Справа №752/6768/16-ц
Провадження № 2/752/3585/16
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

08.07.2016 року Голосіївський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді - Колдіної О.О.

з участю секретаря - Овдій А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визначення порядку користування жилим приміщенням,

в с т а н о в и в:

позивачі звернулись до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про встановлення порядку користування АДРЕСА_1, шляхом виділення у володіння та користування ОСОБА_1 та ОСОБА_2 житлових кімнат №№ 5 і 6, загальною площею 24.,6 кв.м., а відповідачам кімнату № 7, площею 17.2 кв.м., залишився місця загального користування у спільному користуванні сторін.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що АДРЕСА_1 належить на праві спільної часткової власності сторонам у справі. Квартира складається з трьох жилих кімнат: кімната № 5 площею 12,3 кв.м., кімната № 6, площею 12,3 кв.м., кімната № 7 площею 17,2 кв.м.

Позивачі посилаються на те, що між співвласниками виникає спір щодо порядку утримання спільного житла та оплати комунальних послуг.

Позивачі зазначають, що між співвласниками склався наступний порядок користування квартирою: кімнати №№ 5 і 6, загальною площею 24,6 кв.м. займають ОСОБА_1 та ОСОБА_2, а відповідачі займають кімнату № 7, площею 17.2 кв.м.

Оскільки сторони не можуть в добровільному порядку досягти домовленостей щодо визначення порядку користування спірною квартирою, позивачі на підставі положень ст.358 ЦК України та ст.150 ЖК України просять вирішити даний спір в судовому порядку.

В ході розгляду справи позивачі підтримали позовні вимоги і обґрунтування позову в повному обсязі та просили суд позов задовольнити, з підстав, зазначених в позовній заяві, посилаючись на те, що в зв»язку з конфліктними відносинами між сторонами щодо порядку користування квартирою та оплати за комунальні послуги виникла необхідність у визначені в судовому порядку даного спору та виділенні у користування всім співвласникам частини майна, що належить їм на праві спільної часткової власності.

Відповідачі в судовому засіданні позовні вимоги визнали та не заперечували проти їх задоволення.

Вислухавши сторони, дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_2 належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 ОСОБА_4

ОСОБА_1 належить на праві власності 2/5 частини квартири АДРЕСА_3 на підставі Свідоцтва про право власності на житло від 17.10.2002 р., виданого державною адміністрацією Голосіївського району та Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сергієнко С.С. 21.11.2015 р.

ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_2 належить по 1/5 частині зазначеної квартири на підставі Свідоцтва про право власності на житло від 17.10.2002 р., виданого державною адміністрацією Голосіївського району.

Квартира складається з трьох кімнат площею: кімната № 5 площею 12,3 кв.м., кімната № 6, площею 12,3 кв.м., кімната № 7 площею 17,2 кв.м.

Всі кімнати є ізольованими.

В ході розгляду справи судом встановлено, що між співвласниками . склався певний порядок користування квартирою, а саме: кімнати №№ 5 і 6, загальною площею 24,6 кв.м. займають ОСОБА_1 та ОСОБА_2, а відповідачі займають кімнату № 7, площею 17.2 кв.м.

Незважаючи на те, що між сторонами встановився певний порядок користування квартирою, однак між ними виникають конфлікти щодо порядку користування спірною квартирою та її утриманням.

Відповідно до ст.358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

Згідно з положеннями ст.360 ЦК України, співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов»язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов»язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов»язаннями, пов»язаними із спільним майном.

В силу ст.ст. 103, 104 Житлового кодексу України, договір найму жилого приміщення може бути змінено тільки за згодою наймача, членів його сім»ї і наймодавця, за винятком випадків, встановлених законом

Громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд:продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Відповідно до ст.63 Житлового кодексу України предметом договору найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду є окрема квартира або інше ізольоване жиле приміщення, що складається з однієї чи кількох кімнат, а також одноквартирний жилий будинок. Не може бути самостійним предметом договору найму: жиле приміщення, яке хоч і є ізольованим, проте за розміром менше від встановленого для надання одній особі (ч.1 ст.48), частина кімнати або кімната, зв»язана з іншою кімнатою спільним входом, а також підсобні приміщення.

Згідно з постановою виконкому Київської міської ради від 15.07.1985 р. № 582 «Про порядок застосування у м.Києві Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм житлових приміщень в УРСР», встановлено, що потребують поліпшення житлових умов громадяни, які мають житлову площу до 7.5 кв.м. включно на кожного члена родини. Жилі приміщення у м.Києві надаються громадянам у межах 13.65 кв.м. жилої площі, але не більше однієї кімнати на одну особу і не менш, як 9 кв.м. жилої площі. Рівень середньої забезпеченості громадян у м.Києві жилою площею 9 кв.м. на одну особу.

Порядок користування жилими приміщення, який просять визначити позивачі, відповідає вимогам ст.63 ЖК України, відповідає нормі жилої площі, яка може бути виділена одній особі, не порушує права власників квартири, а отже позовні вимоги є обгрунтованими і підлягають задоволенню.

Питання щодо судових витрат суд вирішує на підставі положень ст.88 ЦПК України і вважає за необхідне стягнути з відповідачів на користь позивачів судові витрати, понесені ними при зверненні до суду.

Керуючись ст.ст.3, 10, 60, 88, 209, 213-215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визначення порядку користування жилим приміщенням задовольнити.

Визначити порядок користування квартирою АДРЕСА_1

Виділити у спільне користування ОСОБА_1 та ОСОБА_2 житлові кімнати № № 5, 6, житловою площею 24, 6 кв.м. в квартирі АДРЕСА_4.

Виділити у спільне користування ОСОБА_3 та ОСОБА_4 житлову кімнату № 7, площею 17,2 кв.м. в квартирі АДРЕСА_5.

Місця загального користування залишити у спільному користуванні.

Стягнути з ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1, ОСОБА_2 в рівних частинах судовий збір в розмірі 1102 гривні 42 копійки.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя