АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Головуючий у суді першої інстанції: Москаленко К.О.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Білич І.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого судді: Білич І.М.

Суддів: Вербової І.М., Поліщук Н.В.

при секретарі: Горбачовій І.В.

за участю: представника прокуратури АРК Пономарьова А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

Заступника прокурора Автономної Республіки Крим Іванець М. в інтересах малолітнього ОСОБА_4 на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 18 серпня 2016 року

у справі за заявою першого Заступника прокурора АР Крим Безбородова Євгена Миколайовича в інтересах малолітнього ОСОБА_4, заінтересовані особи ОСОБА_5, ОСОБА_6, про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження.

в с т а н о в и л а:

Перший заступник прокурора АР Крим Безбородов Є.М. звернувся до суду з вищевказаною заявою в порядку окремого провадження в інтересах малолітнього, зазначивши заінтересованих осіб батьків дитини ОСОБА_5, ОСОБА_6 Та ставив питання про встановлення факту народження ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1, в м. Євпаторії від зазначених осіб на тимчасово окупованій території. Вказуючи на наявність підстав для представництва малолітнього прокурором, передбачених ст.23 Закону України «Про прокуратуру», ст. 45 ЦПК України.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 18 серпня 2016 року заяву першого заступника прокурора АР Крим Безбородова Євгена Миколайовича в інтересах малолітнього ОСОБА_4, про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження, було визнано неподаною та повернуто заявнику.

Не погоджуючись з ухвалою суду, заступник прокурора АР Крим подав апеляційну скаргу де ставив питання щодо її скасування та направлення справи до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження. Вказуючи при цьому на порушення судом першої інстанції норм процесуального права.

Звертаючись до суду з апеляційною скаргою зазначав що, єдиним можливим та законним способом захисту прав та інтересів ОСОБА_4, зважаючи на положення ст. 23 ЗУ «Про прокуратуру», є представництво прокурором інтересів малолітньої дитини в судовому порядку. Оскільки, законні представники або органи, яким законом надано право захищати права, свободи та інтереси такої особи, не здійснюють або неналежним чином здійснюють її захист. Крім того, орган державної реєстрації актів цивільного стану зможе зареєструвати народження дитини лише на підставі судового рішення, оскільки не уповноважений це робити на підставі наявних у батьків документів, виданих окупаційними «органами влади», виходячи зі змісту ст. 9 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» та ст. 13 ЗУ «Про державну реєстрацію актів цивільного стану». Тобто, виключним способом захисту прав та інтересів ОСОБА_4 є звернення до суду з метою встановлення факту народження на тимчасово окупованій території України, реалізувати який, в умовах, що склалися, може лише прокурор.

Представник заявника у судовому засіданні підтримав подану апеляційну скаргу та просив суд її задовольнити.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення осіб що з'явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає частковому задоволенню.

Суд першої інстанції приймаючи рішення щодо заяви неподаною та повертаючи її заявнику виходив з того, що заявник у визначений судом строк не усунув недоліки які полягали в тому, що не були надані документи які підтверджують сплату судового збору та наданні документів щодо підстав представництва прокурором інтересів неповнолітнього ( малолітнього) за відсутності доказів щодо неможливості батьків дитини здійснювати таке представництво.

Проте повністю погодитися з такими висновками суду не можна виходячи з наступного.

Стаття 257 -1 ЦПК України розміщена в главі 6 розділу 1У ( окреме провадження) ЦПК України, розгляд судом справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення).

Враховуючи те, що норми ст. 257 -1 ЦПК України спрямовані на забезпечення прав осіб, які проживають на території, де не здійснюють діяльність органи державної реєстрації актів цивільного стану, то заяви мають розглядатися про встановлення факту народження як на території Автономної Республіки Крим, так і на території населених пунктів Донецької та Луганської областей, визначених у розпорядженні Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 року № 1085.

Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду.

Як вбачається із матеріалів справи звертаючись до суду із заявою про встановлення юридичного факту народження дитини на тимчасово окупованій території у зв'язку з неможливістю її реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження, Перший заступник прокурора АРК надав до суду документи ( паспорт батька та матері дитини, копію свідоцтва про народження, копію свідоцтва про укладення шлюбу, довідку про народження.

Крім того надані ним матеріали містять заяву адресовану заявнику, в якій зазначаються причини відсутності можливості виїзду батьків з тимчасово окупованої території та їх прохання щодо захисту прав малолітньої особи.

Однак, суд першої інстанції, постановляючи ухвалу про повернення заяви, залишив поза увагою зазначені вище вимоги закону та дійшов помилкового висновку про визнання заяви неподаною та повернення її заявнику.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає, що ухвала суду підлягає скасуванню з передачею питання до суду першої інстанції на новий розгляд.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 305, 307, 311, 312, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Заступника прокурора Автономної Республіки Крим Іванець М. в інтересах малолітнього ОСОБА_4 задовольнити частково.

Ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 18 серпня 2016 року скасувати, питання передати до суду першої інстанції на новий розгляд.

Ухвала набирає чинності з моменту проголошення. Може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: