Справа №431/5988/16-ц
Провадження №2-о/431/1408/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2016 року Старобільський районний суд Луганської області у складі:

головуючого-судді Кудрявцева І.В.

при секретарі Арабаджи Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Старобільську Луганської області у залі судових засідань у приміщенні Старобільського районного суду Луганської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України,

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України. В обґрунтування своєї заяви посилається на те, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 та 25.11.2016р. у м.Луганську народила сина ОСОБА_3, на підтвердження чого їй було видано медичну довідку, яка не є дійсною на території України. У звязку з чим просила суд винести рішення, яким встановити факт того що ОСОБА_1, 25.11.1986р.н., громадянка України, проживає: м.Антрацит. вул.Вокзальна, 11/36, перебуваючи у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2, 28.12.1986р.н., громадянином України, зареєстрований: ІНФОРМАЦІЯ_1, народила 25.11.1986р. при одноплідних пологах першу дитину хлопчика у м.Луганськ, якого назвали ОСОБА_4, свідоцтво про шлюб актовий запис від 15.09.2007р. №334 складений ВДРАЦС по м.Шахтарську Шахтарського МУЮ Донецької області.

У судове засідання заявник, її представник, представник заінтересованої особи Старобільського РВ РАЦС ГТУЮ у Луганській області не зявились, до початку судового засідання надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, у звязку з чим суд на підставі ч.2 ст.158, ч.3 ст.235 ЦПК України вважає за можливе розглянути дану справу за відсутності заявника, представника заінтересованої особи.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного:

Відповідно до ксерокопії паспорту громадянина України (а.с.4) ОСОБА_1 народилась 25.11.1986р. у м.Антрацит Луганської області, зареєстрована: ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідно до ксерокопії паспорту громадянина України (а.с.6-7) ОСОБА_2 народився 28.12.1986р. у м.Шахтарськ Донецької області, зареєстрований: ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до ксерокопії свідоцтва про шлюб (а.с.8) ОСОБА_2 та ОСОБА_5 зареєстрували шлюб 15 вересня 2007р., шлюб зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Шахтарську Шахтарського міськрайонного управління юстиції Донецької області за актовим записом №334, після реєстрації шлюбу прізвище чоловіка ОСОБА_2, дружини ОСОБА_2.

Відповідно до ч.1 ст.58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Допустимими за змістом частини першої цієї статті є докази, одержані в порядку, встановленому законом.

Відповідно до ксерокопії медичного свідоцтва про народження від 25.11.2016р. виданого Луганською клінічною лікарнею (а.с.9) ОСОБА_1, яка проживає: ІНФОРМАЦІЯ_3, народила 25.11.2016р. дитину хлопчика при одноплідних пологах, пологи перші.

Пунктом 3 Постанови Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 р. №595 «Деякі питання фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремим підприємствам і організаціям Донецької та Луганської областей», встановлено, що міністерствам, іншим центральним органам виконавчої влади, місцевим державним адміністраціям забезпечити до 1 грудня 2014 р. переміщення бюджетних установ, підприємств та організацій, що належать до сфери їх управління, з населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження (далі - тимчасово неконтрольована територія), в населені пункти, на території яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі. Переміщення здійснюється лише тих бюджетних установ, підприємств та організацій, що у разі зміни місцезнаходження зможуть забезпечити провадження своєї діяльності.

Розпорядженням КМУ №1085-р від 07.11.2014р. затверджено Перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, до якого включено у т.ч. місто Луганськ.

За загальним правилом документи, видані органами, їх посадовими та службовими особами на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом, їх акти (рішення, документи) є недійсними і не створюють правових наслідків.

Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлює обов'язковість прецедентів Європейського суду для національних судів України та впроваджує в українське судочинство практику європейських стандартів прав людини. Згідно ст.17 вказаного Закону суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Оцінюючи вказану ксерокопію медичного свідоцтва про народження, виданого лікарняною установою на тимчасово окупованій території України, суд враховує практику Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), зокрема висновки ЄСПЛ у справах проти Туреччини (зокрема, «Loizidou v. Turkey», «Cyprus v. Turkey»), а також Молдови та Росії (зокрема, «Mozer v. the Republic of Moldova and Russia», «Ilascu and Others v. Moldova and Russia»), де, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. Такий висновок ЄСПЛ слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи «намібійський виняток» у справі «Кіпр проти Туреччини», ЄСПЛ, зокрема, зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать.

Враховуючи наведену практику ЄСПЛ, а також ключове значення, яке має встановлення факту народження для реалізації особистих немайнових та майнових прав заявника, суд вважає, що надана заявником ксерокопія медичного свідоцтва про народження (а.с.11) є підтвердженням того, що дійсно ОСОБА_1 25. листопада 2016р. на тимчасово окупованій території України в м.Луганськ народила першу дитину хлопчика.

Відповідно до ч.1 ст.133 СК України, якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матір'ю, а чоловік - батьком дитини.

Таким чином в судовому засіданні було достовірно встановлено, що дійсно ОСОБА_4 народився 25 листопада 2016 року на тимчасово окупованій території України в м.Луганську, та його батьками є: мати ОСОБА_1, 25.11.1986р.н., уродженка м.Антрацит Луганської області, громадянка України, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4; батько ОСОБА_2, 28.12.1986р.н., уродженець ІНФОРМАЦІЯ_5, громадянин України, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6; дитина народилась при одноплідних пологах, за рахунком перша дитина народжена у матері, підстава запису відомостей про батька свідоцтво про шлюб, актовий запис №334 від 15.09.2007р. складений відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Шахтарську Шахтарського міськрайонного управління юстиції Донецької області, що підтверджується дослідженими у судовому засіданні матеріалами справи (а.с.а.с.4,6-7,8,9), а медична документація про народження дитини видана установою, розташованою на території населеного пункту, де органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, і оскільки встановлення даного факту має для заявника юридичне значення, то суд вважає заяву ОСОБА_1 про встановлення факту народження - законною, обґрунтованою та такою, що підлягає повному задоволенню.

Відповідно до ч.4 ст.257-1, п.8 ч.1 ст.367 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити рішення до негайного виконання.

Керуючись ст.ст. 10, 11,209, 212, 214-215, 256-259, п.8 ч.1 ст.367ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України задовольнити цілком.

Встановити факт того, що ОСОБА_4 народився 25 листопада 2016 року на тимчасово окупованій території України в м.Луганську, та його батьками є: мати ОСОБА_1, 25.11.1986р.н., уродженка м.Антрацит Луганської області, громадянка України, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4; батько ОСОБА_2, 28.12.1986р.н., уродженець ІНФОРМАЦІЯ_5, громадянин України, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6; дитина народилась при одноплідних пологах, за рахунком перша дитина народжена у матері, підстава запису відомостей про батька свідоцтво про шлюб, актовий запис №334 від 15.09.2007р. складений відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Шахтарську Шахтарського міськрайонного управління юстиції Донецької області.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Луганської області через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Суддя І.В. Кудрявцев