Справа № 222/1318/16-ц
Провадження № 2/222/339/2016
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 вересня 2016 року Суддя Володарського районного суду Донецької облсті ОСОБА_1 розглянувши клопотання ОСОБА_2 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про встановлення земельного сервітуту,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом до відповідача, в якому просить суд встановити позивачу право на безстроковий безоплатний сервітут для обслуговування гаражу та підїзду на транспортному засобі до гаражу, який складається з майстерні літ.В-1 та боксу літ.Е-1, розташованих в с.Нікольське вул Паркова ,6 через земельну ділянку кадастровий номер :001:0096, що належить ОСОБА_3

Зазначений позов залишений без руху на підставі ст.121 ЦПК України та наданий строк для виправлення недоліків..

З метою забезпечення позову, 09.09.2016 року позивачем було подано до суду заяву, в якій вона просить забезпечити позов та забезпечити їй безперешкодний проїзд транспортних засобів до належного їй гаражу, який складається з майстерні літ.В-1 та боксу літ.Е-1, розташованих в с.Нікольське вул Паркова ,6 через земельну ділянку кадастровий номер :001:0096, що належить відповідачу ОСОБА_3

Позивач обґрунтовує свою заяву тим, що відповідач забороняє проїзд до її власності де розташована майстерня для автотехобслуговування та ремонту транспортних засобів. Іншого доступу до своєї власності вона не має.

Вивчивши заяву, дослідивши матеріали справи, суд вважає необхідним відмовити у її задоволенні з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 3 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення.

Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Розглядаючи заяву, та аналізуючи докази надані позивачем, вважаю, що заявником не надано належних доказів що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову

Крім того, обраний позивачем вид забезпечення позову повністю збігається з позовними вимогами і його вжиття означатиме фактичне вирішення спору по суті без судового розгляду справи, що є неприпустимим.

Тому, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні заяви про забезпечення позову

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.151-153 ЦПК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» суддя, -

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову шляхом забезпечення їй безперешкодного проїзду транспортних засобів до належного їй гаражу, який складається з майстерні літ.В-1 та боксу літ.Е-1, розташованих в смт. Нікольське вул Паркова,6 через земельну ділянку кадастровий номер 421755100:001:0096, що належить відповідачу ОСОБА_3 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про встановлення земельного сервітуту.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Донецької області в м.Маріуполі через Володарський районний суд протягом 5-ти днів з дня її проголошення, а особою, без участі якої було постановлено ухвалу, на протязі 5-ти днів з дня отримання її копії.

Суддя С.І. Доценко