядку відповідно до процесуального законодавства України (положення пункту 4.2.).

Крім того, Пленум Верховного Суду України у своїй постанові № 6 від 12.06.2009 «Про деякі питання, що виникають у судовій практиці при прийнятті до провадження адміністративних судів та розгляді ними адміністративних позовів до судів і суддів» роз'яснив, що суди та судді при розгляді ними цивільних, господарських, кримінальних, адміністративних справ та справ про адміністративні правопорушення не є суб'єктами владних повноважень, які здійснюють владні управлінські функції, і не можуть бути відповідачами у справах про оскарження їх рішень, дій чи бездіяльності, вчинених у зв'язку з розглядом судових справ.

Зазначені роз'яснення є відтворенням положень статей 62, 126 і 129 Конституції України, відповідно до яких матеріальна та моральна шкода, заподіяна при здійсненні правосуддя, відшкодовується державою лише безпідставно засудженій особі в разі скасування вироку як неправосудного; судді при здійсненні правосуддя незалежні і підкоряються лише закону, вплив на них у будь-який спосіб забороняється, а однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом.

Отже, зазначеними положеннями Конституції України визначено, що рішення суду і відповідно до цього дії або бездіяльність судів у питаннях здійснення правосуддя, пов'язаних з підготовкою, розглядом справ у судових інстанціях тощо, можуть оскаржуватись у порядку, передбаченому процесуальними законами, а не шляхом оскарження їх дій при здійсненні ними своїх повноважень, гарантованих Конституцією України до іншого суду, оскільки це порушуватиме принцип незалежності судів і заборону втручання у вирішення справи належним судом.

Враховуючи викладене, позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки Апеляційний суд м. Києва не може бути відповідачем у справах про оскарження їх рішень, дій чи бездіяльності, вчинених у зв'язку з розглядом судових справ.

Тобто, дії Апеляційного суду м. Києва, вчинені при виконанні ним своїх обов'язків щодо здійснення правосуддя (самостійного виду державної діяльності, яка здійснюється шляхом розгляду і вирішення у судових засіданнях в особливій, встановленій законом, процесуальній формі адміністративних, цивільних, кримінальних та інших справ), є не управлінськими, а процесуальними, і оскаржуються у порядку, визначеному процесуальними законами.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 122 ЦПКсуддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства.

Оскільки позивач звернувся до суду з вимогами про стягнення моральної шкоди з Апеляційного суду м. Києва, які не можуть бути розглянуті в порядку цивільного судочинства, то у відкритті провадження у справі слід відмовити, а позовну заяву разом з усіма додатками до неї належить повернути позивачу.

Керуючись статтею 122 ЦПК, суддя, -

у х в а л и в:

У відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Апеляційного суду м. Києва про відшкодування моральної шкоди - відмовити.

Матеріали позовної заяви повернути позивачу.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду міста Києва через Солом'янський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя